ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року

м. Київ

cправа № 905/169/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К. М.- головуючого, Васьковського О. В., Погребняка В. Я.

за участю секретаря судового засідання Сулім А. В.

за участю представниці Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірбіс-Схід» - Нагірняк Я. В. та представниці ОСОБА_1 - Кандаурової А. П.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірбіс-Схід» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахт Пром Сервіс+»

на ухвалу Господарського суду Донецької області від 26.03.2025

та постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.05.2025

у справі №905/169/25

за заявою ОСОБА_1

та за спільною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірбіс-Схід», Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахт Пром Сервіс+»

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське»

про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

18.02.2025 (згідно відбитку штампу Акціонерного товариства «Укрпошта» на конверті) ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав до Господарського суду Донецької області заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (далі - ТОВ «Краснолиманське», Боржник).

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 посилався на неспроможність Боржника виконати свої грошові зобов`язання перед заявником, що виникли у зв`язку із не виплатою останньому всіх належних при звільненні грошових коштів (заробітної плати) в сумі 336 884,93 грн.

Крім того, 21.02.2025 через підсистему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «Ірбіс-Схід» (далі - ТОВ «Ірбіс-Схід») та Товариство з обмеженою відповідальністю «Шахт Пром Сервіс+» (далі - ТОВ «Шахт Пром Сервіс+») звернулись до Господарського суду Донецької області із спільною заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Краснолиманське».

Заявлені вимоги ТОВ «Ірбіс-Схід» та ТОВ «Шахт Пром Сервіс+» мотивували неспроможністю Боржника виконати свої грошові зобов`язання перед заявниками, строк виконання яких настав.

Ухвалами Господарського суду Донецької області від 14.03.2025 заяву ОСОБА_1 й заяву ТОВ «Ірбіс-Схід» та ТОВ «Шахт Пром Сервіс+» прийнято до розгляду та призначено їх до розгляду у підготовчому засіданні на 26.05.2025.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

Ухвалою підготовчого засідання Господарського суду Донецької області від 26.03.2025 у справі № 905/169/25, серед іншого, постановив:

- заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Краснолиманське» задовольнити; визнати вимоги ОСОБА_1 до Боржника у розмірі 336 884,93 грн;

- спільну заяву ТОВ «Ірбіс-Схід» та ТОВ «Шахт Пром Сервіс+» про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника залишити без розгляду;

- відкрити провадження у справі про банкрутство ТОВ «Краснолиманське»;

- ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів;

- ввести процедуру розпорядження майном;

- призначити розпорядником майна Боржника арбітражного керуючого Карауш Юлію Вікторівну.

Ухвалу суд першої інстанції мотивував обґрунтованістю вимог ОСОБА_1 та наявністю підстав для відкриття за його заявою провадження у справі про банкрутство Боржника в порядку статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

При цьому встановивши, що заява ОСОБА_1 була подана першою, місцевий господарський суд вирішив за необхідне розглянути цю заяву першою та, у зв`язку з її обґрунтованістю, відкрити провадження у справі про банкрутство саме за цією заявою.

У цьому зв`язку суд першої інстанції залишив без розгляду спільну заяву ТОВ «Ірбіс-Схід» та ТОВ «Шахт Пром Сервіс+» про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Краснолиманське» на підставі положень частини четвертої статті 34 КУзПБ, зазначивши, що це не перешкоджає зверненню таких кредиторів як конкурсних з вимогами до боржника у порядку, визначеному статтею 45 цього Кодексу.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 07.05.2025 апеляційну скаргу ТОВ «Ірбіс-Схід» та ТОВ «Шахт Пром Сервіс+» залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Донецької області від 26.03.2025 у справі № 905/169/25 залишено без змін; вирішено питання розподілу судових витрат.

У зазначеній постанові суд апеляційної інстанції погодився з висновком місцевого господарського суду про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Краснолиманське» саме за заявою ОСОБА_1 як такої, що подана хронологічно першою.

