ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року

м. Київ

cправа № 904/5554/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В. Г., суддів: Жукова С. В., Погребняка В. Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укрсиббанк"

на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 28.07.2025

у складі колегії суддів: Чередка А.Є. (доповідач) суддів: Мороза В.Ф., Дарміна М.О.,

у справі № 904/5554/24

за заявою Акціонерного товариства "Укрсиббанк"

до боржника ОСОБА_1

про визнання грошових вимог,

ВСТАНОВИВ

На розгляд суду постало питання щодо наявності або відсутності підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у випадку подання скаржником апеляційної скарги повторно.

Обставини справи

1. 22.04.2025 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/5554/24 визнано грошові вимоги Акціонерного товариства Укрсиббанк" (далі - "Укрсиббанк") до ОСОБА_1 на суму 1 904 344, 38 грн (заборгованість) - 2 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 4 844, 80 грн (судовий збір) - позачергове задоволення вимог кредиторів; решту вимог - відхилено.

2. 22.04.2025 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/5554/24 завершено попереднє засідання, за результатами якого внесено до реєстру грошові вимоги наступних кредиторів, визнаних судом, а саме: АТ Комерційний банк "ПриватБанк" на суму 9 667 653, 87 грн (заборгованість) - 2 черга задоволення вимог кредиторів (з яких 505 000 грн забезпечені заставою), на суму 4 844, 80 грн (судовий збір) - позачергове задоволення вимог кредиторів; АТ "Укрсиббанк" на суму 1 904 344, 38 грн (заборгованість) - 2 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 4 844, 80 грн (судовий збір) - позачергове задоволення вимог кредиторів. Призначено судове засідання для розгляду плану реструктуризації або рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

3. 20.06.2025 ухвалою Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу АТ "Укрсиббанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2025 у справі № 904/5554/24 повернуто заявникові на підставі п. 4 ч. 5 ст. 260 ГПК України, оскільки оскаржувана ухвала не підлягає апеляційному оскарженню окремо від ухвали, прийнятої за результатом попереднього засідання.

4. Ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 20.06.2025 у справі № 904/5554/24 про повернення апеляційної скарги надіслано та доставлено до зареєстрованого Електронного кабінету АТ "Укрсиббанк" у підсистемі "Електронний суд" в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі 24.06.2025 о 12:51, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

5. 26.06.2025 до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою повторно звернулося АТ "Укрсиббанк", в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2025 у справі № 904/5554/24 в частині розгляду кредиторських вимог АТ "Укрсиббанк" та ухвалу про результати розгляду заяви конкурсного кредитора про грошові вимоги АТ "Укрсиббанк" до боржника від 22.04.2025 року у справі № 904/5554/24, ухвалити нове рішення, яким визнати грошові вимоги АТ "Укрсиббанк" до ОСОБА_1 у повному обсязі.

6. Скаржником заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги, яке обґрунтовано повторним зверненням до суду з даною апеляційною скаргою після повернення апеляційним господарським судом первісно поданої апеляційної скарги заявникові, яка подається ним у найкоротший термін після отримання ним відомостей про повернення первісної апеляційної скарги. Апелянт звертає увагу, що недопущення тривалого зволікання із поданням другої апеляційної скарги та усунення недоліку, який слугував підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, є свідченням того, що апелянт не допустив невиправданої бездіяльності чи зловживання процесуальними правами та обов`язками. Вказує, що скаржник добросовісно ставиться до реалізації ним права на апеляційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, і такі недоліки фактично усунуті станом на момент повторного звернення з апеляційною скаргою. АТ "Укрсиббанк" з метою захисту своїх прав та законних інтересів повторно звертається до суду апеляційної інстанції та просить визнати поважними причини пропуску строків на апеляційне оскарження, враховуючи вищенаведені обставини та вжиті з боку АТ "Укрсиббанк" заходи.

7. 04.07.2025 ухвалою суду апеляційної інстанції, за результатами розгляду вказаного клопотання, визнано наведені апелянтом доводи щодо несвоєчасного оскарження ухвал місцевого господарського суду неповажними та залишено апеляційну скаргу без руху та надано скаржнику строк 10 днів з дня вручення ухвали усунути недоліки апеляційної скарги, а саме подати до апеляційного суду, зокрема, заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску цього строку.

8. На виконання вимог ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 04.07.2025 АТ "Укрсиббанк" подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвал господарського суду, згідно з яким просить суд:

- визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними;

- поновити для АТ "Укрсиббанк" строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2025 року у справі № 904/5554/24 в частині розгляду кредиторських вимог АТ "Укрсиббанк" та ухвали про результати розгляду заяви конкурсного кредитора про грошові вимоги АТ "Укрсиббанк" до боржника від 22.04.2025 року у справі № 904/5554/24;

- відкрити апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою АТ "Укрсиббанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2025 року у справі № 904/5554/24 в частині розгляду кредиторських вимог АТ "Укрсиббанк" та ухвалу про результати розгляду заяви конкурсного кредитора про грошові вимоги АТ "Укрсиббанк" до боржника від 22.04.2025 у справі № 904/5554/24.

