ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.10.2025 Справа № 914/1460/25

За заявою:Товариства з обмеженою відповідальністю «Архібуд», м. Львів
про:відвід
у справі:№914/1460/25
за позовом:Заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, м. Львів, в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, м. Київ
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Архібуд», м. Львів
про:зобов`язання усунути перешкоди у користуванні і розпорядженні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно збудованого нерухомого майна та скасування державної реєстрації права власності
Суддя Крупник Р.В.
ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону звернувся до Господарського суду Львівської області із позовною заявою в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Архібуд» (надалі Відповідач, ТОВ «Архібуд») про зобов`язання усунути перешкоди у користуванні і розпорядженні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно збудованого нерухомого майна та скасування державної реєстрації права власності.

Ухвалою від 16.05.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначив на 12.06.2025.

Ухвалою від 12.06.2025 залишено без розгляду клопотання відповідача про продовження строку на подання відзиву (вх. №14421/25 від 02.06.2025), підготовче засідання у справі відкладено на 04.07.2025.

Ухвалою від 04.07.2025 відмовлено у задоволенні заяви Львівської міської ради про вступ у справу у процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача (вх. №2882/25 від 03.07.2025), ухвалено здійснювати розгляд справи з урахуванням розумних строків, виходячи з обставин даної справи, підготовче засідання у справі відкладено на 05.09.2025.

У підготовчому засіданні 05.09.2025 оголошено перерву до 08.09.2025. В подальшому відкладено засідання на 15.09.2025.

Ухвалою від 15.09.2025 відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ «Архібуд» про поновлення строків на подання доказів (вх. №23468/25 від 08.09.2025), яке усно було заявлене представницею відповідача в судовому засіданні 05.09.2025, залишено без розгляду докази, які є додатками до пояснень-заперечень відповідача (вх. №23303/25 від 05.09.2025). Крім того, у підготовчому засіданні 15.09.2025 оголошено перерву до 25.09.2025 для надання відповідачу можливості подати письмову заяву про відвід судді Крупника Р.В., оскільки така в усній формі була заявлена представницею відповідача.

Ухвалою від 25.09.2025 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про призначення експертизи (вх. №4050/25 від 25.09.2025). Крім того, ухвалою від 25.09.2025 суд відмовив у задоволенні клопотань ТОВ «Архібуд» про долучення доказів (вх. №25438/25 від 25.09.2025), про огляд матеріалів судових справ (вх. №25458/25 від 25.09.2025), закрив підготовче провадження у справі та призначив розгляд справи по суті на 16.10.2025.

Від відповідача до суду надійшла заява про відвід судді Крупника Р.В. від розгляду справи №914/1460/25 (вх. №26151/25 від 03.10.2025).

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає таке.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки у статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатись особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частин 2, 3 статті 38 ГПК України, з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно із частиною 1 статті 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Приписами пункту 5 частини 1 статті 35 ГПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

У заяві про відвід ТОВ «Архібуд» посилається на те, що суд позбавив його права в будь-який спосіб доводити свої заперечення проти позовних вимог, оскільки:

- протокольною ухвалою від 15.09.2025 суд відмовив в долученні доказів, які були подані 05.09.2025, не зазначивши чітко мотивів такої відмови. При цьому лише в повному тексті цієї ухвали (виготовленому від 22.09.2025) суд зазначив, що мотивами відмови в задоволенні клопотання про поновлення строку для подання доказів і їх долучення є те, що всі викладені підстави та подані документи, які унеможливлювали подання доказів та відзиву на позовну заяву, не заслуговують на увагу, бо є неповними та нічого не підтверджують.

- ухвалою від 25.05.2025 суд повторно відмовив у задоволенні клопотання відповідача про поновлення строків для подання доказів, хоча ТОВ «Архібуд» надало додаткові докази, які спростовували позицію суду щодо безпідставності пропуску строку на подання доказів, викладену в ухвалі від 15.09.2025.

- суд безпідставно відмовив в задоволенні клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, а також відмовив в задоволенні клопотання про огляд матеріалів інших господарських справ, посилання на які міститься в позовній заяві позивача і в письмових поясненнях-запереченнях відповідача та які мають суттєве значення для вирішення спору між сторонами.

Таким чином, на переконання відповідача, суддя Крупник Р.В. порушив принцип рівності та змагальності сторін, що призвело до фактичного вирішення спору між сторонами, адже до уваги взято лише позовну заяву та докази позивача та у той же ж час проігноровано докази подані відповідачем. Вказане викликає сумнів в упередженості на об`єктивності в судді. Головуючий суддя фактично застосував формальний підхід до розгляду клопотань відповідача, надавши свою суб`єктивну оцінку, а не керуючись законом. В судових засіданнях суддя неприязно та з претензіями висловлюється в сторону представника відповідача, ставлячи під сумнів або суб`єктивно трактуючи навіть ті документи, які мають однозначне визначення відповідно до закону.

