ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.10.2025м. СумиСправа № 920/992/25

Господарський суд Сумської області у складі судді Джепи Ю.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справу № 920/992/25

за позовом: Приватного підприємства «Соломія Сервіс» (79053, Львівська область, м. Львів, вул. Бойчука, буд 5, кв.117, код 30163496)

до відповідача: Малого підприємства Завод автопричепів, запчастин в формі Товариства з обмеженою відповідальністю (41400, Сумська область, м. Глухів, вул. Гоголя, буд. 17, код 13996001)

про розірвання договору та стягнення 220 680, 00 грн

УСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд розірвати договір поставки №20/11-23 від 20.11.2023, що укладений між Приватним підприємством «Соломія-Сервіс» та Малим підприємством-Завод автопричепів, запчастин в формі Товариства з обмеженою відповідальністю; стягнути з Малого підприємства - Завод автопричепів, запчастин в формі Товариства з обмеженою відповідальністю на користь Приватного підприємства «Соломія-Сервіс» 220 680,00 грн; вирішити питання розподілу судових витрат.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 07.07.2025 справу № 920/992/25 розподілено для розгляду судді Джепі Ю.А.

Ухвалою суду від 09.07.2025 у справі № 920/992/25 судом постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 920/992/25 справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін про дату, час і місце судового засідання, за наявними у справі матеріалами.

Ухвалу суду про відкриття провадження у справі представником відповідача отримано 09.07.2025, що підтверджується Довідкою Господарського суду Сумської області про доставку електронного листа.

Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не подано.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Між Приватним Підприємством «Соломія-Сервіс» (Замовник) та Малим Підприємством-Завод автопричепів, запчастин в формі Товариства з обмеженою відповідальністю (Виконавець) укладено Договір поставки №20/11/23 від 20.11.2023 (далі Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору, виконавець, на підставі наданого Замовником технічного завдання (проекту) для виготовлення причіпа, передає (реалізує) Замовнику промислову продукцію (далі-Продукцію): причіп ПГ 02-И Пр - торгівельний павільйон у кількості 1 шт., а Замовник приймає його по акту приймання-передачі і оплачує Виконавцю на умовах цього Договору її вартість.

При передачі (реалізації) Продукції, виготовленої за цим Договором, Виконавець надає Замовнику наступні документи: - рахунок фактуру; - видаткову накладну; акт приймання передачі (п. 1.2. Договору).

Згідно п. 1.3. Договору, строк виготовлення Продукції по цьому Договору 30 (тридцять) робочих днів з моменту оплати Замовником 40% після узгодження проекту.

Відповідно до п.2.1 Договору, загальна вартість Продукції, що виготовляється та реалізується за цим Договором складає 384 000,00 грн, у тому числі ПДВ 64 000,00 грн.

Оплата за Продукцію відбувається трьома платежами, а саме 10% авансу до розробки проекту, 40% оплати після погодження проекту та 50% після підписання Сторонами акту приймання передачі. Виконавець зобов`язаний розробити проект протягом 10 робочих днів з моменту отримання 10% авансу. Узгодження проекту відбувається шляхом підписання проекту, викладеного в Додатку до цього Договору (п. 2.2 Договору).

Між Приватним Підприємством «Соломія-Сервіс» та Малим Підприємством-Завод автопричепів, запчастин в формі Товариства з обмеженою відповідальністю було укладено Додаткову угоду №1 від 06.12.2023 до Договору поставки №20/11-23 від 20.11.2023

В зазначеній Додатковій угоді, сторони виклали Додаток №1 до Договору від 20.11.2023 в новій редакції передбачивши вартість робіт, послуг, обладнання та устаткування, які мають буди здійснені Виконавцем та оплачені Замовником. Ціна договору залишилась незмінною та становила 384 000,00 грн.

Між Приватним Підприємством «Соломія-Сервіс» та Малим Підприємством-Завод автопричепів, запчастин в формі Товариства з обмеженою відповідальністю було укладено Додаткову угоду №2 від 05.01.2024 до Договору поставки №20/11-23 від 20.11.2023.

В Додатковій угоді №2 сторони доповнили п.2.1 Договору поставки від 20.11.2023 наступними словами: Збільшити загальну вартість Продукції, що виготовляється та реалізується за цим Договором на суму вартості доукомплектування згідно ескізу який затвердив Замовник 21 600,00 грн., у тому числі ПДВ 3 600,00 грн.

Інші положення Договору залишились без змін.

Приватним підприємством «Соломія-Сервіс» на підставі рахунку МП «Завод автопричепів» було сплачено відповідачу попередню часткову оплату 40% за продукцію згідно Договору №20/11-23 від 20.11.2023. в сумі 162 240,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №970078418 від 18.01.2024.

07.02.2024 між сторонами підписано Додаткову угоду №3 до Договору від 20.11.2023.

В цій Додатковій угоді сторони доповнили п.2.1 Договору поставки від 20.11.2023 наступними словами: «Зменшити вартість Продукції, що виготовляється та реалізується за цим Договором на суму вартості доокумплектування згідно ескізу який затвердив замовник на 146 520,00 грн. у тому числі ПДВ 24 420,00 грн.

Загальна сума договору становить 259 080,00 грн. в т.ч. ПДВ 43 180,00. Технічні зміни відображені в Додатку №2 до Договору поставки від 20.11.2023».

07.02.2024 сторонами підписано Додаткову угоду №2 до Договору поставки від 20.11.2023 (Специфікація) в якій визначено вартість продукції в сумі 259 080,00 грн.

ПП «Соломія-Сервіс» на підставі рахунку МП «Завод автопричепів» сплачено відповідачу оплату за продукцію згідно Договору №20/11-23 від 20.11.2023 (Додаткової угоди №3 від 07.02.2024) 58 440,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № від 21.02.2024.

З огляду на викладене, на виконання Договору від 20.11.2023 ПП «Соломія-Сервіс» сплачено на користь МП «Завод автопричепів» грошові кошти в сумі 220 680,00 грн.

В той же час предметом Договору поставки №20/11-23 від 20.11.2023 є Продукція - причіп ПГ 02-И Пр-торгівельний павільйон у кількості 1 шт.

Причіп є транспортним засобом (п.1.10 ПДР).

Пунктом.1.2 наказу Мінінфраструктури від 17.08.2012 №521 «Про затвердження Порядку затвердження конструкцій транспортних засобів, їх частин та обладнання та Порядку ведення реєстру сертифікатів типу транспортних засобів та обладнання і виданих виробниками сертифікатів відповідності транспортних засобів або обладнання» передбачено, що кожен колісний транспортний засіб, який відповідає вимогам єдиних технічних приписів повинен мати сертифікат, який видається виробником.

В цей же час відповідно до п. 10 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів який затверджений КМУ від 07.09.1998 №1388 перша державна реєстрація транспортних засобів, з метою вільного обігу, проводиться за умови відповідності конструкцій і технічного стану даної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов`язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України, що підтверджується сертифікатом відповідності або свідоцтвом про визнання іноземного сертифіката, копію якого власники подають до сервісного центру.

За приписами абз. 23 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» власник транспортного засобу зобов`язаний здійснити його державну реєстрацію протягом десяти діб після придбання.

Таким чином товар, який мав бути поставлений Виконавцем за умовами Договору від 20.11.2023 є транспортним засобом, який підлягає державній реєстрації та повинен мати сертифікат відповідності.

З метою використання причіпа за призначенням, Замовник зобов`язаний здійснити таку реєстрацію протягом десяти днів від дня підписання акту приймання передачі.

Державна реєстрації транспортного засобу здійснюється на підставі сертифікату відповідності, який підтверджує, що виготовлений транспортний засіб відповідає вимогам єдиних технічних приписів і є обов`язковим документом, який видається виробником.

Враховуючи, що питання які не врегульовані договором регулюються чинним в Україні законодавством, з метою використання причіпа ПГ 02-И-Пр за призначенням, ПП «Соломія-Сервіс» 10.09.2024 звернулось до виробника - МП «Завод автопричепів, запчастин у формі ТОВ» з вимогою про надання сертифікату відповідності, який є необхідний для державної реєстрації вказаного транспортного засобу за Замовником.

У відповідь на вимогу про надання сертифікату відповідності на Причіп ПГ 02-И-ПР Торгівельний павільйон, МТ «Завод автопричепів» направлено на адресу ПП «Соломія-Сервіс» сертифікат відповідності завершеного колісного транспортного засобу №Y8YBETD50R0000101 від 18.10.2024.

