ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" жовтня 2025 р. м. Київ Справа № 911/3108/25

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., розглянув заяву Заступника керівника Київської обласної прокуратури про забезпечення позову, без виклику (повідомлення) учасників справи, у справі № 911/3108/25 за позовом

Заступника керівника Київської обласної прокуратури (01601, м. Київ, бульв. Л. Українки, буд. 27/2, код: 02909996) в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації (01196, м. Київ, пл. Лесі Українки, буд. 1, код: 00022533)

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Берліс» (03049, місто Київ, вул. Чапека Карела, будинок 4, квартира 12, код: 45695732)

про витребування земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області 06.10.2025 надійшла позовна заява Заступника керівника Київської обласної прокуратури (надалі - прокурор/заявник) в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації про витребування від Товариства з обмеженою відповідальністю «Берліс» з незаконного володіння на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації земельних ділянок з кадастровими номерами: :03:004:0493, :03:004:0494.

Позовні вимоги обґрунтовані зокрема тим, що постановою Верховного Суду від 20.09.2023 у справі № 359/9596/15-ц витребувано у власність держави в особі Кабінету Міністрів України з незаконного володіння ОСОБА_1 земельні ділянки, розташовані за межами села Гнідин Бориспільського району Київської області, загальною площею 9,9 га (по 0,99 га кожна) з кадастровими номерами: :03:004:0244, :03:004:0241, :03:004:0246, :03:004:0245, :03:004:0247, :03:004:0249, :03:004:0248, :03:004:0250, :03:004:0243, :03:004:0242.

При цьому в процесі виконання судового рішення встановлено, що 22.09.2023 на підставі договорів дарування № 1651 та купівлі-продажу № 1648 вказані земельні ділянки були відчужені ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та в подальшому за заявою останньої земельні ділянки об`єднано та утворено за їх рахунок земельну ділянку площею 9,8999 га з кадастровим номером: :03:004:0489, а в подальшому на підставі заяви ОСОБА_2 вказану земельну ділянку поділено на дві земельні ділянки, а саме площею 8,3999 га з кадастровим номером :03:004:0493 та площею 1,5 га з кадастровим номером :03:004:0494.

Надалі, на підставі договору дарування від 09.06.2025 зазначені дві земельні ділянки відчужено на користь ОСОБА_3 , яка, у свою чергу, на підставі Акта приймання-передачі передала земельні ділянки до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Берліс».

При цьому прокурор зауважує, що особою, яка приймала земельні ділянки до статутного капіталу ТОВ «Берліс» вказано ОСОБА_2 , а усі цивільно-правові угоди, на підставі яких здійснювалось відчуження земельних ділянок датовані 09.06.2025, що додатково свідчить про фіктивний характер вказаних угод, які формально відповідають вимогам закону.

Як вказує прокурор, спірні земельні ділянки відносяться до земель лісогосподарського призначення та вибули з володіння власника - держави Україна поза його волею та всупереч вимог, зокрема, ст.ст. 20, 21, 57, 116, 118, 122, 149 Земельного кодексу України, ст.ст. 27, 31, 57 Лісового кодексу України, а тому перебування спірних земельних у володінні відповідача є незаконним, у зв`язку з чим прокурор звернувся до суду із вимогами про витребування спірних земельних ділянок з незаконного володіння відповідача на користь держави в особі позивача.

Одночасно із пред`явленням позову прокурор звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами: :03:004:0493, :03:004:0494, які зареєстровані за Товариством з обмеженою відповідальністю «Берліс».

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявник мотивує тим, що наведені вище обставини свідчать про очевидний зв`язок вказаних вище фізичних та юридичних осіб, якими систематично та цілеспрямовано вживаються заходи з метою ускладнення та унеможливлення повернення у власність держави спірних земельних ділянок та відповідно вказують на наявність передбачених законом підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірні земельні ділянки.

При цьому, за твердженнями прокурора, подальше ймовірне відчуження спірних земельних ділянок або їх поділ/об`єднання унеможливить виконання рішення суду, що може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів держави.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

З системного аналізу наведених норм права можна дійти висновку про те, що метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання у майбутньому рішення суду, і тільки у разі необхідності, є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду та реалізації кожним права на судовий захист. Безпідставне застосування таких заходів може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 916/1572/19, від 28.10.2019 у справі № 916/1845/19).

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу (постанови Верховного Суду від 12.04.2018 у справі № 922/2928/17, від 05.08.2019 у справі № 922/599/19).

Матеріали справи свідчать, що остаточною метою звернення до суду із відповідним позовом є захист порушених прав та інтересів держави в особі органу, уповноваженого на розпорядження спірними земельними ділянками, які незаконно вибули з власності держави поза її волею, і набуті у власність відповідачем.

Надавши оцінку доводам заявника наведеним у заяві, суд дійшов висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки заявником наведені обґрунтовані підстави щодо існування обставин, відповідно до яких, можливе здійснення відповідачем під час вирішення спору у справі дій щодо, зокрема, відчуження, об`єднання або поділу спірних земельних ділянок, що, у свою чергу, фактично порушить принцип ефективного судового захисту прав і інтересів позивача в межах одного провадження, та може призвести до необхідності подальшого звернення до суду до кінцевих набувачів речових прав на спірну земельну ділянку з інших підстав.

На думку суду запропоновані прокурором заходи забезпечення позову, є цілком співмірними, із заявленими позовними вимогами прокурора, виправданими та необхідними.

В контексті оцінки балансу інтересів сторін у цьому питанні, зазначені вище обставини дають суду підстави дійти висновку про перевагу інтересів саме позивача, адже саме його інтереси у разі невжиття відповідних заходів та задоволення позову потерпатимуть більше, оскільки їх відновлення буде більш ускладненим, ніж відновлення інтересів відповідача, у разі вжиття таких заходів та відмови у задоволенні позову.

Отже, розглянувши заяву прокурора, суд дійшов висновку про наявність достатніх, обґрунтованих підстав для її задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Заступника керівника Київської обласної прокуратури про забезпечення позову у справі № 911/3108/25 задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами: :03:004:0493, :03:004:0494, які зареєстровані за Товариством з обмеженою відповідальністю «Берліс» (код: 45695732).

Стягувачем за ухвалою є:

Київська обласна прокуратура (01601, м. Київ, бульв. Лесі Українки, будинок 27/2, код: 02909996)

Боржником за ухвалою є:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Берліс» (03049, місто Київ, вул. Чапека Карела, будинок 4, квартира 12, код: 45695732)

Ця ухвала відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом. Строк пред`явлення ухвали Господарського суду Київської області від 14.10.2025 про забезпечення позову у справі № 911/3108/25 до виконання до 14.10.2028.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України ухвала Господарського суду Київської області від 14.10.2025 про забезпечення позову підлягає негайному виконанню незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала складена та підписана 14.10.2025, набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту її складення у відповідності до ст.ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Р.М. Колесник