ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" жовтня 2025 р. Cправа №902/581/25

Господарський суд Вінницької області у складі головуючої судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., за участю:

прокурора: Іжаківської І.О. (посвідчення №072233 від 01.03.2023),

інші учасники справи - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом керівника Жмеринської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Управління житлово-комунального господарства Жмеринської міської ради, м.Жмеринка Жмеринського району Вінницької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця", м.Вінниця

про визнання недійсними додаткових угод до договору про постачання електричної енергії споживачу та стягнення 215622,92 грн безпідставно набутих коштів

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії у справі, стислий виклад позицій сторін.

До Господарського суду Вінницької області звернувся прокурор в інтересах держави в особі Управління житлово-комунального господарства Жмеринської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" про визнання недійсними додаткових угод №1 від 03.02.2023, №2 від 03.04.2023, №3 від 01.06.2023, б/н від 25.08.2023, №6 від 22.09.2023 та №7 від 26.12.2023 до договору про постачання електричної енергії споживачу №ЖМ-150900/1/2 від 03.01.2023, а також стягнення в дохід місцевого бюджету 215622,92 грн безпідставно набутих коштів.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що спірні додаткові угоди на момент їх укладення суперечили приписам ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" та Особливостям здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1178 від 12.10.2022, оскільки збільшення ціни за одиницю товару не було підтверджено належними доказами. За твердженнями прокурора, висновки Вінницької торгово-промислової палати №В-259 від 10.08.2023, №В-298 від 04.09.2023 та №В-419 від 01.12.2023, які стали підставою для укладання спірних угод б/н від 25.08.2023, №6 від 22.09.2023 та №7 від 26.12.2023, не є належними доказами в підтвердження коливання ціни на ринку, оскільки містять лише інформацію про вартість товару на певні конкретні дати, проте не містять інформації про вартість товару за весь період між цими датами (наявність коливання). Прокурором також відзначено, що постанова НКРЕКП №1788 від 21.12.2022, яка визначена підставою укладення спірних додаткових угод №1 від 03.02.2023, №2 від 03.04.2023 та №3 від 01.06.2023, не є належним доказом в підтвердження коливання ціни на ринку, оскільки набрала чинності 01.01.2023, тобто до укладення договору про постачання електричної енергії споживачу №ЖМ-150900/1/2 від 03.01.2023.

Ухвалою суду від 07.05.2025 відкрито провадження у справі №902/581/25, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 10.06.2025.

20.05.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву б/н від 20.05.2024 (а.с.66-74, т.2), в якому відповідач проти позову заперечив та суду пояснив, що спірні додаткові угоди до договору про постачання електричної енергії споживачу №ЖМ-150900/1/2 від 03.01.2023 укладено внаслідок коливання ціни такого товару на ринку у відповідності до приписів чинного законодавства та умов договору. За твердженнями відповідача, наявні в матеріалах справи експертні висновки Вінницької торгово-промислової палати №В-259 від 10.08.2023, №В-298 від 04.09.2023 та №В-419 від 01.12.2023, на підставі яких підписані спірні додаткові угоди, є належними та допустимими доказами в підтвердження коливання ціни на товар.

30.05.2024 до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву №52-1929вих-25 від 27.05.2024 (а.с.157-170, т.2), в якій прокурор виклав свої аргументи та доводи в спростування тверджень відповідача, зазначених у відзиві на позовну заяву б/н від 20.05.2024, зокрема зауважив, що експертні висновки Вінницької торгово-промислової палати №В-259 від 10.08.2023, №В-298 від 04.09.2023 та №В-419 від 01.12.2023 не є належними доказами в підтвердження коливання цін на товар за договором про постачання електричної енергії споживачу №ЖМ-150900/1/2 від 03.01.2023.

У зв`язку з необхідністю у витребуванні нових доказів, ухвалою суду від 10.06.2025 в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 14.08.2025.

18.06.2025 до суду надійшли пояснення Вінницької торгово-промислової палати №23/12/233 від 18.06.2025 (а.с.199-2001, т.2), в яких зауважено що експертні висновки були складені на підставі заявок Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" щодо надання інформації про середньозважену ціну електроенергії на ОЕС України та РДН станом на визначені дати та зміну вартості електричної енергії. При проведенні дослідження використовувались відкриті джерела цінової інформації, зокрема відомості вебсайту ДП "Оператор ринку". Як відзначено в поясненнях №23/12/233 від 18.06.2025: мети, з якою отримувалась інформація, заявником не повідомлялось.

Ухвалою суду від 14.08.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу №902/581/25 до судового розгляду по суті на 25.09.2025.

На визначену судом дату, 25.09.2025, з`явився прокурор.

