ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2025 р. Справа№ 910/14642/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Демидової А.М.

Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників:

від позивача: Маркова Т. Л.

від відповідача-1: Токаренко С. І.

від відповідача-2: Даценко Д. І.

від третьої особи-1: не з`явились

від третьої особи-2: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Військової частини НОМЕР_1

на ухвалу господарського суду міста Києва від 09.06.2025 (повний текст ухвали складено 10.06.2025)(про призначення експертизи)

у справі № 910/14642/24 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київінвест"

до: 1. Військової частини НОМЕР_1 ;

2. Головного управління розвідки Міністерства оборони України

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Київської міської військової адміністрації

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Духновської Олесі Анатоліївни

про визнання протиправним та скасування наказу, визнання недійсним звіту про оцінку, визнання недійсним акту про примусове відчуження майна, скасування рішення державного реєстратора та витребування майна із чужого незаконного володіння

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

У листопаді 2024 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Київінвест" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача-1 Військової частини НОМЕР_1 , відповідача-2 Головного управління розвідки Міністерства оборони України про:

- визнання протиправним та скасування наказу командира відповідача-1 (з основної діяльності) від 01.05.2024 № 74 "Про примусове відчуження майна для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану";

- визнання недійсним звіту оцінювача майна про проведення оцінки об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :66:199:0002, форма власності - комунальна, площа: 1,5396 га), а саме: нежилого будинку - курортної бальнеолікарні у складі: курортної бальнеолікарні "А" загальною площею 11 672,3 кв.м. та будівлі гаражів "В" загальною площею 356,9 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 000);

- визнання недійсним акта від 27.05.2024 № 1798 про примусове відчуження майна - об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :66:199:0002, форма власності - комунальна, площа: 1,5396 га), а саме: нежилого будинку - курортну бальнеолікарні у складі: курортної бальнеолікарні "А" загальною площею 11 672,3 кв.м. та будівлі гаражів "В" загальною площею 356,9 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 000), власником якого є позивач;

- скасування рішення Державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Духновської Олесі Анатоліївни (третьої особи-1 у справі) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 73405341 від 30.05.2024 13:33:09, номер відомостей про речове право 55247456, яким зареєстровано за Головним управлінням розвідки Міністерства оборони України (третьою особою-2) право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :66:199:0002, форма власності - комунальна, площа: 1,5396 га), а саме: нежилого будинку - курортну бальнеолікарні у складі: курортної бальнеолікарні "А" загальною площею 11 672,3 кв.м. та будівлі гаражів "В" загальною площею 356,9 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 000);

- витребування з незаконного володіння третьої особи-2 на користь позивача об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :66:199:0002, форма власності - комунальна, площа: 1,5396 га), а саме: нежилого будинку - курортну бальнеолікарні у складі: курортної бальнеолікарні "А" загальною площею 11 672,3 кв.м. та будівлі гаражів "В" загальною площею 356,9 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 000).

При цьому в обґрунтування позову, позивач посилався на те, що оцінка спірного об`єкта нерухомого майна проведена із суттєвими порушеннями в частині опису примусово відчужуваного майна, а також із заниженням реальної ринкової вартості вказаного майна.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.12.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

14.04.2025 до суду першої інстанції від позивача надійшло клопотання про призначення судової експертизи.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.06.2025:

1) частково задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Київінвест" про призначення у справі № 910/14642/24 судової експертизи;

2) призначено у справі № 910/14642/24 судову експертизу, проведення якої вирішено доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

На вирішення даної експертизи, експерту було поставлено наступне питання: яка ринкова вартість об`єкта оцінки: нерухомого майна (будівлі, споруди, інженерних мереж) за адресою: АДРЕСА_1, а саме: нежитлового будинку - курортна бальнеолікарня у складі: курортної бальнеолікарні, "А", загальною площею 11 672,3 кв.м., та будівлі гаражів, "В", загальною площею 356,9 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 000), станом на 01.05.2024?;

3) зупинено провадження у справі № 910/14642/24 до закінчення проведення судової експертизи.

Постановляючи ухвалу місцевий господарський суд виходив з того, що для вирішення даного спору по суті, суду необхідно встановити фактичний обсяг примусово відчуженого майна та ринкову вартість об`єкта оцінки - спірного об`єкта нерухомого майна, оскільки питання визначення ринкової вартості нерухомого майна потребує спеціальних знань.

Короткий зміст апеляційної скарги та її доводів.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду міста Києва від 09.06.2025 у справі № 910/14642/24, Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання позивача про призначення судової експертизи.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача-1 зводяться до того, що місцевим господарським судом:

- порушено принцип змагальності сторін, оскільки збір, підготовка фактичного матеріалу (доказів) необхідних для вирішення спору між сторонами покладається саме на сторони, а суд лише оцінює надані учасниками справи докази, проте сам їх не збирає;

- не досліджено та надано оцінку звіту оцінювача майна про проведення оцінки об`єкта нерухомого майна та висновку за результатами проведення судової комісійної оціночно-будівельної експертизи від 11.11.2024 року № 7071/24-42.

ТОВ "Київінвест" подало до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 09.06.2025 - без змін, посилаючись на те, що зі змісту звіту оцінювача майна, проведеного у травні 2024 року, вбачається що оцінювач не здійснював огляд об`єкта для його об`єктивної оцінки. А висновок за результатами проведення судової комісійної оціночно-будівельної експертизи від 11.11.2024 року № 7071/24-42 не містить відомості про попередження (обізнаність) оцінювача про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, та висновки викладені в ньому не відповідають законодавству.

Відзивів на апеляційну скаргу від інших учасників справи до суду не надходило.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті та явка представників сторін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2025 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 09.06.2025 у справі № 910/14642/24 прийнято колегією суддів у складі: головуючої Ходаківської І. П., суддів Демидової А. М., Владимиренко С. В. до свого провадження. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 24.09.2025.

Присутні у судовому засіданні 24.09.2025 представники Військової частини НОМЕР_1 , Головного управління розвідки Міністерства оборони України підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити.

Присутній у судовому засіданні 24.09.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Київінвест" просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Київська міська військова адміністрація, державний реєстратор Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Духновська О. А. явку своїх представників у судове засідання 24.09.2025 не забезпечили. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи, що явка представників у судове засідання не визнавалась обов`язковою, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників третіх осіб, які були належним чином повідомленні про розгляд справи.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції про призначення у справі судової експертизи.

Надаючи правову оцінку обставинам у справі в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Згідно з ч. 1, 4, 5 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 ГПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Суд першої інстанції, призначаючи у даній справі судову експертизу, зазначив, що визначення фактичного обсягу примусово відчуженого майна та ринкову вартість об`єкта оцінки - спірного об`єкта нерухомого майна потребує спеціальних знань, відмінних від сфери права.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (заява № 61679/00) від 01.06.2006, експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Дискрецією встановлювати обставини справи, збирати й перевіряти докази, надавати їм оцінку для виконання завдання господарського судочинства наділені суди першої та апеляційної інстанції як суди факту (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 у справі №522/7636/14-ц).

Одним із засобів встановлення обставин справи є висновок судового експерта (п. 2 ч. 2 ст. 73 ГПК України). Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Водночас предметом висновку експерта не можуть бути питання права (ч. 2 ст. 98 ГПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 99 ГПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Тобто, вирішення остаточного переліку питань, які необхідно поставити на вирішення експертизи, належить до компетенції саме суду.

При цьому судова колегія вважає за необхідне зауважити, що виходячи із принципу диспозитивності господарського судочинства, місцевий господарський суд наділений виключною компетенцією щодо оцінки доказів при розгляді справи по суті, як суд першої інстанції. Така оцінка повинна ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів у судовому процесі, з врахуванням сукупності всіх обставин.

У випадку якщо суд приходить до висновку, що для надання оцінки певним обставинам справи необхідні спеціальні знання експерта, суд вправі призначити судову експертизу, поставивши перед ним ряд питань, та визначити відповідну експертну установу.

Апеляційний суд не вправі втручатися у виключну компетенцію суду першої інстанції та надавати йому вказівки щодо збирання чи оцінки доказів, оскільки він наділений власною компетенцією на предмет їх оцінки (переоцінки) за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення, ухваленого по суті спору.

Окрім того, суд апеляційної інстанції вважає, що з`ясування визначеного в оскаржуваній ухвалі питання входить до предмету доказування у даній справі, водночас в силу положень ст. 104 ГПК України висновок експерта не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 86 Кодексу.

Із врахуванням викладеного, з`ясування визначеного в оскаржуваній ухвалі питання (щодо визначення ринкової вартості об`єкта оцінки - спірного нерухомого майна станом на 01.05.2024) входить до предмету доказування у даній справі, а висновки суду першої інстанції про необхідність призначення у справі судової експертизи ґрунтуються на здійсненій ним оцінці доказів із застосуванням права суду (судової дискреції) на прийняття такого рішення.

Доводи скаржника про те, що судом першої інстанції не досліджено та не надано оцінку іншим доказам, зокрема звіту про оцінку спірного нерухомого майна та висновку за результатами проведення судової комісійної оціночно-будівельної експертизи від 11.11.2024 року № 7071/24-42, судовою колегією відхиляються оскільки оцінка доказів здійснюється судом на стадії завершення розгляду справи та прийняття рішення суду, а не на стадії підготовчого засідання.

Враховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів, місцевий господарський суд дійшов правомірного та обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для призначення судової експертизи у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду та не можуть бути підставою для скасування постановленого у справі судового рішення.

В свою чергу, наведені позивачем у відзиві на апеляційну скаргу доводи є документально обґрунтованими та такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учаснику справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Судові витрати

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за результатами розгляду апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 271, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 09.06.2025 у справі №910/14642/24 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повна постанова складена 06.10.2025.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді А.М. Демидова

С.В. Владимиренко