ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м. ХарківСправа № 922/2115/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Східбуд" про ухвалення додаткового рішення (вх.№ 22266 від 25.09.2025) по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Східбуд", м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Оїл Груп", м.Харків
про стягнення коштів 784 115,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Східбуд" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Оїл Груп" про стягнення попередньої оплати за договором про закупівлю талонів на пальне від 12.12.2024 № 29-1212 в розмірі 784115,00 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 24.09.2025 позов по справі №922/2115/25 задоволено. Стягнуто з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЄВРО ОЇЛ ГРУП" (Україна, 61054, Харківська обл., місто Харків, вул. Павлова Академіка, будинок 120; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39106950) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НАУКОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ "СХІДБУД" (Україна, 61022, Харківська обл., місто Харків, ВУЛИЦЯ ІВАНІВСЬКА, будинок 1, офіс 34; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 31234803) попередню оплату за договором про закупівлю талонів на пальне від 12.12.2024 № 29-1212 в розмірі 784 115 грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору 11 761 грн. 73 коп.

25.09.2025 до Господарського суду Харківської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Східбуд" про ухвалення додаткового рішення (вх.№22266), в якій заявник просить суд ухвалити додаткове рішення у справі №922/2115/25 в частині розподілу судових витрат витрат на професійну правничу (правову) допомогу та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 20000 грн., а також 4000,00 грн. гонорару успіху, а загалом 24000 грн. (двадцять чотири тисячі гривень).

Так, частиною 8 статті 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із ч. 2 ст. 244 ГПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

За змістом ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.09.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Східбуд" про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду та запропоновано відповідачу надати суду письмові пояснення чи заперечення стосовно поданої заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Східбуд" про ухвалення додаткового рішення у строк до 03.10.2025.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У частині 3 статті 126 цього Кодексу передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як встановлено судом, в позовній заяві представник позивача зауважив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, яку він поніс і яку очікує понести в зв`язку з розглядом справи складають витрати на професійну правничу допомогу адвоката 20000,00 грн.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Також, суд зазначає, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, а також розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Східбуд" (надалі за текстом Позивач/Клієнт) та Адвокатом Солохіною Владиславою Валеріївною (надалі за текстом - Адвокат) укладено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги (послуг) № 17/06 від 17.06.2025 (надалі за текстом договір № 17/06).

Відповідно до пункту 2.1. договору № 17/06 адвокат зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види професійної правничої (правової) допомоги (послуг) клієнту на умовах і в порядку, що визначені договором, у тому числі, але не виключно: складати та підписувати заяви по суті справи, позови, заперечення, скарги, клопотання та інші документи правового характеру, спрямовані на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновлення в разі порушення під час розгляду справи господарської юрисдикції у Господарському суді Харківської області.

Як-то визначено у пункті 2.2. договору № 17/06 послуги, примірний перелік яких наведено за змістом п. 2.1. договору, надаються в рамках захисту інтересів клієнта під час розгляду справи господарської юрисдикції у Господарському суді Харківської області, /…/ точний обсяг та перелік послуг визначається сторонами у відповідних Актах приймання передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги (послуг).

Згідно пункту 4.2. договору № 17/06 винагорода (гонорар) за надання адвокатом клієнту професійної правничої (правової) допомоги (послуг) у Господарському суді Харківської області є фіксованою та складає 20000,00 грн. без ПДВ. Детальний опис наданої професійної (правової) допомоги (послуг), її вид та час надання, зазначаються у актах приймання-передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги (послуг) (пункт 4.3. договору № 17/06).

Пунктом 4.4. договору № 17/06 передбачено, що «Гонорар успіху» - це додаткова винагорода адвокату за здійснення професійної правничої допомоги клієнту, плата за досягнутий адвокатом результат, що полягає в задоволенні судом заявлених позовних вимог ( у т.ч. частковому задоволенні позовних вимог) та становить 20% від розміру винагороди адвокату, визначеної відповідно до п. 4.2. цього договору.

На підставі пункту 4.5 договору №17/06 оплата винагороди (гонорару) Адвокату за надання професійної правничої (правової) допомоги (Послуг) здійснюється на підставі підписаних обома сторонами актів приймання-передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги (Послуг) протягом не більше 30 календарних днів з дня підписання відповідного акту

У відповідності до пункту 7.1. договору № 17/06 цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2026.