Сторони правом участі в судовому засіданні не скористались, хоча про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, що підтверджується відтиском штемпелю поштової кореспонденції суду про направлення ухвали від 14.08.2025 на адреси електронної пошти сторін (а.с.228, т.2) та до їх електронних кабінетів в підсистемі ЄСІТС.

В судовому засіданні, 25.09.2025, прокурор позов підтримав.

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.

За результатами проведення процедури закупівлі №UA-2022-12-14-021924-a між Управлінням житлово-комунального господарства Жмеринської міської ради (далі - Споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №ЖМ-150900/1/2 від 03.01.2023 (далі - Договір) (а.с.106-116, т.1), за умовами п.2.1 якого Постачальник продає електричну енергію Споживачу загальним обсягом 517449,00 кВт/год. для забезпечення потреб електроустановок (мереж зовнішнього освітлення та світлофорних об`єктів), які вказані в технічному завданні замовника тендерної документації, а Споживач оплачує постачальнику вартість використаної (закупленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Кількість - 517 449 кВт/год. Обсяги закупівлі електричної енергії можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків замовника (п. 2.3 Договору).

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що початком постачання електричної енергії Споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком №2 до цього Договору.

Відповідно до заяви-приєднання, яка є додатком №1 до Договору, початок постачання електричної енергії - 01 січня 2023 (а.с.113-114, т.1).

Пунктом 5.1 Договору встановлено, що Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком № 3 до цього Договору.

Вартість Договору становить 2390614,38 грн з ПДВ. Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається у комерційній пропозиції Постачальника (п.5.2, 5.3 Договору).

Відповідно до п.1 Додатку №3 "Комерційна пропозиція" до Договору (а.с.116, т.1) ціна (тариф) електричної енергії, у тому числі диференційовані ціни (тарифи): 4,62 грн з ПДВ.

Попередній тариф вказується в рахунку на перший розрахунковий місяць. Подальший тариф, що вказується у рахунку визначається відповідно до п.2 Додатку №3 до Договору за попередній місяць.

Пунктом 2 Додатку № 3 до Договору передбачено, що спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії: за нерегульованим тарифом визначається за формулою:

Ц ел.ен. = Ц соб. х Д пост. + Ц ОСП + Ц 1.2, де:

Ц ел.ен. - тариф на електричну енергію для Споживача, що визначений за результатами проведення процедури закупівлі, грн/кВт/год..;

Ц соб. - середньозважена ціна закупівлі електроенергії на ринку електричної енергії РДН, грн/кВт/год. (зазначається за місяць, попередній до місяця проведення аукціону);

Ц 1.2 - обов`язкові витрати Постачальника на послуги ДП "Оператор ринку", НКРЕКП, підтверджені відповідними постановами Регулятора, грн/кВт/год.;

Д пост. - дохід Постачальника. Коефіцієнт дохідності становить: 1,02 (коефіцієнт дохідності не може бути меншим "1");

Ц ОСП - тариф на послуги з передачі Оператора системи передач, грн/кВт/год.

Згідно з п.13.1 Договору, означений набирає чинності з дати підписання Договору Сторонами та скріплення тексту Договору їх печатками (за наявності) та діє до 31 грудня 2023 року (включно), але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх договірних зобов`язань.

Постачальник має повідомити Споживача про зміну будь-яких умов Договору не пізніше, ніж за 20 календарних днів до їх застосування з урахуванням інформації про право Споживача розірвати Договір, крім випадків коливання ціни за одиницю товару. Постачальник зобов`язаний повідомити Споживача в порядку, встановленому законом, про будь-яке збільшення ціни і про право припинити дію договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації Постачальнику, якщо Споживач не приймає нові умови. (п.13.2 Договору).

Умовами п.13.7 Договору передбачено, що істотні умови Договору не можуть змінюватись після його підписання до виконання зобов`язань Сторонами в повному обсязі, крім випадків передбачених п.19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1178 від 12.10.2022 (далі - Особливості).

Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.

У випадку коливання ціни електричної енергії на ринку в бік збільшення, Постачальник має право письмово звернутись до Споживача з відповідною пропозицією, при цьому, така пропозиція в кожному окремому випадку, коли на ринку відбувається об`єктивне коливання ціни за одиницю товару в бік збільшення, повинна бути обґрунтована і документально підтверджена.

Постачальник разом з письмовою пропозицією щодо внесення змін до договору надає документ (або документи), що підтверджує збільшення середньоринкової ціни (діапазону цін тощо) за одиницю товару в тих межах/розмірах, на які Постачальник пропонує змінити ціну товару. Постачальник у разі збільшення ціни повинен надати належним чином оформлені довідки/інформації (або в іншій документальній формі), виданої Торгово-промисловою палатою України, або регіональною торгово-промисловою палатою, або органами державної статистики.