Також апеляційний господарський суд зауважив, що суд першої інстанції вірно визначив момент, зокрема час вчинення відповідної процесуальної дії кожним з заявників, які подали до суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство щодо одного боржника до відкриття провадження у цій справі.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

Не погодившись із судовими рішеннями, ТОВ «Ірбіс-Схід» та ТОВ «Шахт Пром Сервіс+» подали до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду спільну касаційну скаргу, в якій просили ухвалу Господарського суду Донецької області від 26.03.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.05.2025 у цій справі скасувати, відправити спільну заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника та заяву ОСОБА_1 з такими ж вимогами на новий розгляд на стадію підготовчого засідання в іншому складі суду.

Касаційну скаргу заявники мотивували підставами касаційного оскарження, які передбачені пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та полягають у такому:

- неврахуванні судом апеляційної інстанції висновку Верховного Суду щодо застосування норм частини четвертої статті 39 КУзПБ у подібних правовідносинах, викладеного у постанові від 06.07.2022 у справі №913/288/21;

- відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме: «дослідження оригіналів доказів під час проведення судового засідання в режимі відеоконференції, а також недопущення представника сторони для безпосередньої участі в судовому засіданні у разі, коли інший представник цієї сторони бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції»;

- безпідставній відмові судом апеляційної інстанції у винесені окремої ухвали відповідно до частини першої статті 246 ГПК України, адже підроблення документів є очевидним.

У контексті порушення господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права скаржник стверджує про залишення поза увагою таких обставин:

- отримання судом поштового відправлення ОСОБА_1 тільки через 21 день з моменту його відправлення, не зважаючи на встановлені діючим законодавством нормативи надсилання поштової кореспонденції (що є суттєвим порушенням, оскільки до суду подано декілька заяв про відкриття провадження у справі про банкрутство щодо Боржника);

- не допуску до участі в судовому засіданні 26.03.2025 представника ТОВ «Ірбіс-Схід», який безпосередньо з`явився для такої участі, що позбавило можливості кредитору належним чином користуватися своїми процесуальними правами;

- питання, чи є ОСОБА_1 заінтересованим кредитором стосовно Боржника в розумінні статті 1 КУзПБ;

- наявності у діях кредитора ОСОБА_1 та арбітражної керуючої Карауш Ю. В. ознак кримінального правопорушення, передбаченого статтею 358 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

Розпорядниця майна ТОВ «Краснолиманське» арбітражна керуюча Карауш Ю.В. та Боржник подали відзиви, у яких просили відмовити у задоволенні касаційної скарги з викладених у відзивах підстав, оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Касаційне провадження

06.06.2025 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла спільна касаційна скарга ТОВ «Ірбіс-Схід» та ТОВ «Шахт Пром Сервіс+».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2025 для розгляду зазначеної касаційної скарги визначено склад колегії суддів: Огороднік К. М. - головуючий, Жуков С. В., Картере В. І.

Ухвалою Верховного Суду від 26.06.2025 касаційну скаргу залишено без руху; надано скаржникам строк для усунення недоліків.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 26.06.2025 до касаційного суду від скаржників 08.07.2022 надійшла заява про усунення недоліків.

У зв`язку з відпусткою суддів Жукова С.В. та Картере В.І. 23.07.2025 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи, за результатом якого автоматизованою системою документообігу суду визначено склад колегії суддів: Огороднік К. М. - головуючий, Погребняк В. Я., Васьковський О. В.

Ухвалою від 24.07.2025 Верховний Суд, серед іншого, відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «Ірбіс-Схід» та ТОВ «Шахт Пром Сервіс+» на ухвалу Господарського суду Донецької області від 26.03.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.05.2025 у справі №905/169/25; призначив касаційну скаргу до розгляду на 24.09.2025 о 11:30.

Судове засідання 24.09.2025 відбулось за участю представниці ТОВ «Ірбіс-Схід» та представниці ОСОБА_1 , які надали пояснення у справі.

Інші учасники справи явку повноважних представників не забезпечили, про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином.

Оскільки явка представників сторін у судове засідання з розгляду касаційної скарги не є обов`язковою за законом і не визнавалася такою судом, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників цієї справи про банкрутство чи їх повноважних представників.

Розгляд касаційної скарги і позиція Верховного Суду

Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши доводи скаржника в межах підстав оскарження та правильність застосування судами попередніх інстанцій норм права, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог касаційної скарги з огляду на таке.

Предметом судового розгляду є питання правомірності відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Краснолиманське» за заявою ОСОБА_1 .