Вказаний сертифікат не відповідає технічним характеристиками КТЗ який мав бути виготовлений згідно Договору поставки від 20.11.2023.

Так, в Додатку №2 від 07.02.2024 до Договору поставки від 20.11.2023 визначено наступний опис Продукції: ПІТ-50, Причіп каркасний, двухвісний, тормозною системою; 5000/2300/2300h, 2600 кг. Автолін в середині.

В той же час в Сертифікаті від 18.10.2024 визначено наступні технічні характеристики КТЗ колісна база 3800 мм., Довжина 6230 мм., ширина 2300 мм., висота 2600 мм., маса КТЗ у спорядженому стані 600 кг.

Здійснивши порівняльний аналіз технічних характеристик КТЗ, що мав бути виготовлений Відповідачем та технічних характеристик вказаних у сертифікаті необхідно дійти до висновку, що сертифікат не відповідає специфікації на продукцію.

Замовник мав намір купити причіп довжиною - 5000 мм. в той час як в сертифікаті вказана довжина - 6230 мм. , що є на 1230 мм. більше.

В описовій частині Додатку №2 від 07.02.2024 до Договору поставки від 20.11.2023 визначено вантажність (маса в КТЗ у спорядженому стані) причіпу 2600 кг.

Однак в Сертифікаті від 18.10.2024 визначена вантажність причепу 600 кг. В той же час максимально технічна припустима повна маса 750 кг. Така ж маса вказана на металевій табличці, що надана відповідачем.

Позивач зазначає, що відповідач допустив істотне порушення умов Договору поставки №20/11/23 від 20.11.2023 внаслідок чого позивач не має можливості набути у власність майно на яке розраховував.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до п. 4.1 Договору, цей договір набирає сили з моменту підписання і діє до 31.12.2024, але в любому випадку до повного виконання своїх зобов`язань за цим договором.

Пунктом 1.1 Договору передбачено, що виконавець, на підставі наданого Замовником технічного завдання (проекту) для виготовлення причіпа, передає (реалізує) Замовнику промислову продукцію (далі-Продукцію): причіп ПГ 02- И Пр - торгівельний павільйон у кількості 1 шт., а Замовник приймає його по акту приймання-передачі і оплачує Виконавцю на умовах цього Договору її вартість.

При передачі (реалізації) Продукції, виготовленої за цим Договором, Виконавець надає Замовнику наступні документи: - рахунок фактуру; - видаткову накладну; акт приймання передачі (п. 1.2. Договору).

Згідно п. 1.3. Договору, строк виготовлення Продукції по цьому Договору 30 (тридцять) робочих днів з моменту оплати Замовником 40% після узгодження проекту.

Відповідно до п.2.1 Договору, загальна вартість Продукції, що виготовляється та реалізується за цим Договором складає 384 000,00 грн, у тому числі ПДВ 64 000,00 грн.

Оплата за Продукцію відбувається трьома платежами, а саме 10% авансу до розробки проекту, 40% оплати після погодження проекту та 50% після підписання Сторонами акту приймання передачі. Виконавець зобов`язаний розробити проект протягом 10 робочих днів з моменту отримання 10% авансу. Узгодження проекту відбувається шляхом підписання проекту, викладеного в Додатку до цього Договору (п. 2.2 Договору).

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивач виконав умови договору у частині оплати товару, платіжною інструкцією №970078418 від 18.01.2024 на суму 162 240, 00 грн та платіжною інструкцією № від 21.02.2024 на суму 58 440, 00 грн, а всього 220 680, 00 грн.

Товар, який мав бути поставлений виконавцем за умовами Договору від 20.11.2023 є транспортним засобом, який підлягає державній реєстрації та повинен мати сертифікат відповідності.

З огляду на викладене, з метою використання причіпа за призначенням, Замовник зобов`язаний здійснити таку реєстрацію протягом десяти днів від дня підписання акту приймання передачі.

Державна реєстрації транспортного засобу здійснюється на підставі сертифікату відповідності, який підтверджує, що виготовлений транспортний засіб відповідає вимогам єдиних технічних приписів і є обов`язковим документом, який видається виробником.