У випадку прийняття рішення Споживачем щодо внесення змін до цього Договору у вказаній частині до розрахунку ціни за одиницю товару приймається ціна за одиницю товару, що визначена Сторонами у момент укладення цього Договору (з урахуванням внесених раніше змін до цього Договору, та якщо такі обставини мали місце). Довідка повинна містити інформацію про середньозважену ціну на ринку "на добу на перед" станом на місяць укладання попередньої додаткової угоди про зміну ціни (договору, у разі відсутності додаткової угоди) та середньозважену ціну на місяць подання пропозиції щодо зміни ціни за одиницю. Коливання ціни електричної енергії визначається шляхом порівняння середньозважених цін на РДН (ринок "на добу на перед").

Ціна за одиницю товару може бути змінена лише на відсоткову різницю між вказаними середньозваженими цінами. В будь-якому випадку підвищення ціни за одиницю товару здійснюється з урахуванням вимог пп.2 п.19 Особливостей.

Споживач має право відмовитись від пропозиції Постачальника про зміну ціни за одиницю товару у випадку, якщо Постачальником не надано належне документальне підтвердження підвищення ціни, що передбачене цим пунктом, та повідомити про це Постачальника не пізніше ніж через 5 робочих днів з дня отримання пропозиції Постачальника про зміну ціни.

Зміни ціни за одиницю електричної енергії в сторону збільшення відбувається у разі зміни у бік збільшення перемінних Т(п) та Т(р)* на підставі відповідних постанов НКРЕКП, які встановлюють Тариф на послугу з передачі електричної енергії та Тариф на послугу з розподілу електричної енергії.

У разі зміни регульованих тарифів відповідними компетентними органами, нові тарифи є обов`язковими для Сторін цього договору з моменту вступу в дію нормативних актів.

Пунктом 13.8 Договору передбачено, що зміни і доповнення до цього Договору вносяться шляхом складання та підписання Сторонами відповідних письмових угод, які є його невід`ємною частиною, у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Надалі між сторонами укладено ряд правочинів, якими внесено зміни до Договору, а саме:

1) 03.02.2023 між сторонами укладено додаткову угоду №1 (а.с.119, т.1), якою збільшено ціну за 1 кВт/год. електроенергії з 4,62 грн до 4,661568 грн (ціна електричної енергії - 3,50436 грн, регульований тариф на послуги з передачі електричної енергії, у розмірі встановленому НКРЕКП - 0,38028 грн, податок на додану вартість у розмірі 20% ціни електричної енергії - 0,776928 грн) у зв`язку з підвищенням вартості послуг з передачі відповідно до постанови НКРЕКП №1788 від 21.12.2022;

2) 03.04.2023 між сторонами укладено додаткову угоду №2 (а.с.122, т.1), якою збільшено ціну за 1 кВт/год. електроенергії з 4,661568 грн до 4,721532 грн (ціна електричної енергії - 3,50436 грн, регульований тариф на послуги з передачі електричної енергії, у розмірі встановленому НКРЕКП - 0,43025 грн, податок на додану вартість у розмірі 20% ціни електричної енергії - 0,786922 грн) у зв`язку з підвищенням вартості послуг з передачі відповідно до постанови НКРЕКП №1788 від 21.12.2022;

3) 01.06.2023 між сторонами укладено додаткову угоду №3 (а.с.126, т.1), якою збільшено ціну за 1 кВт/год. електроенергії з 4,721532 грн до 4,787352 грн (ціна електричної енергії - 3,50436 грн, регульований тариф на послуги з передачі електричної енергії, у розмірі встановленому НКРЕКП - 0,48510 грн, податок на додану вартість у розмірі 20% ціни електричної енергії - 0,797892 грн) у зв`язку з підвищенням вартості послуг з передачі відповідно до постанови НКРЕКП №1788 від 21.12.2022;

4) 25.08.2023 між сторонами укладено додаткову угоду б/н (а.с.132, т.1), якою збільшено ціну за 1 кВт/год. електроенергії з 4,787352 грн до 5,628398 грн (ціна електричної енергії - 4,2052322 грн, регульований тариф на послуги з передачі електричної енергії, у розмірі встановленому НКРЕКП - 0,48510 грн, податок на додану вартість у розмірі 20% ціни електричної енергії - 0,938066 грн) з посиланням на коливання ціни електричної енергії на ринку (лист відповідача №1.05-4538 від 15.08.2023 (а.с.133, т.1).