При цьому з огляду на зміст касаційної скарги заявники не ставлять під сумнів обґрунтованість грошових вимог ОСОБА_1 до Боржника, натомість стверджують про порушення порядку розгляду заяв про відкриття провадження у справі про банкрутство, вважаючи власну заяву поданою раніше.

Відповідно до частини першої статті 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

За змістом наведених у статті 1 КУзПБ термінів, що вживаються для цілей цього Кодексу:

грошовим зобов`язанням (боргом) є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України;

боржником, серед іншого, є юридична особа, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав;

кредитором, серед іншого, є юридична особа, яка має вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника;

конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 8 КУзПБ право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник, кредитор.

Стаття 34 КУзПБ унормовує, зокрема, порядок звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, зміст такої заяви та перелік додатків до неї

Порядок відкриття провадження у справі про банкрутство регламентований статтею 39 КУзПБ, згідно абзацу першого частини першої якої перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду (частина шоста статті 39 КУзПБ).

Системний аналіз статей 1, 8, 34, 39 КУзПБ свідчить, що правовими підставами для відкриття провадження у справі про банкрутство є: наявність грошового зобов`язання боржника перед кредитором, строк виконання якого (зобов`язання) сплив на дату звернення кредитора до суду; відсутність між кредитором та боржником спору про право стосовно заявлених вимог; не задоволення боржником у повному обсязі вимог ініціюючого кредитора до підготовчого засідання суду.

Верховний Суд зауважує, що норми КУзПБ допускають можливість подання до суду декількох заяв про відкриття провадження у справі про банкрутство щодо одного боржника. Однак, принцип концентрації, про дотримання якого неодноразово вказував Верховний Суд, передбачає наявність лише однієї справи про банкрутство, в межах якої мають вирішуватися як процедурні питання, так і спори за участю боржника.

Умовою розгляду по суті кожної із заяв про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, що надійшли від різних заявників, зі здійсненням дослідження та оцінки обґрунтованості вимог цих кредиторів до боржника, зокрема, і на предмет підтвердження підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство у випадках, передбачених Законом (частина п`ята статті 38 та абзац другий частини четвертої статті 39 КУзПБ), є, насамперед, дотримання порядку розгляду тих заяв, що календарно подані пізніше ніж перша із них (яка прийнята судом до розгляду), оскільки лише після встановлення необґрунтованості першої заяви (необхідності повернення без розгляду тощо) суд розглядає по суті наступні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство. Дотримання такого порядку є умовою для приєднання відповідних заяв до матеріалів справи.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 39 КУзПБ у разі, якщо до господарського суду до дня підготовчого засідання надійшло кілька заяв і одна з них прийнята судом до розгляду, інші ухвалою господарського суду приєднуються до матеріалів справи і розглядаються одночасно. У разі визнання вимог першого заявника необґрунтованими, господарський суд оцінює обґрунтованість вимог інших заяв кредиторів, приєднаних до матеріалів справи, і вирішує питання про відкриття провадження у справі у порядку, передбаченому цією статтею.

При цьому наведене правило, яке закріплено у абзаці першому частини четвертої статті 39 КУзПБ, надходження заяв інших кредиторів до дня підготовчого засідання, перш за все, забезпечує обізнаність суду про наявність інших заяв кредиторів та алгоритм дій суду у підготовчому засіданні, запровадженими законодавцем організаційними засадами та метою підготовки та проведення судом цього засідання із забезпеченням можливості реалізації учасниками у справі відповідних прав та обов`язків з дотриманням основних засад (принципів) господарського судочинства (верховенства права, рівності всіх учасників судового процесу, змагальності сторін, диспозитивної, пропорційності тощо).

Приписами частини п`ятої статті 38 КУзПБ визначено, що якщо про відкриття провадження у справі про банкрутство подано декілька заяв від різних заявників і одна з них повертається без розгляду, суддя розглядає інші заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Колегія суддів звертає увагу, що законодавцем згідно Закону № 3985-IX від 19.09.2024 (чинного з 01.01.2025), статтю 35 КУзПБ доповнено частиною четвертою, згідно абзацу першого якої у разі подання до суду до відкриття провадження у справі про банкрутство та прийняття судом до розгляду двох чи більше заяв кредиторів про відкриття провадження у справі про банкрутство господарський суд призначає всі прийняті судом до розгляду заяви для їх розгляду в одному підготовчому судовому засіданні, за результатами якого за заявою, що подана першою, у разі її відповідності вимогам цього Кодексу, відкриває провадження у справі про банкрутство. Інші заяви господарський суд залишає без розгляду.

