ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.07.2025 Справа № 917/13/24
м. Полтава
про стягнення 240 158,19 грн.

Суддя Солодюк О.В.
Секретар судового засідання Олефір О.І.
Учасники справи згідно протоколу судового засідання.
Розглядається позовна заява Виконуючого обов"язків керівника Диканської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Котелевської селищної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Контіненталь" про стягнення 240 158,19 грн.
Ухвалою від 08.01.2024 року суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі. Ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
08.01.2024 (вхід. № 216) від відповідача до матеріалів справи надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач визнає суму фактичної заборгованості по орендній платі, але вважає, що даний позов не підлягає задоволенню за незаконними вимогами про стягнення штрафних санкцій.
15.01.2024 (вхід. № 489) від відповідача до матеріалів справи надійшло клопотання , в якому останній просить суд постановити ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою від 22.01.2024 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про перехід у справі № 917/13/24 від спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Постановив справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін.
23.01.2024 (вхід. № 875) від виконуючого обов`язків керівника Диканської окружної прокуратури до матеріалів справи надійшла відповідь на відзив, в якій прокурор позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.
29.02.2024 (вхід. № 2835) від відповідача до матеріалів справи надійшло клопотання про призначення економічної (11.3, дослідження документів фінансово кредитних операцій) експертизи розрахунку заборгованості за договором від 08.12.2021 року.
14.03.2024 (вхід. № 3507) від відповідача до матеріалів справи надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Ухвалою від 14.03.2024 суд відклав розгляд справи на 14.05.2024 на 12:00 год.
25.03.2024 (вхід. № 4045) від прокуратури до матеріалів справи надійшли заперечення на клопотання відповідача про призначення економічної експертизи. Прокурор посилається на те, що вказані відповідачем у клопотанні про призначення експертизи обставини не потребують дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входить до предмету доказування, у сфері іншій, ніж право.
Суд розглянувши клопотання відповідача про призначення економічної експертизи, відмовляє в його задоволенні, посилаючись на наступне.
Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після грунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.
Відповідач посилається на те, що наведений розрахунок штрафних санкцій не відповідає методичним наказам та порядкам, а саме: п. 129.4, п. 129.1.3 Податкового кодексу України та іншим нормативно - правовим актам.
Однак, відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх міркувань та заперечень.
Висновок судового експерта для господарського суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється господарським судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 ГПК України (ст. 104 ГПК України).
Отже, суд приходить до висновку, що клопотання відповідача про призначення економічної експертизи є необгрунтованим, суперечить нормам процесуального права, а тому задоволенню не підлягає.
Ухвалою від 14.05.2024 суд відклав розгляд справи на 23.07.2024 на 11:00 год.
22.07.2024 (вхід. № 9940) від відповідача до матеріалів справи надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Ухвалою від 23.07.2024 суд відклав розгляд справи на 10.10.2024 на 10:00 год.
Ухвалою від 10.10.2024 суд відклав розгляд справи на 05.12.2024 на 10:30 год.
Ухвалою від 05.12.2024 суд відклав розгляд справи на 13.02.2025 на 13:00 год.
12.02.2025 (вхід. № 1962) від відповідача до матеріалів справи надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату.
Ухвалою від 13.02.2025 суд відклав розгляд справи на 24.04.2025 на 12:00 год.
23.04.2025 (вхід. № 5357) від прокуратури до матеріалів справи надійшла заява, в якій прокурор відповідно до ст. 46 ГПК України просить суд зменшити позовні вимоги Диканської окружної прокуратури, які викладені у п. 2 позовної заяви, а саме: стягнути з відповідача борг з орендної плати в розмірі 160 630,62 грн.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
У разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копій такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі (ч. 5 ст. 46 ГПК України).
Дослідивши надану позивачем заяву, суд визнає її як таку, що подана з дотриманням приписів чинного процесуального законодавства, тому подальшим предметом розгляду справи № 917/13/24 є позовні вимоги про стягнення 160630,62 грн. боргу з орендної плати.
24.04.2025 (вхід. № 5408) від відповідача до матеріалів справи надійшла заява про відкладення розгляду справи, в зв`язку з необхідністю реагування на заяву позивача про зменшення позовних вимог.