В обґрунтування підстав укладення додаткової угоди б/н від 25.08.2023 долучено експертний висновок Вінницької торгово-промислової палати №В-259 від 10.08.2023 (а.с.136, т. 1), яким встановлено зростання середньозваженої ціни електричної енергії на РДН ОЕС на 23,50% станом на липень 2023 відносно червня 2023;

5) 22.09.2023 між сторонами укладено додаткову угоду №6 (а.с.139, т.1), якою збільшено ціну за 1 кВт/год. електроенергії з 5,628398 грн до 5,7797 грн (ціна електричної енергії - 4,331356 грн, регульований тариф на послуги з передачі електричної енергії, у розмірі встановленому НКРЕКП - 0,48510 грн, податок на додану вартість у розмірі 20% ціни електричної енергії - 0,963291 грн) з посиланням на коливання ціни електричної енергії на ринку.

В обґрунтування підстав укладення додаткової угоди №6 від 22.09.2023 долучено експертний висновок Вінницької торгово-промислової палати №В-259 від 10.08.2023 (а.с.140, т.1), яким встановлено зростання середньозваженої ціни електричної енергії на РДН ОЕС на 13,42% станом на серпень 2023 відносно липня 2023;

6) 26.12.2023 між сторонами укладено додаткову угоду №7 (а.с.146, т.1), якою збільшено ціну за 1 кВт/год. електроенергії з 5,7797 грн до 6,114120 грн (ціна електричної енергії - 4,61 грн, регульований тариф на послуги з передачі електричної енергії, у розмірі встановленому НКРЕКП - 0,48510 грн, податок на додану вартість у розмірі 20% ціни електричної енергії - 1,019020 грн) з посиланням на коливання ціни електричної енергії на ринку (лист відповідача №1.05-6632 від 05.12.2023 (а.с.147, т.1).

В обґрунтування підстав укладення додаткової угоди №7 від 26.12.2023 долучено експертний висновок Вінницької торгово-промислової палати №В-419 від 01.12.2023 (а.с.149, т.1), яким встановлено зростання середньозваженої ціни електричної енергії на РДН ОЕС на 7,19% станом на листопад 2023 відносно жовтня 2023;

7) 29.12.2023 між сторонами укладено додаткову угоду №8 (а.с.153, т.1), якою продовжено строк дії Договору на період, достатній для проведення для процедури закупівлі на початку наступного року, відповідно до положень ч.6 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" та п.19 Особливостей.

В матеріалах справи містяться акти прийняття-передавання товарної продукції - активної електричної енергії (а.с.158, 162, 166, 170, 175, 179, 183, 187, 191, 196, 201, 204, 206 т. 1), які підтверджують факт споживання позивачем 248567 кВт/год. електричної енергії загальною вартістю 1364002,91 грн за період з січня 2023 по січень 2024 року.

Як встановлено судом, ціни на електричну енергію за період з січня 2023 по січень 2024 року визначались у такому розмірі:

1) за актами №1511041/407027/1 від 14.02.2023 за січень 2023 (спожито 2685 кВт/год.), №1511041/441880/1 від 13.03.2023 за лютий 2023 (спожито 5245 кВт/год.), №1511041/474848/1 від 11.04.2023 за березень 2023 (спожито 14684 кВт/год.) - ціна визначена згідно додаткової угоди №1 від 03.02.2023;

2) за актами №1511041/507587/1 від 15.05.2023 за квітень 2023 (спожито 21178 кВт/год), №1-1 від 12.06.2023 за травень 2023 (спожито 11510 кВт/год.), №1-1 від 17.07.2023 за червень 2023 (спожито 11994 кВт/год.) - ціна визначена згідно додаткової угоди №2 від 03.04.2023;

3) за актом №1-1 від 14.08.2023 за липень 2023 (спожито 13497 кВт/год.) - ціна визначена згідно додаткової угоди №3 від 01.06.2023;

4) за актом №1-1 від 19.09.2023 за серпень 2023 (спожито 12612 кВт/год.) - визначена ціна (4,9769988 грн за 1 кВт/год.), розмір якої не передбачено Договором чи будь-якою додатковою угодою (які наявні у матеріалах справи);

5) за актом №1-1 від 11.10.2023 за вересень 2023 (спожито 19848 кВт/год.) - визначена ціна (5,6838108 грн за 1 кВт/год.), розмір якої не передбачено Договором чи будь-якою додатковою угодою (які наявні у матеріалах справи);

6) за актом №1-1 від 10.11.2023 за жовтень 2023 (спожито 27757 кВт/год.) - ціна визначена згідно додаткової угоди №6 від 22.09.2023;

7) за актом №1511041/2 від 13.12.2023 за листопад 2023 визначено загальний обсяг поставки електроенергії в розмірі 36168 кВт/год., з яких: 35834 кВт/год. за ціною, яка визначена згідно додаткової угоди №6 від 22.09.2023; 334 кВт/год. за ціною 4,4958 грн за 1 кВт/год. з приміткою "Вільні ціни перерахунок";

8) за актом №1511041 від 21.12.2023 за грудень 2023 (спожито 34989 кВт/год.) - ціна визначена згідно додаткової угоди №6 22.09.2023;

9) за актом №1-1 (спожито 36400 кВт/год.) - визначена ціна (6,166284 грн за 1 кВт/год.), розмір якої не передбачено Договором чи будь-якою додатковою угодою (які наявні у матеріалах справи).