У разі прийняття господарським судом рішення про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство за заявою кредитора, що подана першою, господарський суд розглядає інші заяви в порядку черговості їх подання до суду кредиторами (абзац другий частини четвертої статті 35 КУзПБ).

Залишення заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство без розгляду з підстав, визначених цією статтею, не перешкоджає зверненню такого кредитора як конкурсного з вимогами до боржника у порядку, визначеному статтею 45 цього Кодексу (абзац третій частини четвертої статті 35 КУзПБ).

Отже, господарський суд у підготовчому засіданні розглядає заяву, яка подана першою, і лише після встановлення необґрунтованості (необхідності повернення без розгляду) першої заяви суд розглядає по суті наступні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство. Якщо ж суд відкриває провадження у справі про банкрутство за заявою, яка подана першою, у разі її відповідності вимогам КУзПБ, інші заяви господарський суд залишає без розгляду на підставі вимог частини четвертої статті 35 цього Кодексу.

Дотримання такого порядку є умовою для забезпечення судами принципу концентрації у справах про банкрутство, закріпленому в окремих нормах КУзПБ, зокрема, у нормах, які призначені запобігти відкриттю декількох справ про банкрутство одного боржника.

Такий підхід відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від яка викладена у постанові 06.07.2022 у справі № 913/288/21 (на яку покликаються скаржники) та згідно якої одночасний розгляд заяв про відкриття провадження у справі про банкрутство, який передбачений частиною четвертою статті 39 КУзПБ полягає у тому, що у разі коли до проведення підготовчого засідання до господарського суду від різних кредиторів надійшло кілька заяв про відкриття провадження у справі про банкрутство щодо одного і того боржника, господарський суд у підготовчому засіданні розглядає заяву, яка надійшла першою, і лише після встановлення необґрунтованості (необхідності повернення без розгляду) першої заяви розглядає по суті наступні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Як встановили господарські суди у цій справі, спільна заява ТОВ «Ірбіс-Схід» та ТОВ «Шахт Пром Сервіс+» про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Краснолиманське» сформована в системі «Електронний суд» 21.02.2025 (зареєстрована судом за вх.№ 1083/25 від 24.02.2025), а заява ОСОБА_1 (зареєстрована судом за вх.№ 1475/25 від 10.03.2025) була надіслана на адресу суду поштовим повідомленням 18.02.2025 (підтверджується відбитком штампу АТ «Укрпошта» на конверті).

За змістом положень статей 113, 166 ГПК України одним із способів вчинення процесуальної дії зі звернення до суду із заявою/клопотанням/доказами тощо є передача їх на пошту для відправлення суду чи передача іншими відповідними засобами зв`язку, а тому датою вчинення відповідної процесуальної дії (у цій справі подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство) у такому разі, зокрема, є дата передачі заявником відповідної заяви/клопотання/доказів на пошту чи через інші відповідні засоби зв`язку.

Отже, у разі, коли два і більше кредитори подали заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство одного і того ж боржника, у вирішенні питання, чия заява подана раніше, не має значення спосіб подачі заявниками та, відповідно, спосіб надходження цієї заяви до господарського суду, а має значення дата подання такої заяви, що відбулась раніше, однак не дата надходження заяви до суду, як помилково вважає скаржник.

Правильність наведеного хронологічного (календарного) підходу узгоджується також з висновком судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, що сформульований в постанові від 26.04.2023 у справі № 904/2154/22 (пункт 2 розділу «Висновки щодо застосування норм права»), відповідно до якого у випадку звернення ініціюючих кредиторів до різних господарських судів із заявами про відкриття провадження у справі про банкрутство, має розглядатись заява, яка була календарно першою подана до суду (безпосередньо або через пошту чи інші засоби зв`язку), господарським судом за місцезнаходженням боржника, визначеним на підставі відомостей ЄДР на день подання першої заяви.