Враховуючи, що питання які не врегульовані договором регулюються чинним в Україні законодавством, з метою використання причіпа ПГ 02-И-Пр за призначенням, ПП «Соломія-Сервіс» 10.09.2024 звернулось до виробника - МП «Завод автопричепів, запчастин у формі ТОВ» з вимогою про надання сертифікату відповідності, який є необхідний для державної реєстрації вказаного транспортного засобу за Замовником.

У відповідь на вимогу про надання сертифікату відповідності на Причіп ПГ 02-И-ПР Торгівельний павільйон, МТ «Завод автопричепів» направлено на адресу ПП «Соломія-Сервіс» сертифікат відповідності завершеного колісного транспортного засобу №Y8YBETD50R0000101 від 18.10.2024.

Однак вказаний сертифікат не відповідає технічним характеристиками КТЗ який мав бути виготовлений згідно Договору поставки від 20.11.2023.

Так, в Додатку №2 від 07.02.2024 до Договору поставки від 20.11.2023 визначено наступний опис Продукції: ПІТ-50, Причіп каркасний, двухвісний, тормозною системою; 5000/2300/2300h, 2600 кг. Автолін в середині.

В той же час в Сертифікаті від 18.10.2024 визначено наступні технічні характеристики КТЗ колісна база 3800 мм., Довжина 6230 мм., ширина 2300 мм., висота 2600 мм., маса КТЗ у спорядженому стані 600 кг.

Здійснивши порівняльний аналіз технічних характеристик КТЗ, що мав бути виготовлений відповідачем та технічних характеристик вказаних у сертифікаті необхідно дійти до висновку, що сертифікат не відповідає специфікації на продукцію.

Замовник мав намір купити причіп довжиною - 5000 мм. в той час як в сертифікаті вказана довжина - 6230 мм. , що є на 1230 мм. більше.

Більше того в описовій частині Додатку №2 від 07.02.2024 до Договору поставки від 20.11.2023 визначено вантажність (маса в КТЗ у спорядженому стані) причіпу 2600 кг.

Однак в Сертифікаті від 18.10.2024 визначена вантажність причепу 600 кг. В той же час максимально технічна припустима повна маса 750 кг. Така ж маса вказана на металевій табличці, що надана відповідачем.

Тобто інформація в наданому відповідачем сертифікаті не відповідає дійсним характеристикам Продукції, що мала бути закуплена Позивачем.

Враховуючи викладене позивач позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію права власності на колісний транспортний засіб, який мав бути закуплений згідно Договору поставки від 20.11.2023.

Позивач стверджує, що він не мав наміру закуповувати причіп з технічними характеристиками, які вказані у сертифікаті завершеного колісного транспортного засобу №Y8YBETD50R0000101 від 18.10.2024, а тому відповідач допустив істотне порушення умов Договору поставки №20/11/23 від 20.11.2023, внаслідок чого позивач не має можливості набути у власність майно на яке розраховував.

Майно з технічними характеристиками, які вказані у сертифікаті, не було предметом Договору поставки №20/11/23 від 20.11.2023, а тому сертифікат №Y8YBETD50R0000101 від 18.10.2024 не може підтверджувати виконання умов договору з боку відповідача.

В такій ситуації відповідачем не виконано належним чином зобов`язання з поставки товару за Договором поставки від 20.11.2023.

Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі №910/12382/17).

Таким чином, у постачальника виникло зобов`язання повернути покупцю суму попередньої оплати відповідно до частини другої статті 693 Цивільного кодексу України, частини першої статті 530 Цивільного кодексу України з наступного дня після спливу строку поставки.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої палати Верховного суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення 220 680, 00 грн, сплачених позивачем на рахунок позивача є обґрунтованими.

Щодо вимоги позивача про розірвання договору поставки № 20/11-23 від 20.11.2023, суд зазначає наступне.

Підстави для зміни або розірвання договору визначені статтею 651 Цивільного кодексу України, за змістом якої зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Про зміну або розірвання договору в порядку частини 1 статті 651 Цивільного кодексу України сторони вправі домовитися в будь-який час на свій розсуд (крім випадків, обумовлених законодавчо).

Разом із тим, законодавством передбачено випадки, коли розгляд питання про внесення змін до договору чи про його розірвання передається на вирішення суду за ініціативою однієї із сторін.

Так, відповідно до частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Пунктом п. 4.1 Договору передбачено, що строк дії Договору до 31.12.2024, але в любому випадку до повного виконання своїх зобов`язань за цим договором.