Отже судом встановлено, що позивачем спожито 248233 кВт/год. електричної енергії, за більшою ціною, ніж визначена Договором (4,62 грн за 1 кВт/год.).

З огляду на наявні у справі платіжні доручення, платіжні інструкції (а.с.160, 164, 168, 172, 177, 181, 185, 189, 193, 198, 202, 205, 207, т.1) позивачем на виконання умов Договору сплачено 1364002,46 грн коштів за спожиту електричну енергію за період з січня 2023 по січень 2024 року.

Відповідно до наявного у матеріалах справи Положення про Управління житлово-комунального господарства Жмеринської міської ради, затверджене рішенням 2 сесії Жмеринської міської ради 8 скликання №56 від 09.12.2020 (а.с.233-239, т.1), означене управління є виконавчим органом міської ради та є підзвітним і підконтрольним раді, підпорядковується виконавчому комітету міської ради та міському голові (п.1.1 положення).

Пунктом 6.1 Положення про Управління житлово-комунального господарства Жмеринської міської ради, затвердженого рішенням 2 сесії Жмеринської міської ради 8 скликання №56 від 09.12.2020, визначено, що управління утримується за рахунок коштів бюджету Жмеринської міської територіальної громади і здійснює фінансову діяльність відповідно до рішень міської ради, виконавчого комітету та розпоряджень міського голови.

Умовами п.47 ч.1 ст.2 Бюджетного кодексу України №2456-VI від 08.07.2010 визначено, що розпорядник бюджетних коштів - бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань, довгострокових зобов`язань за енергосервісом, довгострокових зобов`язань у рамках державно-приватного партнерства, середньострокових зобов`язань у сфері охорони здоров`я, середньострокових зобов`язань за державними контрактами (договорами) щодо закупівлі озброєння, військової техніки, зброї і боєприпасів та здійснення витрат бюджету.

Розпорядниками бюджетних коштів за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, є місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників (ст.22 Бюджетного кодексу України №2456-VI від 08.07.2010).

Таким чином, судом встановлено, що кошти в сумі 1364002,46 грн сплачено позивачем за рахунок коштів місцевого бюджету Жмеринської територіальної громади.

Зазначена інформація щодо джерела походження коштів на оплату електричної енергії (з місцевого бюджету Жмеринської територіальної громади) за Договором також підтверджується відомостями Єдиного вебпорталу використання публічних коштів (spending.gov.ua), утвореного на виконання вимог Закону України "Про відкритість використання публічних коштів" №183-VIII від 11.02.2015.

Норми права, які застосував суд, оцінка доказів та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Вирішуючи питання стосовно того, чи мав прокурор право на звернення з цим позовом в інтересах держави в особі Управління житлово-комунального господарства Жмеринської міської ради, суд враховує таке.

Відповідно до ч.3 ст.4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із ч.3 ст.41 ГПК України у господарських справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У статті 53 ГПК України унормовано, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до ч.4 ст.53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

За правилами ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014 прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

З огляду на правовий висновок щодо застосування норм права, викладений в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.04.2021 у справі №922/3219/20: "...системне тлумачення положень частин 3-5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України і частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах."

Як зазначено в висновку щодо застосування норм права, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18: "...прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтування підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим."

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України №3-рп/99 від 08.04.99: "...Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах."

Звертаючись із цим позовом до суду прокурор обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави та необхідність їх захисту: Управління житлово-комунального господарства Жмеринської міської ради є стороною Договору та розпорядником коштів місцевого бюджету Жмеринської територіальної громади, які було сплачено на виконання умов такого правочину.

Отже, підставою позову прокурор самостійно визначив наявність факту порушення інтересів Управління житлово-комунального господарства Жмеринської міської ради як сторони Договору та розпорядника коштів місцевого бюджету.

Під час розгляду справи судом встановлено, що кошти в сумі 1364002,46 грн сплачено позивачем за рахунок коштів місцевого бюджету Жмеринської територіальної громади.

Матеріалами справи підтверджується, що Управління житлово-комунального господарства Жмеринської міської ради не зверталось до суду з вимогами щодо визнання недійсними додаткових угод до Договору, а також стягнення 215622,92 грн, безпідставно збережених коштів (а.с.43, т.2).

Враховуючи, що у випадку задоволення позовних вимог в частині стягнення коштів, вони будуть присуджені на користь Управління житлово-комунального господарства Жмеринської міської ради, останню правомірно визначено прокурором як позивача у справі.