9. Обґрунтовуючи вказане клопотання, АТ "Укрсиббанк" зазначає, що повторно звернулось з апеляційною скаргою через 6 днів з моменту повернення попередньої поданої апеляційної скарги. Вважає, що подання апеляційної скарги вперше вчасно, недопущення тривалого зволікання із поданням другої апеляційної скарги та усунення недоліку, який слугував підставою для повернення вперше поданої скарги, свідчить про те, що скаржник не допустив невиправданої бездіяльності чи зловживання процесуальними правами та обов`язками, добросовісно ставиться до реалізації ним права на апеляційне оскарження й ужив всіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків вперше поданої скарги. Таким чином, вважає, що наявні підстави для поновлення пропущеного процесуального строку.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

10. 28.07.2025 ухвалою Центрального апеляційного господарського суду відмовлено АТ "Укрсиббанк" у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2025 у справі № 904/5554/24. Апеляційну скаргу АТ "Укрсиббанк" на ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2025 у справі № 904/5554/24 - повернуто заявникові.

11. Суд апеляційної інстанції вважає, що скаржником не наведено достатнього обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на подання апеляційної скарги, оскільки усунення недоліків шляхом подання апеляційної скарги вдруге не може вважатися поважною причиною. Окрім того, сам факт повернення першої апеляційної скарги не є поважною підставою пропуску процесуального строку на подачу скарги.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

12. 18.08.2025 АТ "Укрсиббанк" подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 28.07.2025 у справі №904/5554/24 та передати справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ "Укрсиббанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2025 у справі № 904/5554/24 в частині розгляду кредиторських вимог АТ "Укрсиббанк" та ухвалу про результати розгляду заяви конкурсного кредитора про грошові вимоги АТ "Укрсиббанк" до боржника від 22.04.2025 у справі № 904/5554/24.

13. АТ "Укрсиббанк" вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням ст. ст. 89, 236 ГПК України, оскільки судом апеляційної інстанції не надано належної оцінки діям скаржника щодо оскарження ухвал Господарського суду Дніпропетровської області за результатами розгляду кредиторських вимог. Скаржник також посилається на положення пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ст. 119, 256 ГПК України.

14. При цьому вказує, що вперше АТ "Укрсиббанк" апеляційну скаргу подало в межах строків апеляційного оскарження - 07.05.2025, однак така була повернута на підставі ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства, згідно з якою ухвала не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання. Повернення апеляційної скарги не позбавляє права скаржника на повторне звернення до суду в порядку, встановленому законом, чим скористався скаржник звернувшись 26.06.2025 вдруге з апеляційною скаргою. Вказує, що вдруге подано апеляційну скаргу через 6 днів з моменту повернення попередньо поданої апеляційної скарги та через два дні з моменту отримання повного тексту ухвали суду апеляційної інстанції.

15. Скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції, в порушення норм процесуального права, належним чином не дослідив всіх обставин у справі та дій банку щодо апеляційного оскарження.

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу

16. Відзиву на касаційну скаргу до Верховного Суду від інших учасників справи не надходило.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

17. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

18. Об`єктом касаційного перегляду у цій справі є ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України.

19. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

20. Згідно з пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

21. У рішенні від 13.06.2019 № 4-рн/2019 Конституційний Суд України вказав, що забезпечення права на апеляційний перегляд справи, передбаченого пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, слід розуміти як гарантоване особі право на перегляд її справи в цілому судом апеляційної інстанції; забезпечення права на апеляційний перегляд справи - одна з конституційних засад судочинства - спрямоване на гарантування ефективного судового захисту прав і свобод людини і громадянина з одночасним дотриманням конституційних приписів щодо розумних строків розгляду справи, незалежності судді, обов`язковості судового рішення тощо (абз. 13 підпункту 2.3 пункту 2 мотивувальної частини названого рішення).

22. Право на апеляційний перегляд справи, передбачене пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, є гарантованим правом на перегляд у суді апеляційної інстанції справи, розглянутої судом першої інстанції по суті (абз.8 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 17.03.2020 № 5-р/2020).

23. Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

24. У справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип стверджує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п.40, 41, від 03.04.2008).

25. Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України", заяви № 17160/06 та N 35548/06, п. 34, від 20.06.2011).

26. Згідно з частиною першою статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

27. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу (частина третя статті 256 ГПК України).

28. Відповідно до ч. 2 - 4 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу. Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

29. Відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

30. Таким чином, статтею 119 ГПК України не передбачено конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

31. Виходячи зі змісту частин другої, третьої статті 256 ГПК України, клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку. При чому поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. У кожному випадку суд, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку (близька правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №918/115/16, від 19.06.2018 у справі №912/2325/17, від 18.01.2019 у справі №921/396/17-г, від 19.01.2022 у справі № 29/520-05, від 05.07.2023 у справі № 910/186/21 тощо).

32. Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

33. Колегія суддів звертається до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 12.07.2022 у справі №9/430-05-11867 щодо застосування приписів статей 256, 261 ГПК України, згідно з якими суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

34. У постанові Верховного Суду від 24.07.2023 у справі № 200/3692/21 Суд виснував, що процесуальний строк, зокрема строк на апеляційне оскарження у разі повторного подання апеляційної скарги може бути поновлено у випадку дотримання одночасно таких умов:

- первісне звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою відбулось у межах передбаченого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження;

- повторне подання апеляційної скарги відбулось в межах строку апеляційного оскарження, встановленого процесуальним законом, або упродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань;

- скаржником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, і такі недоліки фактично усунуті станом на момент повторного звернення з апеляційною скаргою;

- доведено, що повернення попередньо поданих апеляційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції, й не могли бути усунуті скаржником;

- наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами.

35. У цій справі, як встановлено судом апеляційної інстанції, первісно подану із дотриманням встановленого процесуального строку апеляційну скаргу АТ "Укрсиббанк" на ухвалу суду першої інстанції про розгляд грошових вимог кредитора (індивідуальну ухвалу), було повернуто ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.06.2025 на підставі п. 4 ч. 5 ст. 260 ГПК України, оскільки оскаржувана банком ухвала не підлягає апеляційному оскарженню окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.

36. Вдруге скаржник подав апеляційну скаргу на ухвалу за результатами попереднього засідання від 22.04.2025 та ухвалу про розгляд грошових вимог кредитора - 26.06.2025, тоді як останнім днем процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали у даній справі є 02.05.2025, тобто з пропуском процесуального строку для її подання, встановленого ч. 1 ст. 256 ГПК України.

37. Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, АТ "Укрсиббанк" посилався на повторне звернення із апеляційною скаргою у найкоротші терміни після повернення первісної апеляційної скарги та усунення недоліку, який слугував підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги. Зазначені підстави були визнані судом апеляційної інстанції неповажними та залишено апеляційну скаргу без руху із наданням скаржнику строку для подання заяви про поновлення строку із зазначенням поважних причин пропуску цього строку.

38. В клопотанні про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, поданому на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, скаржник посилався на аналогічні підстави щодо недопущення ним тривалого зволікання із поданням другої апеляційної скарги та усуненням недоліку, який слугував підставою повернення вперше поданої апеляційної скарги.

39. Оцінивши наведені АТ "Укрсиббанк" мотиви, взявши до уваги аналогічне первісному обґрунтування скаржником причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вказав, що апелянтом так і не вказано конкретних обставин, які можуть бути віднесені судом до особливих чи непереборних, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного оскарження ухвал суду першої інстанції та не могли бути усунуті скаржником, не надано доказів на їх підтвердження, а усунення недоліків шляхом подання апеляційної скарги вдруге, з урахуванням вищенаведеного, не може вважатися поважною причиною.

40. Відтак, суд дійшов висновку, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення у даній справі є необґрунтованими, які пов`язані з обставинами суб`єктивного характеру, а не об`єктивними обставинами, оскільки відносяться до професійних функцій представництва юридичної особи, є такими, що не свідчать про існування об`єктивно непереборних причин неподання належним чином оформленої апеляційної скарги у встановлений законом строк, у зв`язку з чим визнані судом апеляційної інстанції неповажними.

41. На підставі викладеного Верховний Суд погоджується з висновками апеляційного господарського суду про те, що причини подання повторної апеляційної скарги із пропуском строку на апеляційне оскарження ухвал суду першої інстанції від 22.04.2025 мають лише суб`єктивний характер та не залежали від об`єктивно непереборних обставин.

42. Скаржник в касаційній скарзі, стверджуючи про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та ненадання судом оцінки діям скаржника щодо оскарження ним ухвал суду першої інстанції, не наводить які саме дії чи обставини не були досліджені судом чи досліджені з порушенням закону. Натомість скаржник посилається на ті ж обставини, що були наведені ним в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та які були досліджені апеляційним господарським судом. Вказане свідчить про незгоду скаржника із наданою судом оцінкою наведеним АТ "Укрсиббанк" причинам поважності пропуску строку на апеляційне оскарження та не підтверджує порушення судом норм процесуального права.

43. Отже, встановивши, що наведені АТ "Укрсиббанк" підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними, апеляційний господарський суд дійшов правильного висновку про відмову АТ "Укрсиббанк" у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2025 у справі № 904/5554/24 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України.

44. Такі процесуальні дії апеляційного господарського суду відповідають вимогам процесуального закону, а доводи касаційної скарги про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права не підтвердилися.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

45. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

46. За змістом ч. 1 ст. 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

47. Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга АТ "Укрсиббанк" підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу суду апеляційної інстанції від 29.07.2025 у цій справі - залишенню без змін.

В. Розподіл судових витрат

48. У зв`язку з тим, що Суд відмовляє в задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення Суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укрсиббанк" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 28.07.2025 у справі № 904/5554/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді С. Жуков

В. Погребняк