УХВАЛА

м. Київ

13.10.2025Справа № 910/6443/25
За позовом ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - 1) Приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Ришкович Оксану Василівну, 2) ОСОБА_2

про визнання протиправним та скасування наказу

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гарашко Т.В.

Представники сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - Махинько О.О.;

від третіх осіб 1-2 - не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Міністерства юстиції України (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 14.05.2025 №1329/54, яким вирішено визнати вчиненими з порушенням Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" та скасовано реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 24.09.2024 № 036004104 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу" та від 25.09.2024 № 037004104 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу", проведені приватним нотаріусом Мукачівського Районного нотаріального округу Ришкович Оксаною Василівною щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА "АДАМАНТ" (ідентифікаційний код юридичної особи 36972558).

Вимоги позову мотивовано тим, що 10.09.2024 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір № 10/09/2024 купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "АДАМАНТ", за умовами якого позивачем було викуплено 50 % статутного капіталу Товариства.

10.09.2024 було проведено Загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "АДАМАНТ" на яких було вирішено затвердити вибуття учасника ОСОБА_2 зі складу учасників Товариства, у зв`язку із відчуженням його частки у статутному капіталі Товариства згідно договору купівлі-продажу частки Товариства №10/09/2024 від 10.09.2024. Також вирішено затвердити розподіл часток у статному капіталі Товариства між учасниками таким чином: Громадянин України ОСОБА_3 - 3000000 грн, що становить 100% частки в статутному капіталі Товариства.

24.09.2024 приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Ришкович О.В. проведено реєстраційну дію №036004104 щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу.

10.04.2025 ОСОБА_2 подано до Міністерства юстиції України скаргу на реєстраційну дію №036004104 щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, де фактично стверджується про відсутність підстав для виключення останнього зі складу учасників Товариства та не визнається законність та правомірність продажу належної йому частки в статутному капіталі Товариства.

Наказом від 14.05.2025 за № 1329/5 скаргу ОСОБА_2 від 10.04.2025 задоволено.

У зв`язку із чим, позивач звернувся до суду із цим позовом про захист корпоративних прав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання, залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 та на стороні позивача - Приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Ришкович Оксану Василівну.

06.06.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, а від позивача докази направлення на адреси третіх осіб копії позовної заяви з додатками.

12.06.2025 відповідач надав докази на підтвердження направлення третім особам копії відзиву з додатками до нього.

Ухвалою суду від 08.09.2025 було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 13.10.2025.

У судове засідання 13.10.2025 представник позивача не з`явився, на момент початку судового засідання в системі «Діловодство спеціалізованого суду» заяв чи клопотань від позивача зареєстровано не було.

Виходячи із системного аналізу положень частини третьої статті 2, частин першої, другої статті 42 ГПК України, до сторін та учасників справи застосовуються єдині принципи судочинства, а учасники справи є рівними у своїх правах. Водночас, статтею 42 ГПК України передбачено, що учасники справи мають не лише права, але й обов`язки, дотримання або недотримання яких безпосередньо впливає на результат розгляду справи судом. Згідно частини першої статті 61 ГПК України, зазначені права та обов`язки поширюються також і на представника учасників у справі та можуть бути обмежені лише у випадках, передбачених частиною другою статті 61 ГПК України.

При цьому, у відповідності до положень ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, за якими учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом, і кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, учасники справи, незалежно від їх статусу (сторона у справі чи її представник/представники), повинні не лише користуватися наданими їм процесуальними правами, але й чітко виконувати передбачені процесуальним законом обов`язки, що у свою чергу повинно забезпечити справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спору судом.

Частиною 4 ст. 202 ГПК України визначено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічне положення закріплено і у п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України згідно з яким суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у підготовче засідання чи у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналіз змісту наведених норм процесуального закону свідчить, що обов`язковими умовами для застосування передбачених ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами статей 202, 226 ГПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто, право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності (до такого правового висновку дійшла об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постановах від 05.06.2020 у справі № 910/16978/19, від 16.10.2020 у справі № 910/8816/19).

Положення ч. 4 ст. 202 та п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України не пов`язують залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, будучи належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто, оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності (аналогічний правовий висновок міститься у п. 8.2.4 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.09.2019 у справі № 916/3616/15).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною правової системи України, передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Це право включає в себе доступ до правосуддя.

У той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, суд бере до уваги висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.09.2025 у справі №910/2546/22, де зокрема, вирішувалось питання щодо суб`єктного складу у спорах де оскаржується наказ Міністерства юстиції України, яким скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію на майнові права. Верховний Суд зазначає, що такий спір має розглядатися як спір пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на майнові права, як похідний, при цьому іншим відповідачем має бути особа, якою безпосередньо порушуються майнові права позивача.

Враховуючи нез`явлення, зокрема, представника позивача у судове засідання 13.10.2025, суд дійшов висновку залишити позов без розгляду.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до частини 4 статті 226 ГПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Таким чином, позивач не позбавлений права повторно звернутися до суду із цим же позовом. Окремо, суд звертає увагу позивача, що йому слід взяти до уваги постанову Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03.09.2025 у справі №910/2546/22.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Оскільки позов залишається судом без розгляду у зв`язку із першою неявкою позивача, сплачений останнім судовий збір за подання цього позову підлягає поверненню такому за його клопотанням.

Ураховуючи викладене та керуючись ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226, ст.ст. 232, 233, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, і може бути оскаржена в порядку та строк встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків