ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1070/25

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.,

в порядку спрощеного позовного провадження розглянув справу

за позовом Комунального підприємства "Бердичівтеплоенерго"

до Районного малого комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства Бердичівської районної ради

про стягнення 1411126,96 грн.

Процесуальні дії по справі.

Комунальне підприємство "Бердичівтеплоенерго" звернулося до суду з позовом про стягнення з Районного малого комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства Бердичівської районної ради 1411126,96 грн. заборгованості за постачання теплової енергії.

Ухвалою від 25.08.2025р. суд відкрив провадження у справі. Постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Враховуючи відсутність клопотання будь-якої із сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що між сторонами у різні періоди було укладено три типові договори про надання послуг з постачання теплової енергії: договір №33/Ю від 2023 року, договір №33/Ю від 2024 року та договір №33/Ю від 2025 року. На виконання умов зазначених договорів у період з січня 2023р. по квітень 2025р. позивачем було надано відповідачу комунальну послугу з постачання теплової енергії. В

Відповідач невчасно здійснював оплату отриманих послуг, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 1411126,96 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Відповідач, в порядку ст.ст. 165, 251 ГПК України, не скористався правом подачі письмового відзиву на позовну заяву, доводи позивача не спростував.

Ухвала суду від 25.08.2025р. було доставлена до електронного кабінету відповідача, про що свідчить довідка про доставку електронного листа (а.с. 113).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст.13 ГПК України).

Враховуючи викладене, судом було надано учасниками справи можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Згідно ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Між Комунальним підприємством «Бердичівтеплоенерго» та Районним малим комунальним ремонтно-експлуатаційним підприємством Бердичівської районної ради укладено договори з власником (користувачем) будівлі про надання послуг з постачання теплової енергії №33/Ю від 04.01.2023р., №33/Ю від 16.01.2024р. та №33/Ю від 09.01.2025р. (далі - Договори) (а.с. 8-21).

Об`єкт нерухомого майна - будинок №23, що знаходиться на площі Соборній, під`єднаний до системи централізованого теплопостачання та обладнаний вузлом комерційного обліку теплової енергії марки СВТУ-10М, заводський номер 16799 (п.5 договорів). Прилад встановлено на системі централізованого опалення будинку та здійснює облік кількості теплової енергії, спожитої для потреб опалення. Зазначений засіб обліку опломбований, прийнятий на комерційний облік та є технічно справним, що підтверджується Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки СВТУ-10М №16799 з терміном чергової повірки до 13.05.2026р. (а.с.30).

Відповідно до п.10 Договорів, обсяг спожитої у будівлі послуги визначається за показаннями вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018р. №315. Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал).

Згідно з п.19 договорів, плата виконавцю за послугу визначається відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019р. №830 (у редакції постанови від 08.09.2021р. №1022), та Методики розподілу і розраховується виходячи із затвердженого тарифу та фактичного обсягу споживання.

Відповідно до п.23 договорів, споживач зобов`язаний здійснювати оплату не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом.

Виконавчим комітетом Бердичівської міської ради прийнято рішення:

- від 09.10.2023р. №310 «Про встановлення тарифів на теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії»;

- від 03.10.2024р. №376 «Про встановлення тарифів на теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії»;

- від 28.01.2025р. №17 «Про встановлення коригованих тарифів на теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії».

У спірний період діяли такі тарифи:

- 3842,51 грн./Гкал з ПДВ з 01.10.2023р. (рішення №310, наказ №50 від 16.10.2023);

- 4087,19 грн./Гкал з ПДВ з 15.10.2024р. (рішення №376, наказ №99 від 10.10.2024);

- 4196,96 грн./Гкал з ПДВ з 01.01.2025р. (рішення №17, наказ №9 від 29.01.2025).

На виконання рішень виконавчого комітету щодо підготовки господарства міста до осінньо-зимового періоду, підприємством видано накази про початок і закінчення опалювальних сезонів 2023-2024 та 2024-2025 років, відповідно до яких опалювальні періоди тривали з 16.10.2023р. по 01.04.2024р. та з 15.10.2024р. по 10.04.2025р.

Інформація про початок і закінчення опалювальних періодів є загальнодоступною на офіційних вебсайтах Бердичівської міської ради та КП «Бердичівтеплоенерго».