Ухвалою від 24.04.2025 суд відклав розгляд справи на 12.06.2025 на 11:50 год.
Судове засідання, призначене на 12.06.2025 на 11:50 год., не відбулося у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. Ухвалою від 17.06.2025 суд призначив розгляд справи на 24.07.2025 на 11:00 год.
24.07.2025 (вхід. № 9775) від відповідача до матеріалів справи надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача.
Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
В судовому засіданні 24.07.2025 суд ухвалив рішення.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.
Даний договір оренди закінчився 11.11.2021 року.
Згідно інформації Котелевської селищної ради від 13.04.2023 №02.1-21/873, за дадатковою угодою від 07.05.2021 відповідач має заборгованість з орендної плати за землю за період з 24.03.2021 по 11.11.2021 в сумі 49 680,69 грн.
У подальшому, 08.12.2021 між Котелевською селищною радою та ТОВ «Транс Контіненталь» укладено новий договір оренди землі строком на 5 років.
Згідно п.2 договору в оренду передається (передаються) земельна ділянка загальною площею 0,2369 га, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.
Згідно п.8 договору договір укладено на 5 років.
Згідно інформації Котелевської селищної ради від 13.04.2023 №02.1-21/873 заборгованість з орендної плати за договором оренди від 08.12.2021 становить 110949,93 грн.
В порушення умов додаткової угоди від 07.05.2021 (діє з 24.12.2020) та договору оренди від 08.12.2021 відповідач систематично не виконував зобов`язання щодо сплати орендної плати, починаючи з 24.03.2021.
Згідно інформації Котелевської селищної ради від №02.1-21/873, ТОВ «Транс Контіненталь» має загальну заборгованість з орендної плати за землю за період з 24.03.2021 по 16.03.2023 в сумі 160 630,62 грн.
Враховуючи вищевикладене, предметом даного позову є стягнення заборгованості за період з 24.03.2021 по 16.03.2023.
Вважаючи права позивача порушеними, прокурор у порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати в сумі 160630,62 грн.
При прийнятті рішення суд виходив з наступного.
Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Правовідносини за договором оренди нерухомого майна, яке належить до державної та комунальної власності, регулюються відповідними положеннями Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України «Про оренду землі».
Згідно статті 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.
Відповідно до ч. 7 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» до особи, яка на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, включеного до іпотечного договору, набула право власності на предмет іпотеки (об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва та майнові права на них), розміщений на земельній ділянці, яка перебуває в оренді іпотекодавця, переходить право оренди на таку земельну ділянку, а зазначений договір про задоволення вимог іпотекодержателя або застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, включене до іпотечного договору, є документом, що посвідчує перехід права оренди земельної ділянки до нового власника предмета; іпотеки і заміну особи орендаря у договорі оренди землі та підлягає державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.
Враховуючи вищевикладене, договірні відносини із ПВКП «Пружини Сервіс» припинилися 24.12.2020 року.
Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 1 Земельного кодексу України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
У статті 3 Земельного кодексу України зазначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Крім того, згідно з ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Статтями 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п. 1 ст. 288 ПК України).

Згідно ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Стаття 13 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
У відповідності до ст. 21 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 96, 206 Земельного кодексу України, ст. 288 Податкового кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним і землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.
Відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Отже, з матеріалів справи вбачається, що відповідач систематично порушував взяті на себе зобов`язання за додатковою угодою від 07.05.2021 та за договором оренди від 08.12.2021 та має заборгованість перед позивачем в сумі 160 630, 62 грн.
Доказів на підтвердження виконання зобов`язань за договором щодо здійснення оплати у вказаному розмірі відповідачем не надано.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у даному випадку мало місце порушення договірних зобов`язань з боку відповідача щодо сплати орендної плати і позовні вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати за землю за період з 24.03.2021 по 16.03.2023 в сумі 160 630,62 грн є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Допустимих доказів у спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.
Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати за землю в сумі 160 630,62 грн. обґрунтовані, відповідачем не спростовані та не заперечуються, підтверджуються наявними доказами та підлягають задоволенню.
У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.
Керуючись статтями 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити.
Видати накази із набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.
Суддя Солодюк О.В.