ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2025 Справа № 904/4311/25

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоцентр-Україна», м. Дніпро

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», м. Дніпро

Про: стягнення 229 089,86грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ «Автоцентр-Україна» (позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» (відповідач) про стягнення 229 089,86грн. ( в т.ч. : 181 762, 53грн. - попередня оплата за договором, 7 542,03грн. - інфляційні втрати та 9 785,30 грн. - 3 % річних ).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.25р. відкрите провадження у справі № 904/4311/25 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» ( відповідач ) проти задоволення позовних вимог заперечує , звертає увагу на те, що для визначення добутку обсягу поставленого газу необхідні акти про фактичний обсяг розподіленого природного газу споживачу та акти приймання - передачі природного газу , підписані між споживачем та постачальником.

ТОВ «Автоцентр-Україна» ( позивач ) у відповіді на відзив зазначає, що матеріали справи містить акт звіряння розрахунків між позивачем та відповідачем від 03 листопада 2022р. (який підписано сторонам без зауважень). Згідно вказаного акту звіряння заборгованість відповідача перед позивачем складає 181 762,53 грн. Відповідно до листа відповідача від 04 жовтня 2023 року № 497-Сл-5673-1023 ( який було надано у відповідь на претензію позивача про сплату заборгованості) відповідач повністю визнав заборгованість, але вказуючи на скрутне фінансове становище з урахуванням дії воєнного стану та пропонував здійснювати оплату заборгованості частинами. Таким чином, відповідач у відзиві необґрунтовано стверджує, що його заборгованість не підтверджується актами виконаних робіт. Жодних доказів оплати вказаної заборгованості чи зарахування вказаної заборгованості в рахунок фактично поставленого товару, відповідач не надає.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між ТОВ «Автоцентр-Україна» ( споживач ) та ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» ( постачальник ) було укладено договір на постачання природного газу від 01.01.16 р. № 11410UJC1ISP016 . Відповідно до 1.1. цього договору постачальник зобов`язується передати у власність споживачу природний газ , а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором. Згідно п. 3.1. розрахунки за постановлений споживачеві газ здійснюються ними за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем. При цьому згідно пункту 3.3. ціна, зазначена в п. 3.2. , може змінюватись протягом дії договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору. Згідно пункту 3.4. сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2. та 3.3. цього договору, застосовується сторонами при складенні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим договором. Протягом взаємовідносин за договором сторонами неодноразово вносились зміни до договору в частині ціни газу шляхом письмового оформлення додаткових угод до договору, які підписувались уповноваженими представниками сторін із проставленням печаток. У відповідності до пункту 3.5. місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу та загального обсягу фактично поставленого (спожитого) газу, визначеного згідно з розділом II цього договору. Пунктом 4.1. визначено, що розрахунковий період за договором становить один календарний місяць з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно. Згідно підпункту 4.2.1. пункту 4.2. договору 100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяча у попередньому місяці. Пунктом 2.9. сторони визначають фактичний обсяг поставленого (спожитого) природного газу шляхом складення акта приймання - передачі природного газу за розрахунковий період. Згідно пункту 4.6. договору у разі переплати вартості газу сума переплати зараховується постачальником в рахунок оплати газу на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу. З пункту 11.1. вбачається, що договір в частині проведення розрахунків діє до їх повного здійснення.

Із наведених умов договору вбачається, що споживач зобов`язаний внести передплату за обсяг газу на наступний місяць (розрахунковий період). Разом із тим, сторони фіксують фактичний обсяг поставленого газу за кожен місяць (розрахунковий період) і у випадку наявності переплати - така переплата зараховується на наступний місяць (розрахунковий період) або повертається споживачу.

01.11.22 р. договір №11410UJC1ISP016 було припинено за взаємною згодою сторін.

Позивач зазначає, що внаслідок здійснення попередньої оплати у ТОВ «Автоцентр-Україна» утворилась переплата на загальну суму 181 762,53 грн., яка складається із попередньої оплати за природний газ згідно рахунку від 21.02.22 р. № 62003817. Таким чином, ТОВ «Автоцентр-Україна» не було поставлено ТОВ «Автоцентр-Україна» природній газ на суму 181 762,53 грн., який було попередньо оплачений позивачем 21.01.22р. та 24.02.22р.

Переплата вартості газу за договором №11410UJC1ISP016 на постачання природного газу від 01 січня 2016 року у розмірі 181 762 гривень 53 копійок підтверджується підписаним актом звіряння розрахунків за період з 01.01.22р.по 09.11.22р.

11 листопада 2022 року ТОВ «Автоцентр-Україна» на підставі п. 4.6. договору звернувся до ТОВ «Дніпропетровсьгаз збут» із письмовою вимогою про повернення на свій поточний рахунок суми переплати вартості газу. 15 вересня 2023 року позивачем поштовим відправленням № 640 було направлено відповідачу претензію (вимогу) від 14.09.23р. №67 про повернення попередньої оплати на суму 181 762,53 грн .

04 жовтня 2023 року № 497-Сл-5673-1023 відповідачем що було надано відповідь на претензію позивача про сплату заборгованості , в якій відповідач вказуючи на скрутне фінансове становище з урахуванням дії воєнного стану пропонував здійснювати оплату заборгованості частинами . Станом на цей час відповідач передоплату у сумі 181 762,53 грн. позивачу не повернув. Ці кошти не можуть бути використані відповідачем в якості плати за поставлений позивачу газ , оскільки договір було припинено 01.11.22 р.

Згідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Враховуючи, що відповідач товар в повному обсязі не поставив, беручи до уваги звернення позивача до відповідача з вимогами про повернення надмірно сплачених коштів ще до часу звернення з цим позовом до суду ; строк повернення попередньої оплати є таким, що настав.

Доказів повернення попередньої оплати відповідач не надав, доводи, наведені позивачем в обґрунтування позову, не спростував.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому ст. 74 ГПК України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача попередньої оплати за договором в розмірі 181 762,53 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Позивачем надано розрахунок 3% річних за період з 23.09.23р. по 09.07.25р. у розмірі 9785,30грн та інфляційних втрат за період жовтень 2023 по травень 2025 у розмірі 37 542,03грн. Перевіривши розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат , суд не знайшов в ньому помилок. При цьому суд враховує ту обставину, що в прохальній частині позову ТОВ «Автоцентр Дніпро» просить суд стягнути з відповідача не 37 542,03грн. , а 7 542,03 грн. інфляційних втрат, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню саме в цьому розмірі .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 73, 74, 233, 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» (49000, м. Дніпро, вул. Поля, буд. 2, літ. А-2; ) на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоцентр-Україна» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 22; ): 181 762,53грн. попередньої оплати, 7 542,03грн. - інфляційних витрат, 9785,30 грн. - 3% річних та 2 749,08 грн. - витрат на сплату судового збору. Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України рішення складено та підписано без його проголошення 13.10.25р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильєв О.Ю.