Оцінюючи доводи відповідача, суд враховує, що незалежність судів є прерогативою чи привілеєм, що надається не на користь власних інтересів суддів, а на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя (Висновок №1 (2001) КРЄС про стандарти незалежності судових органів та незмінюваності суддів).

Статтею 15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у рішеннях у справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Додатково і на доповнення до цього ставлення судді до справи має важливе, проте не вирішальне значення. Вирішальною є можливість об`єктивного підтвердження таких фактів (наприклад, рішення у справі ЄСПЛ «Ferrantelli and Sanyangelo v. Italy», постанова від 07.08.1996, збірник 1996-ІІІ, с. 951-52, параграф 58, та рішення у справі «Wettstein v. Switzerland», № 33958/96, параграф 44).

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків, вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (пункти 1.2, 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН №2006/23 від 27.07.2006).

На думку Європейського суду з прав людини, судді у своїй професійній діяльності мають бути вільними від особистих симпатій, уподобань, схильностей. Вважається, що суддя є безстороннім, якщо немає доказів, які свідчили б про протилежне (суб`єктивна безсторонність). Суду також належить бути безстороннім об`єктивно, тобто мати достатньо гарантій, що виключають будь-які сумніви стосовно нього. Цей аспект висуває додаткові обмеження для суддів щодо їхньої участі в політичному житті держави або будь-якій іншій діяльності, оскільки це може викликати підозру в їхній особистій заінтересованості під час вирішення справ. Суддя не буде об`єктивно безстороннім у випадку його залежності від чогось або когось.

Закон не покладає на суддю обов`язку переконувати у своїй неупередженості. Суддя (суд) своєю процесуальною та позапроцесуальною поведінкою має таку неупередженість та безсторонність транслювати, демонструючи презумпцію неупередженості судді. Якщо у судді існують реальні факти для самовідводу, які впливатимуть на його безсторонність, суддя має вказати про це у поданій заяві (процесуальному рішенні).

Підсумовуючи вищевикладене, можна констатувати, що для відводу судді відповідач повинен навести реальні факти та надати дійсні докази, які у своїй сукупності свідчили б про існування ризику порушення суддею обов`язку неупередженого розгляду справи та/або спростовували презумпцію неупередженості судді.

Слід зазначити, що ТОВ Архібуд не долучено до заяви про відвід доказів, які підтверджують сумнів у неупередженості судді Крупника Р.В. (відповідно до статей 35, 36, 38). Зі змісту заяви вбачається, що така фактично зводиться до незгоди відповідача з ухваленими судовими рішеннями у справі №914/1460/25, зокрема із ухвалами від 15.09.2025 та від 25.09.2025, згідно котрих було відмовлено в задоволенні клопотань відповідача.

В цей же час, частиною 4 статті 35 ГПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Щодо доводів відповідача про те, що в судових засіданнях суддя неприязно та з претензіями висловлюється в сторону представника відповідача, ставлячи під сумнів або суб`єктивно трактуючи навіть ті документи, які мають однозначне визначення відповідно до закону, то такі є безпідставними та спростовуються звукозаписами судових засідань. Додатково слід зазначити, що згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.02.2022 у справі №910/17344/20, внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника з того чи іншого питання, без наявності певних доказів чи інформації на їх підтвердження не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Зважаючи на це, суд доходить висновку про необґрунтованість заяви про відвід, оскільки в ній лише надається оцінка діям судді, вчинення яких регламентовано чинним ГПК України (під час розгляду суддею Крупником Р.В. клопотань та заяв у справі №914/1460/25).

Згідно із частиною 3 статті 39 ГПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Слід зазначити, що заява про відвід надійшла до суду більше ніж за 3 робочі дні до наступного засідання, яке призначене на 16.10.2025.

Зважаючи на це, суд вважає за необхідне передати заяву ТОВ «Архібуд» про відвід судді Крупника Р.В. у справі №914/1460/25 на автоматизований розподіл справи між суддями з метою вирішення питання про відвід в іншому складі суду.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 42, 46, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Архібуд» про відвід судді Крупника Р.В. у справі №914/1460/25 (вх. №26151/25 від 03.10.2025) визнати необґрунтованою.

2. Передати матеріали справи №914/1460/25 на автоматизований розподіл, для визначення судді, який вирішуватиме питання про відвід судді Крупника Р.В., у порядку, встановленому частиною 1 статті 32 ГПК України.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі.

Суддя Крупник Р.В.