Вирішуючи цей спір в частині вимог про визнання недійсними додаткових угод до договору про постачання електричної енергії споживачу №ЖМ-150900/1/2 від 03.01.2023, суд виходить з наступного.

Як встановлено судом: 03.01.2023 між сторонами укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №ЖМ-150900/1/2 за результатами проведення публічних торгів №UA-2022-12-14-021924-a, який за своєю правовою природою є договором поставки, положення якого врегульовано главою 54 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" №922-VIII від 25.12.2015 договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.1, 2 ст.712 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.628, ст.629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Згідно з ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно із ч.3, 4 ст.653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.4 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" №922-VIII від 25.12.2015 умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Як відзначено в п.7 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" №922-VIII від 25.12.2015 істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS, регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.

Як встановлено судом: відповідно до п.1 Додатку №3 "Комерційна пропозиція" до Договору (а.с.116, т.1) ціна (тариф) електричної енергії, у тому числі диференційовані ціни (тарифи): 4,62 грн з ПДВ.

Отже станом на момент підписання Договору сторонами погоджені істотні умови - предмет, кількість, ціна, строк виконання зобов`язань за договором відповідно до вимог ст.180 ГК України та Закону України "Про публічні закупівлі" №922-VIII від 25.12.2015.

Додаткові угоди №1, №2, №3 сторони уклали 03.02.2023, 03.04.2023, 01.06.2023 відповідно та погоджували збільшення тарифів на передачу електричної енергії до 0,38028 грн, 0,43025 грн та 0,48510 грн за 1 кВт/год. із посиланням на набрання чинності постанови НКРЕКП №1788 від 21.12.2022.

Відповідно до пп.2, 3 п.1 постанови НКРЕКП №1788 від 21.12.2022 Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" встановлено тариф на послуги з передачі електричної енергії для користувачів системи (крім підприємств "зеленої" електрометалургії):

- на період з 01 січня 2023 року по 31 березня 2023 року (включно) - 380,28 грн за МВт/год. (без урахування податку на додану вартість);

- на період з 01 квітня 2023 року по 30 червня 2023 року (включно) - 430,25 грн за МВт/год. (без урахування податку на додану вартість);

- на період з 01 липня 2023 року по 31 грудня 2023 року (включно) - 485,10 грн за МВт/год. (без урахування податку на додану вартість).

Водночас постанова НКРЕКП №1788 від 21.12.2022, з посиланням на яку сторони договору збільшували тарифи на розподіл електричної енергії, прийнята і оприлюднена 21.12.2022 - в період строку подання тендерних пропозицій (з 14.12.2022 по 22.12.2022) по публічній закупівлі №UA-2022-12-14-021924-a.

Отже, на момент подання тендерних пропозицій та укладення Договору постанова НКРЕКП №1788 від 21.12.2022 щодо тарифу на передачу електричної енергії уже була оприлюднена, її зміст та строк набрання чинності були у доступі, тому, зважаючи на визначений умовами закупівлі період постачання електричної енергії - з 01.01.2023 до 31.12.2023, тарифи згідно з постановою могли бути враховані Постачальником при визначенні базової ціни товару в пропозиції та Договорі з огляду на принципи добросовісності, відкритості та прозорості.

Натомість Постачальник як учасник ринку електричної енергії (електропостачальник), будучи обізнаним із положеннями постанови НКРЕКП щодо рівня тарифу на передачу електричної енергії, часу початку дії такого тарифу, подав тендерну пропозицію, що враховувала нижчий тариф на передачу, який передбачувано діяв лише до кінця грудня 2022 року. Таким чином, досягнуто переваг перед іншими учасниками аукціону щодо визначення найбільш економічно вигідної цінової пропозиції.

З огляду на висновки щодо застосування норм права, викладених в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.12.2024 у справі №924/413/24: "...Передбачена умовами договору про постачання електричної енергії споживачу зміна умов цього договору у випадку зміни регульованих цін (тарифів) і нормативів, які є складовими ціни електричної енергії, а саме у випадку зміни регульованих цін (тарифів) на послуги з передачі та/або розподілу електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП, що включені у вартість товару з цим договором, не доводить виникнення у відповідача права змінити вартість електричної енергії, що поставляється ним за договором, у зв`язку із коливанням цін на ринку, оскільки сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне за собою підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору. Умовою такого підвищення обов`язково є неможливість спрогнозувати таке підвищення та закласти відповідні ризики при формуванні тендерної пропозиції. При зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору за ціною, запропонованою замовнику при проведенні процедури закупівлі, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції). Таких доказів відповідач не надав та відповідних обставин суди не встановили. Виключно зміна регульованих цін (тарифів) і нормативів, які є складовими ціни електричної енергії, не може бути беззаперечною підставою для автоматичного перегляду (збільшення) погодженої сторонами ціни за одиницю товару."