Отже, за наведеними правилами щодо моменту (дати) вчинення процесуальної дії у господарській справі (відповідно і у справі про банкрутство) першою заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство (поданою раніше за інші) у розумінні положень частини п`ятої статті 38 та абзацу другого частини четвертої статті 39 КУзПБ є та заява, що календарно була подана раніше (незалежно від способу її подання: безпосередньо до суду - через канцелярію суду, або направлена через засоби поштового зв`язку), однак не та заява, що надійшла до суду та була зареєстрована в суді раніше (постанова Верховного Суду від 29.08.2023 у справі №903/135/23, постанова Верховного Суду від 19.12.2023 у справі №903/534/23).

Зважаючи на зазначені правові висновки та встановлені судами попередніх інстанцій обставини на підставі наявних у справі доказів, Верховний Суд вважає цілком обґрунтованим висновок про те, що заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Краснолиманське» була подана раніше спільної заяви ТОВ «Ірбіс-Схід» та ТОВ «Шахт Пром Сервіс+» про відкриття такого провадження.

Ураховуючи, що судом мала розглядатись заява, яка була хронологічно першою подана до суду, та враховуючи обґрунтованість заявлених грошових вимог ОСОБА_1 (що не ставиться під сумнів з боку скаржників), судова колегія касаційного суду погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Краснолиманське» саме за заявою ОСОБА_1 .

Звідси, правомірним є й висновок місцевого господарського суду, з яким погодився суд апеляційної інстанції, про необхідність залишення спільної заяви ТОВ «Ірбіс-Схід» та ТОВ «Шахт Пром Сервіс+» про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Краснолиманське» без розгляду на підставі вимог частини четвертої статті 35 цього Кодексу.

У цьому зв`язку судом першої інстанції аргументовано зазначено, що відповідно до частини четвертої статті 35 КУзПБ наведені обставини не перешкоджають зверненню таких кредиторів як конкурсних з вимогами до Боржника у порядку, визначеному статтею 45 цього Кодексу.

При цьому судова колегія відхиляє доводи скаржників про те, що судами попередніх інстанцій залишено поза увагою та не досліджено нормативи надсилання поштової кореспонденції у контексті отримання судом поштового відправлення ОСОБА_1 тільки через 21 день з моменту його відправлення.

Такі доводи спростовуються змістом оскарженої постанови, у якій суд апеляційної інстанції обґрунтовано вказав на безпідставність зазначених аргументів скаржників, адже згідно сталої практики Верховного Суду направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19, від 20.07.2021 у справі №916/1178/20, від 22.10.2024 у справі № 910/18480/20 та ін.).

Також колегія суддів вважає неспроможними доводи скаржників про те, що недопущення їх представника судом першої інстанції до участі в судовому засіданні 26.03.2025 призвело до порушення процесуальних прав цього представника, оскільки, у цьому випадку, не було порушено прав самих заявників на доступ до правосуддя чи принципу змагальності сторін, адже, зі змісту протоколу судового засідання вбачається участь представниці ТОВ «Ірбіс-Схід» (одного із заявників, які подали єдину спільну заяву) у режимі відеоконференції.

Верховний Суд критично оцінює й інші доводи касаційної скарги в частині залишення поза увагою судами наявності у діях кредитора ОСОБА_1 та арбітражної керуючої Карауш Ю. В. ознак кримінального правопорушення, передбаченого статтею 358 КК України, а також в частині безпідставної відмови судом апеляційної інстанції у винесені окремої ухвали відповідно до частини першої статті 246 ГПК України з огляду на очевидність підроблення документів.

Щодо заявленого до апеляційного суду клопотання про винесення окремої ухвали Верховний Суд зазначає, що стаття 246 ГПК України наділяє господарський суд правом постановити окрему ухвалу у разі виявлення під час розгляду справи порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Аналіз положень наведеної статті ГПК України дає підстави для висновку, що окрема ухвала суду є процесуальним засобом необхідного належного реагування (судового впливу) на порушення законності, а також на причини та умови, що цьому сприяли, які виявлені ним саме під час судового розгляду. Постановлення такої ухвали є правом, а не обов`язком суду, яке він може реалізувати у випадку виявлення при вирішенні спору по суті порушення певним органом чи особою вимог законодавства (аналогічний висновок міститься у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 171/2124/18 та від 18.05.2018 у справі №521/18287/15-ц, постанові Верховного Суду від 26.10.2022 у справі №906/344/21).

Окрім того, суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що суд не постановляє окремих ухвал за клопотаннями сторін (аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.02.2022 у справі №750/3192/14).

На підставі викладеного та з огляду на дискреційні повноваження господарського суду у питанні постановлення окремої ухвали, Верховний Суд відхиляє аргументи касаційної скарги щодо порушення апеляційним господарським судом норм процесуального права у цій частині через безпідставну, на думку скаржників, відмову в постановленні окремої ухвали відповідно до частини першої статті 246 ГПК України.

Суд касаційної інстанції у контексті наведених скаржниками доводів врахував, що доказів наявності звернення заявниками до правоохоронних органів за фактом підробки документів кредитором та арбітражним керуючим матеріали справи не містять, як і відомостей щодо відповідного кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 358 КК України, чи щодо вручення кому-небудь повідомлення про підозру, чи щодо скерування до суду обвинувального акта тощо.

Більш того, встановлення наведених заявниками у касаційній скарзі порушень щодо підроблення документів знаходиться поза межами компетенції суду касаційної інстанції та поза межами предмета перевірки, визначених положеннями статті 300 ГПК України.

Також колегія суддів вважає неприйнятними доводи касаційної скарги про порушення судом першої інстанції норм права через недослідження у підготовчому засіданні у справі про банкрутство питання, чи є ОСОБА_1 заінтересованим кредитором стосовно Боржника в розумінні статті 1 КУзПБ, з таких підстав.

Згідно абзацу першого частини третьої статті 34 КУзПБ (у редакції Кодексу із змінами, внесеними згідно із Законом № 3985-IX від 19.09.2024) заява кредитора, крім відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, повинна містити відомості про розмір вимог кредитора до боржника із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті, а також інформацію про заінтересованість кредитора стосовно боржника.

При цьому стаття 39 КУзПБ встановлює, зокрема, вимоги до порядку проведення підготовчого засідання та вимоги до ухвали суду про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Оскільки заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Краснолиманське» не містить інформації про заінтересованість цього кредитора стосовно Боржника, у місцевого господарського суду були відсутні підстави для дослідження у підготовчому засіданні питання заінтересованості ОСОБА_1 стосовно Боржника в розумінні статті 1 КУзПБ.

Отже, переглянувши справу у межах доводів та вимог апеляційної скарги заявників, апеляційний суд обґрунтовано зазначив про безпідставність аргументів про невиконання судом першої інстанції завдання підготовчого засідання господарського суду з розгляду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Щодо решти аргументів скаржників касаційний суд зазначає про відсутність підстав стверджувати, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень попередніми судовими інстанціями було неправильно застосовано відповідні норми статей 34, 35 КУзПБ через неврахування висновків Верховного Суду щодо застосування цих норм у подібних правовідносинах (постанова 06.07.2022 у справі № 913/288/21), адже зміст таких висновків повністю узгоджується із здійсненим судами правозастосуванням.

З урахуванням викладеного, доводи касаційної скарги не становлять підставу скасування оскаржуваних судових рішень та зводяться до переоцінки доказів у справі, що у силу вимог статті 300 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.

Інші наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в апеляційному суді із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства.

Таким чином, доводи скаржників про порушення і неправильне застосування судами норм права при прийнятті оскаржуваних судових рішень, як і аргументи про неврахування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, колегія суддів відхиляє з підстав їх необґрунтованості.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Переглянувши у касаційному порядку в межах доводів та вимог касаційної скарги оскаржувані судові рішення, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду не встановив порушення та невірного застосування норм права, на які посилалися скаржники.

На підставі викладеного та беручи до уваги межі перегляду справи судом касаційної інстанції в порядку статті 300 ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та необхідність залишення оскаржуваних судових рішень у цій справі без змін.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги, витрати зі сплати судового збору за її подання і розгляд залишаються за скаржниками.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІРБІС-СХІД» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ШАХТ ПРОМ СЕРВІС+» залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Донецької області від 26.03.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.05.2025 у справі №905/169/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Огороднік

Судді О. В. Васьковський

В. Я. Погребняк