ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
13 жовтня 2025 року Справа № 903/746/25
Суддя Господарського суду Волинської області Вороняк А. С., розглянувши матеріали за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньенергопостач про стягнення витрат на професійну правничу допомогу
по справі № 903/746/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньенергопостач
до відповідача: Комунального підприємства Нововолинськтеплокомуненерго
про стягнення 3135361,95 грн,
При обґрунтуванні позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору № 2024/368 від 30.12.2024 про постачання електричної енергії споживачу в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг у квітні та травні 2025 року. Крім того, зазначають, що за надані послуги з відключення від електромереж відповідача у розподільчому пристрої 6-10 кВ РП, ТП та його підключення до електромереж у розподільчому пристрої 6-10 кВ РП, ТП, ПС позивачем сплачено Державному підприємству Регіональні електричні мережі 1175,86 грн, які відповідно до абзацу 2 пункту 7.12 ПРРЕЕ підлягають відшкодуванню відповідачем.
Рішенням Господарського суду Волинської області від 23.09.2025 позов Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньенергопостач задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства «Нововолинськтеплокомуненерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньенергопостач 3005535, 52 грн з них 2976843,76 грн основного боргу, 1175, 86 грн відшкодування за послуги по відключенню та підключенню до електромереж, 11909, 02 грн 3% річних, 15 606, 88 грн інфляційних втрат та 36 066, 42 грн судового збору. У решті позову відмовлено.

29.09.2025 позивач через систему Електронний суд подав заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача 32500,00 грн витрат на правову допомогу.

Ухвалою суду від 30.09.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньенергопостач від 29.09.2025 прийнято до розгляду та постановлено здійснювати розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на професійну розгляду правничу допомогу без повідомлення учасників справи. Запропоновано відповідачу в строк по 06.10.2025 подати суду: відзив по суті поданої заяви та наявні докази, докази направлення позивачу. Запропоновано позивачу в строк по 09.10.2025 подати суду: відповідь на відзив по суті поданої заяви, докази направлення відповідачу.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньенергопостач про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

У відповідності до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Положеннями частини 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивачем заяву про ухвалення додаткового рішення подано в межах строку, визначеного ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Частинами 1, 2 ст. 124 ГПК України унормовано, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

У позовній заяві, а саме у прохальній частині позовної заяви позивач просив суд стягнути з відповідача 60000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, у відповіді на відзив на позовну заяву від 18.08.2025 позивач зазначив, що докази понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть надані суду у строки та в порядку встановлені ГПК України з підтвердженням наданих послуг.

Разом з тим, як вже зазначив суд, у заяві про стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивач просить суд стягнути з відповідача 32500 грн. витрат на правничу допомогу.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За приписами ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунок таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Факт надання позивачу професійної правничої допомоги під час розгляду справи підтверджується наданими доказами:

- договором №15/07/25 про надання правової допомоги від 15.07.2025;

- свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №277 від 28.04.2004 адвоката Книша С.В. та посвідченням адвоката №277;

- ордером на надання правничої допомоги №1148331 серії АС №1148331 від 22.07.2025;

- актом наданих послуг №1 від 23.09.2025 до договору про надання правничої допомоги №15/07/25 від 15.07.2025 на суму 32 500 грн.

До матеріалів справи № 903/746/25 позивач не надав доказів фактичної сплати наданої правничої допомоги, оскільки сторонами погоджено, що Клієнт зобов`язується оплатити Адвокатові послуги протягом 5 (п`яти) днів з моменту підписання Сторонами Акту наданих послуг (п. 3.2.3 договору №15/07/25 про надання правової допомоги від 15.07.2025).

Разом із тим, відповідно до усталеної практики вирішення господарських спорів, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (висновок Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладений в абз. 3 п. 6.5. постанови від 03.10.2019 по справі № 922/445/19).

Дослідивши надані позивачем докази, суд приймає до уваги, що 15.07.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Волиньенергопостач»(далі - Клієнт) та адвокатом Книшем С.В.(далі - Адвокат) було укладено договір № 15/07/25 про надання правової допомоги, предметом якого є домовленість сторін про надання правової допомоги Клієнту Адвокатом щодо захисту прав та представництва інтересів Клієнта з питання стягнення з КП «Нововолинськтеплокомуненерго» Нововолинської міської ради заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу № 2024/368 від 30.12.2024 року за спожиту електричну енергію у квітні та травні 2025 року(далі - договір).

Згідно пункту 2.2 договору винагорода (гонорар) за цим Договором становить 60 000,00 (шістдесят тисяч) гривень.

За змістом п. 2.3 договору, гонорар успіху становить 3% від стягнутої суми в судовому порядку з КП «Нововолинськтеплокомуненерго» Нововолинської міської ради заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу № 2024/368 від 30.12.2024 року за спожиту електричну енергію у квітні та травні 2025 року.

Клієнт зобов`язується оплатити Адвокатові послуги протягом 5 (п`яти) днів з моменту підписання Сторонами Акту наданих послуг (п.3.2.3 договору).