З урахуванням наведеного суд погоджується з доводами прокурора про те, що підстав для збільшення ціни в даному випадку не було і умови додаткових угод №1 від 03.02.2023, №2 від 03.04.2023, №3 від 01.06.2023 не відповідають вимогам п.7 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" №922-VIII від 25.12.2015.

Також згідно з п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" №922-VIII від 25.12.2015 істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Водночас пунктом 3-7 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про публічні закупівлі" №922-VIII від 25.12.2015 визначено, що на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №2102-IX від 24.02.2022, та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування особливості здійснення закупівель товарів, робіт та послуг для замовників, передбачених цим Законом, визначаються Кабінетом Міністрів України із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз та з дотриманням вимог, встановлених пунктом 3-8 цього розділу.

Постановою Кабінету Міністрів України №1178 від 12.10.2022 затверджено Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі" на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування.

Згідно з підпунктом 2 п.19 Особливостей істотні умови договору про закупівлю, укладеного відповідно до пунктів 10 і 13 (крім підпунктів 13 та 15 пункту 13) цих особливостей, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.

Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах (такі висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22).

Судом встановлено, що в підтвердження обставин коливання ціни на ринку електричної енергії сторонами такого Договору долучені експертні висновки Вінницької торгово-промислової палати Вінницької торгово-промислової палати №В-259 від 10.08.2023, №В-298 від 04.09.2023 та №В-419 від 01.12.2023.

З огляду на висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 07.03.2024 у справі №910/401/23: "…зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, що входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку, що обґрунтоване і документально підтверджене постачальником; ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10 %; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

... для прийняття рішення про збільшення ціни товару у замовника повинні бути обґрунтовані підстави, зокрема, надані постачальником підтвердження (довідка, експертний висновок) компетентних органів (установ, організацій) про підвищення цін на ринку відповідної продукції. Згідно з роз`ясненням Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27.10.2016 №3302-06/34307-06 внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим. Перелік органів, установ, організацій, які уповноважені надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни товару на ринку, не є вичерпним. Незважаючи на те, що Законом України "Про публічні закупівлі" не передбачено ані переліку органів, які уповноважені надавати інформацію щодо коливання ціни на товар на ринку, ані форму/вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме відповідного до зміни ціни в договорі факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим."

В постанові Верховного Суду від 02.12.2020 у справі №913/368/19 наведено такі висновки щодо застосування норм права: "…Оскільки законодавством у сфері публічних закупівель конкретну особу, наділену повноваженнями надавати інформацію на підтвердження коливання ціни товару на ринку, не визначено, то виходячи з норм чинного законодавства, до суб`єктів надання такої інформації можна віднести, зокрема, Державну службу статистики України, на яку постановою КМУ №442 від 10.09.2014 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" покладено функцію з контролю за цінами в частині здійснення моніторингу динаміки цін (тарифів) на споживчому ринку; державне підприємство "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків", яке на замовлення суб`єкта господарювання виконує цінові/товарні експертизи, зокрема, щодо відповідності ціни договору наявній кон`юнктурі певного ринку товарів; Торгово-промислову палату України, яка у межах власних повноважень надає послуги щодо цінової інформації.

Таким чином, довідки та експертні висновки Торгово-промислової палати України можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку... .

... у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження, викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо."

Суд констатує, що долучені до матеріалів справи висновки Вінницької торгово-промислової палати №В-259 від 10.08.2023, №В-298 від 04.09.2023 та №В-419 від 01.12.2023, які стали підставою укладення спірних додаткових угод б/н від 25.08.2023, №6 від 22.09.2023 та №7 від 26.12.2023, не містять інформації:

- про ринкову вартість електричної енергії з моменту укладення Договору та її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку (дати укладення відповідної додаткової угоди), як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання);

- про ринкову вартість електричної енергії з моменту укладення відповідної додаткової угоди та її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку (дати укладення наступної додаткової угоди), як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання).

Ухвалюючи це рішення суд також враховує, що в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 зроблені такі висновки про застосування норм пункту 2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі":

"Ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.

Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону №922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі."

Суд зауважує, що після укладення додаткової угоди б/н від 25.08.2023 ціна одиниці товару за Договором була збільшена більш як на 10 % від ціни, яка була визначена у Договорі, а отже додаткові угоди б/н від 25.08.2023, №6 від 22.09.2023 та №7 від 26.12.2023 також порушують умови п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" №922-VIII від 25.12.2015 в частині межі збільшення ціни за одиницю товару.