Факт надання послуг з постачання теплової енергії відповідачу у період з жовтня 2023 по квітень 2025 підтверджується звітами про опалення юридичних осіб (форми П-2) (а.с.31-56).

Для підтвердження наявності, розміру та визнання заборгованості сторонами складено, підписано та скріплено печатками акти звірки взаємних розрахунків:

- за період з 01.01.2024р. по 01.05.2024р. - заборгованість 1103223,23 грн.;

- за період з 01.11.2024р. по 09.01.2025р. - заборгованість 1039999,90 грн.;

- за період з 10.01.2025р. по 21.07.2025р. - заборгованість 1411126,96 грн. (а.с.87-89).

Позивач неодноразово направляв відповідачу претензійні листи з вимогою погасити заборгованість, а саме: №1 від 10.07.2023р., №788 від 31.10.2024р., №789 від 18.07.2025р. (а.с.90-92).

У відповідях - листи №32 від 10.08.2023р. та №8 від 01.04.2025р., відповідач визнав наявність заборгованості, посилаючись на тимчасову фінансову неспроможність, та запропонував укласти договір реструктуризації (а.с.93-94).

28.09.2023р. між сторонами укладено договір №1 про реструктуризацію заборгованості за договором №33/Ю від 04.01.2023р. (а.с.95), яким передбачено розстрочення погашення боргу до 01.10.2024р., з початком погашення з 01.11.2023р., строком на 12 місяців.

Відповідач умов зазначеного договору не виконав.

За таких обставин позивач звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання у розмірі 1411126,96 грн.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини між сторонами виникли на підставі договорів про надання послуги з постачання теплової енергії.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, строки та в порядку, що встановлені договором.

Як передбачено ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

До житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги, послуги з постачання та розподiлу природного газу, постачання та розподiлу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централiзованого водопостачання, централiзованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (п. 2 ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальнi послуги").

В розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (№ 2189-VIII від 09.11.2017), відповідач є індивідуальним споживачем житлово-комунальних послуг.

Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 частини другої ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Частинами першою, другою статті 12 Закону "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019р. затверджено Правила надання послуги з постачання теплової енергії та Типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії.

Відповідно до правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 (в редакції постанови КМУ №1022 від 08.09.2021) ці правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.

Відповідно до п. 13 цих правил надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.

Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги.

Як встановив суд, на виконання зазначених вимог законодавства між Комунальним підприємством «Бердичівтеплоенерго» та Районним малим комунальним ремонтно-експлуатаційним підприємством Бердичівської районної ради укладено договори з власником (користувачем) будівлі про надання послуг з постачання теплової енергії №33/Ю від 04.01.2023р., №33/Ю від 16.01.2024р. та №33/Ю від 09.01.2025р. (а.с. 8-21).

На виконання положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги" наказом Мінрегіону №315 затверджено Методику розподілу обсягів комунальних послуг, а постановою КМУ №830 від 21.08.2019р. - Правила надання послуги з постачання теплової енергії, що набули чинності з 04.09.2019р.

Відповідно до зазначених правил, постачання теплової енергії здійснюється виключно на підставі договору, укладеного за типовою формою, а плата за послугу визначається виходячи з тарифу та обсягу споживання, розподіленого відповідно до Методики №315. Структура плати включає вартість послуги, плату за абонентське обслуговування та витрати на утримання і ремонт внутрішньобудинкових систем, що сплачуються споживачем щомісячно однією сумою. При цьому споживач не звільняється від обов`язку відшкодовувати витрати за опалення місць загального користування та забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем навіть у випадку відключення його приміщення від мереж централізованого теплопостачання.

Нормативне регулювання житлово-комунальних відносин передбачає двосторонній характер зобов`язань: праву споживача на отримання послуг відповідної якості відповідає його обов`язок своєчасно оплачувати ці послуги у строки, визначені договором або законом.

Відповідно до п. 34, 35 правил №830 рахунки на оплату послуг формуються виконавцем на підставі показників вузлів комерційного обліку, надаються споживачу щомісячно не пізніше ніж за десять календарних днів до граничного строку внесення плати та підлягають оплаті у розрахунковому місяці, що настає за місяцем споживання, якщо інший порядок не передбачено договором.

Відповідно до визначень термінів, які містяться в ст. 1 Закону України "Про теплопостачання", теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Частиною 4 ст. 19 та ст. 24 вказаного Закону передбачено, що теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу, своєчасне укладення якого з теплопостачальною організацією є основним обов`язком споживача теплової енергії.

Взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії визначені Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007р., відповідно до п. 3 яких споживач теплової енергії - це фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Пунктом 4 Правил визначено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, укладеного між споживачем і теплопостачальною організацією, крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва.

Частиною 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до абз. 6 п. 40 Правил користування тепловою енергією, до обов`язків споживача теплової енергії, зокрема, належить вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих правил.

За приписами п. 37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору.

Крім того, згідно з п. 35 Правил надання послуги з постачання теплової енергії розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором.

З аналізу наведених положень законодавства вбачається, що споживачі зобов`язані оплатити послуги, якщо вони фактично користувалися ними у строки, встановлені договором або законом.

Суд встановив, що адміністративна будівля відповідача, яка знаходиться за адресою: Житомирська обл., м. Бердичів, вул. Соборна, буд. 23, під`єднана до системи централізованого теплопостачання та обладнана вузлом комерцiйного облiку теплової енергії марки СВТУ-10М заводський номер 16799 (свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної технiки СВТУ-10М № 16799, чинне до 13.05.2026р.).

Тарифи на теплову енергію для відповідної категорії споживачів встановлені рішеннями виконавчого комітету Бердичівської міської ради №310 від 09.10.2023, №376 від 03.10.2024 та №17 від 28.01.2025.

Факт належного виконання позивачем своїх зобов`язань підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, з яких убачається, що позивачем надано відповідачеві послуги з постачання теплової енергії відповідно до умов укладених договорів, про що судом зазначалося вище. Надання таких послуг у період з жовтня 2023 року по квітень 2025 року підтверджується звітами про опалення юридичних осіб (форми П-2) (а.с. 31-56).

Із матеріалів справи вбачається, що 28.09.2023р. між Комунальним підприємством «Бердичівтеплоенерго» та відповідачем було укладено договір реструктуризації заборгованості №1. На момент його укладення заборгованість боржника перед виробником теплової енергії за договором №33/Ю від 04.01.2023р. становила 788081,74 грн., що свідчить про визнання відповідачем заборгованості за спожиту теплову енергію. Одночасно сторонами було складено графік погашення заборгованості, відповідно до якого боржник зобов`язався сплатити зазначену суму в повному обсязі шляхом щомісячного перерахування рівними частинами до 01 числа кожного місяця на поточний рахунок виробника. Графік розраховано на 12 місяців.

Проте, як встановлено судом із наявних у матеріалах справи доказів, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за договором реструктуризації заборгованості №1 від 28.09.2023р. не виконав. Оплату в повному обсязі у строки, визначені графіком погашення заборгованості, відповідач не здійснив, унаслідок чого станом на дату звернення позивача до суду за ним обліковується непогашений борг за спожиту теплову енергію.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи акта звірки взаємних розрахунків за період з 10.01.2025р. по 21.07.2025р., який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їх печатками, за Районним малим комунальним ремонтно-експлуатаційним підприємством Бердичівської районної ради обліковується заборгованість перед позивачем у розмірі 1411126,96 грн.

Належних та допустимих доказів, які б свідчили про ненадання чи неналежне надання підприємством послуг відповідачу, матеріали справи не містять. Будь-яких доказів на спростування розміру заборгованості відповідачем не надано.

Станом на час розгляду справи, відповідач зобов`язання щодо проведення розрахунків з позивачем за надані послуги з теплопостачання не виконав, доказів сплати заборгованості в розмірі 1411126,96 грн. суду не надав. У матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують протилежне.

За таких обставин суд вважає, що позивач належними і допустимими доказами довів обґрунтованість заявлених вимог у розмірі 1411126,96 грн.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги КП "Бердичівтеплоенерго" підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог, судовий збір в сумі 21166,90 грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути Районного малого комунального ремонтно-експлуатацiйного пiдприємства Бердичівської районної ради (13370, Житомирська обл., Бердичівський р-н, с. Бистрик, вул. Шевченка, буд. 11, )

на користь Комунального пiдприємства «Бердичiвтеплоенерго» (13312, Житомирська обл., м. Бердичів, вул. Шевченка, буд. 23, ):

- 1411126,96 грн. - заборгованості з постачання теплової енергії;

- 21166,90 грн. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 13.10.25

Суддя Сікорська Н.А.

1 - до справи