18.06.2025 на підставі договору № 17/06 видано на ім`я адвоката Солохіної Владислави Валеріївни ордер серія АХ № 1268342 на надання правничої (правової) допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Східбуд".

В межах договору № 17/06, адвокатом Солохіною Владиславою Валеріївною було надано позивачу правничу допомогу (послуги з адвокатської діяльності) загальною вартістю 20 000,00 грн., а саме: вивчено документи та матеріали щодо обставин виникнення у клієнта підстав для стягнення суми передплати з ТОВ "ЄВРО ОЇЛ ГРУП", надання клієнту усної консультації щодо можливих варіантів захисту йог оправ, порушених внаслідок невиконання "ЄВРО ОЇЛ ГРУП" своїх зобов`язань, складання позовної заяви ТОВ "НВК "Східбуд" до ТОВ "ЄВРО ОЇЛ ГРУП" про стягнення суми передплати, складання заяви про ухвалення додаткового рішення по справі № 922/2115/25, що підтверджується актом № 1 приймання-передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги (послуг) від 25.09.2025.

На підставі зазначеного, дослідивши матеріали справи та надані представником позивача на підтвердження наданих послуг доказів, враховуючи характер спору по даній справі та ступінь його складності, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено факт отримання позивачем послуг на професійну правничу допомогу адвокатом Солохіною Владиславою Валеріївною.

Як вже вказано вище, сума яку покладена в основу розподілу судових витрат за надану правничу допомогу в межах цієї справи складає 24 000,00 грн.

Суд враховує, що в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 зазначено, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Однак, витрати, понесені позивачем в даній справі на професійну правничу допомогу адвоката, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже розмір таких витрат має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Відповідно до частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Однак матеріали справи не містять клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 сформувала правовий висновок щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат та зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цьогоКодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Суд звертає увагу, що згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою N 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму. При цьому, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Оцінюючи співмірність витрат позивача на правничу допомогу із складністю предмету позову та обсягу наданих робіт, суд вважає, що характер спірних правовідносин не є складним, а обсяг доказів - надмірним.

Окрім того, зазначення в акті такого виду робіт як складання заяви про ухвалення додаткового рішення по справі не можуть вважатися наданням правничої допомоги, оскільки не потребують спеціальних знань у галузі права та є суто технічними роботами.

Тобто, суму надання послуг правничої допомоги не можна вважати співмірною зі складністю предмета спору та наданими послугами.

Також суд зазначає, що домовленість про виплату "гонорару успіху" не є обов`язковою для суду і сама по собі не створює обов`язку його відшкодування. Вирішуючи питання щодо можливості стягнення витрат на професійну правничу допомогу, яка є "гонораром успіху" суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (див. mutatis рішення ЄСПЛ у справі/Westпроти Українивід 23 січня 2014 року (East/West Limited., заява № 19336/04).

Суд наголошує також, що у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справіІатрідіс проти Греції(Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна згонораром успіху. ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними.

За наявності угод, які передбачають"гонорар успіху", ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22.02.2005 в справіПакдемірлі проти Туреччини(Pakdemirli v. Turkey, заява №35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачалагонорар успіхуу сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат.

Правовий аналіз наведеного вище надає підстави для висновку, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату"гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Аналогічна правова позиція викладена постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.12.2023 у справі № 904/3745/22, від 20.12.2023 у справі № 910/5483/22.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

В контексті зазначеного, суд вважає, що "гонорар успіху" в розмірі 20% від розміру винагороди адвоката, не відповідає критеріям розумності, обґрунтованості та пропорційності, в розрізі складності цієї справи. Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).

З урахуванням того, що позов задоволено, оцінивши рівень витрат позивача на правничу допомогу, а також те, що їх сума була неспівмірною зі складністю предмета спору, виходячи із критеріїв розумності та пропорційності оплати послуг адвоката, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 126, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Східбуд" про ухвалення додаткового рішення (вх.№ 22266 від 25.09.2025) задовольнити частково.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЄВРО ОЇЛ ГРУП" (Україна, 61054, Харківська обл., місто Харків, вул. Павлова Академіка, будинок 120; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39106950) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НАУКОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ "СХІДБУД" (Україна, 61022, Харківська обл., місто Харків, ВУЛИЦЯ ІВАНІВСЬКА, будинок 1, офіс 34; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 31234803) витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 10 000 грн. 00 коп.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Додаткове рішення складено та підписано 06.10.2025.

Суддя С.Ч. Жельне