Відповідно до п. 4.2. Договору, дію цього Договору може бути припинено (договір розірвано) за згодою сторін за ініціативою будь якої сторони в разі невиконання або неналежного виконання протилежною стороною по договору своїх зобов`язань по цьому договору, або з інших підстав, передбачених чинним законодавством України.

Відповідачем не доведено суду факт належного виконання ним Договору поставки №20/11-23 від 20.11.2023, а тому вимога про розірвання Договору поставки №20/11-23 від 20.11.2023 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини п`ятої статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, а тому підлягають задоволенню з урахуванням вищевикладеного.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

У позовній заяві представник позивача просить вирішити питання розподілу судових витрат.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 6 339, 00 грн підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до ст. 123 ГПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частина 8 статті 129 ГПК України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Частина 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Пунктом 4 частини 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» закріплено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

На підтвердження судових витрат представником позивача надано суду копії: Договору про надання правової допомоги № АО 01 від 15.06.2023, укладеного між позивачем і Адвокатським об`єднанням «Скриптум», в особі керуючого партнера Юлії Валовін; додаткової угоди № 1 від 30.06.2025 до Договору про надання правової допомоги № АО 01 від 15.06.2023 ; ордера про надання правничої допомоги Серії ВС №1382158.

Пунктом 3.5. Договору про надання правової допомоги № АО 01 від 15.06.2023 передбачено, що клієнт проводить виплату гонорару (його частини) не пізніше 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання сторонами акту, який засвідчує факт надання правової допомоги, чи з дати отримання від Адвокатського об`єднання рахунку на здійснення авансового платежу у випадку його акцептування Клієнтом.

При цьому п. 1.2. додаткової угоди № 1 від 30.06.2025 до Договору про надання правової допомоги № АО 01 від 15.06.2023 передбачено, що вартість правової допомоги під час розгляду справи у суді першої інстанції є фіксованою та складає 20 000, 00 грн, які сплачуються клієнтом протягом 15 днів з дня ухвалення судового рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Таким чином, сторонами визначено порядок обчислення гонорару адвоката у вигляді фіксованої суми.

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Така позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19. Об`єднана палата у вказаній постанові зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Відповідач у справі не подавав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру чи погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоча і визначається частиною 1 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» як «форма винагороди адвоката», але в розумінні Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.

Таким чином, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно враховувати, зокрема, встановлений у самому договорі розмір та/або порядок обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Крім того, у пп. 19, 20 та 37 Постанови Великої Палати від 07.07.2021 у справі №910/12876/19, також зауважено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Верховний Суд також зазначає, що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оцінною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо (Постанови Касаційного господарського суду від 06.08.2024 у справі № 910/11597/23, від 23.07.2024 у справі № 910/8050/23, від 13.06.2024 у справі № 918/721/23, від 07.05.2024 у справі № 912/3033/19 тощо).

Надані позивачем докази у сукупності підтверджують факт понесення ним судових витрат на правничу допомогу у справі.

З огляду на зазначене вище суд зазначає, що витрати на правову допомогу адвоката в сумі 20 000, 00 грн доведені позивачем, а тому мають бути йому компенсовані.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 129, 130, 231, 233, 236,На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов.

2. Розірвати договір поставки №20/11-23 від 20.11.2023, що укладений між Приватним підприємством «Соломія-Сервіс» та Малим підприємством-Завод автопричепів, запчастин в формі Товариства з обмеженою відповідальністю.

3. Стягнути з Малого підприємства Завод автопричепів, запчастин в формі Товариства з обмеженою відповідальністю (41400, Сумська область, м. Глухів, вул. Гоголя, буд. 17, код 13996001) на користь Приватного підприємства «Соломія Сервіс» (79053, Львівська область, м. Львів, вул. Бойчука, буд 5, кв.117, код 30163496) 220 680,00 грн (двісті двадцять тисяч шістсот вісімдесят гривень 00 копійок), судовий збір в розмірі 6 339, 00 грн (шість тисяч триста тридцять дев`ять гривень 00 копійок), а також 20 000 грн (двадцять тисяч гривень) витрат на правову допомогу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із частинами першою, другою статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 256 та статті 257 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини сьомої статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Суддя Ю.А. Джепа