У відповідності до п. 5.1. договору даний договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами та діє до набрання законної сили рішенням по суті справи, що визначена у п. 2.1 договору.

На виконання умов договору про надання правової допомоги між сторонами підписано акт наданих послуг №1 від 23.09.2025, у відповідності до якого сторони засвідчили факт приймання Клієнтом роботи (послуг), виконаної (наданих) Адвокатом юридичних послуг у період з 15.07.2025 по 23.09.2025 у відповідності до Договору про надання правової допомоги №15/07/25 від 15.07.2025.

У відповідності до п. 2 Акту Адвокат здійснив підготовку проекту позовної заяви про стягнення з КП «Нововолинськтеплокомуненерго» Нововолинської міської ради заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу №2024/368 від 30.12.2024 року за спожиту електричну енергію у квітні та травні 2025 року, формування додатків до неї та подання її через ЄСІТС. Здійснення математичних розрахунків та обчислення суми нарахованої пені, 3% річних та інфляційних витрат на суму заборгованості за договором (кількість витраченого часу 15 год. сума 22500 грн із розрахунку 1500 грн/год; написання відповіді на відзив відповідача у справі №903/746/25 (кількість витраченого часу 4 год. сума 6000 грн із розрахунку 1500грн/год; представництво інтересів клієнта у судових засіданнях в межах справи №903/746/25 (27.08.2025 о 10:30, вартість 4000 грн).

За змістом п.3 Акту вартість послуг за період, вказаний в пункті 1 цього Акту, становить 32 500 грн. Всього до сплати 32500 грн. Акт підписано без, будь-яких зауважень Сторін.

Слід врахувати, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року в справі № 755/9215/15-ц).

Надані докази в їх сукупності підтверджують надання позивачу професійної правничої допомоги під час розгляду справи № 903/746/25 у заявленому обсязі на загальну суму 32500 грн, що є менше ніж було визначено п.2.2 договору у вигляді фіксованої суми, що винагорода (гонорар) за цим Договором становить 60 000,00 гривень.

Розмір винагороди за надання правової допомоги визначений договором у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного адміністративного суду від 28.12.2020 у справі №640/18402/19.

Частиною 5 ст.126 ГПК України передбачено, що у разі недотримання заявником вимог частини 4 вказаної статті щодо співмірності розміру заявлених до відшкодування витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт, суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката лише за клопотанням сторони. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вказана правова позиція викладена в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19, від 19.07.2021 у справі №910/16803/19, від 01.09.2021 у справі №910/13034/ 20.

Як вбачається із прохальної частини відзиву на позовну заяву, відповідач просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, що заявлені у позові(60 000 грн), в зв`язку із їх не співмірністю, проте без будь якого доведення.

Відповідно до ч. 6 ст. 126 ГПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з тим, відповідач жодних доводів щодо не співмірності витрат на професійну правничу допомогу в сумі 32500 грн, що є менше ніж сума яка була попередньо заявлена в позові (60000 грн), не навів та не надав доказів для спростування фактів, не навів власну оцінку наявним у справі доказам на понесення позивачем таких витрат.

За приписами ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі аналізу обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат, розумності їх розміру, співмірності, суд вважає, що 32 500 грн становлять співмірні, розумні та обґрунтовані витрати позивача на професійну правничу допомогу у цій справі, протилежного відповідачем не доведено.

Разом з цим, у відповідності до п. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 23.09.2025 позов Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньенергопостач задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства «Нововолинськтеплокомуненерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньенергопостач 3005535, 52 грн з них 2976843,76 грн основного боргу, 1175, 86 грн відшкодування за послуги по відключенню та підключенню до електромереж, 11909, 02 грн 3% річних, 15606, 88 грн інфляційних втрат та 36066, 42 грн судового збору. У решті позову відмовлено.

Враховуючи те, що позов у даній справі задоволено частково, то і витрати на правову допомогу слід розраховувати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з врахуванням вище викладеного, витрати на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 31154,27 грн (3005535,52*32500/3135361,95) відповідно до ст. 129 ГПК України слід покласти на відповідача. У задоволенні іншої частини заяви позивача про стягнення судових витрат у розмірі 1345,73 грн, суд відмовляє та залишає їх за позивачем.

Керуючись ст. ст. 13, 73-80, 123, 126-127, 129, 221, 236-240, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньенергопостач про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Нововолинськтеплокомуненерго» (45400, Волинська область, місто Нововолинськ, вулиця Святого Володимира, будинок 3, код ЄДРОПУ 00185382) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньенергопостач (43025, Волинська область, Луцький р-н, місто Луцьк, вулиця Словацького, будинок 13, квартира 4, ) 31 154, 27 грн (тридцять одна тисяча сто п`ятдесят чотири гривні 27 коп) витрат на професійну правничу допомогу

3. В іншій частині заяви - відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст.ст. 253, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 13.10.2025.

Суддя Вороняк А. С.