Суд також враховує, що в постанові від 28.08.2024 у справі №918/694/23 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду відзначив, що: "...посилання Скаржника на підпункт 2, підпункт 7 пункту 19 особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 не свідчить про зміну законодавства у відповідній категорії спору, оскільки: 1) постанова Кабінету Міністрів України є підзаконним нормативно-правовим актом; 2) їх зміст лише деталізує випадки для можливості зміни сторонами правочину ціни договору в порядку пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", та не встановлює іншого алгоритму розрахунку процентного співвідношення ціноутворення передбаченого даною нормою."

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно із ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.10.2023 у справі №903/742/22: "Законодавство про публічні закупівлі встановлює спеціальний порядок зміни істотних умов договору, укладеного на відкритих торгах. Споживач як сторона договору розпоряджався не власними коштами, а коштами місцевого бюджету, тобто коштами відповідної громади. Таке розпорядження було неефективним, здійсненим на шкоду інтересам держави та громади, з порушенням норм Закону України "Про публічні закупівлі" та засад цивільного законодавства (добросовісного користування правами), з огляду на що оскаржені додаткові угоди до договору про постачання електричної енергії споживачу правильно визнані недійсними."

Оскільки ухвалюючи рішення в цій справі судом встановлено відсутність належних доказів в підтвердження підстав збільшення ціни відповідно до постанови НКРЕКП №1788 від 21.12.2022, коливання ціни товару та факт перевищення межі збільшення ціни за одиницю товару, вимоги прокурора про визнання недійсними додаткових угод №1 від 03.02.2023, №2 від 03.04.2023, №3 від 01.06.2023, б/н від 25.08.2023, №6 від 22.09.2023 та №7 від 26.12.2023 до Договору підлягають задоволенню.

Розглядаючи вимоги про стягнення в дохід місцевого бюджету грошової суми у розмірі 215622,92 грн, суд зазначає таке.

Відповідно до положень ст.1212 ЦК України: особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до висновків щодо застосування норм права стосовно належного (ефективного) способу захисту за позовами про визнання недійсним виконаного/частково виконаного правочину (у т. ч. договору про закупівлю), які викладені у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.05.2023 у справі №905/77/21: "Позовна вимога про визнання недійсним договору є належним способом захисту, який передбачено законом. Разом із тим позовна вимога про визнання виконаного/частково виконаного правочину недійсним може бути ефективним способом захисту цивільних прав лише в разі, якщо вона поєднується з позовною вимогою про застосування наслідків недійсності правочину, зокрема, про стягнення коштів на користь позивача, витребування майна з володіння відповідача (зокрема, на підставі частини першої статті 216, статті 387, частин першої, третьої статті 1212 ЦК України). Окреме заявлення позовної вимоги про визнання виконаного/частково виконаного договору недійсним без вимоги про застосування наслідків його недійсності не є ефективним способом захисту, бо не призводить до поновлення майнових прав позивача."

Недійсність додаткових угод означає, що зобов`язання сторін регулюються договором. Відтак постачання електричної енергії споживачу, і його оплата мала здійснюватися сторонами відповідно до умов укладеного договору (такі висновки викладено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.02.2023 №903/366/22).

Ухвалюючи дане рішення суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, розглядаючи спір щодо визнання недійсним договору, укладеного в порядку Закону України "Про публічні закупівлі", та повернення сплачених коштів, зазначила, що грошові кошти, отримані відповідачем у вигляді різниці між ціною за одиницю товару, передбаченою договором, і ціною, встановленою додатковою угодою, є такими, що були безпідставно набуті. Оскільки правова підстава їх отримання відпала, відповідач зобов`язаний їх повернути, відповідно до приписів статей 216 та 1212 Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що за актами №1511041/407027/1 від 14.02.2023, №1511041/441880/1 від 13.03.2023, №1511041/474848/1 від 11.04.2023, №1511041/507587/1 від 15.05.2023, №1-1 від 12.06.2023, №1-1 від 17.07.2023, №1-1 від 14.08.2023, №1-1 від 10.11.2023, №1511041/2 від 13.12.2023, №1511041 від 21.12.2023 ціни на електричну енергію в обсязі 07 кВт/год. визначено відповідно до умов спірних додаткових угод до Договору.

Оскільки судом визнано недійсними спірні додаткові угоди за Договором, позивач мав би сплатити за 179707 кВт/год. спожитої електричної енергії 830246,34 грн відповідно до ціни (4,62 грн за 1 кВт/год.), яка була погоджена Договором (без урахування спірних додаткових угод).

Також матеріалами справи підтверджується, що за актами №1-1 від 19.09.2023, №1-1 від 11.10.2023, №1-1 визначено ціни за поставку 68860 кВт/год. електричної енергії, розмір яких не було обумовлено Договором чи будь-якою спірною додатковою угодою, що також підтверджується довідкою (висновком) спеціаліста від 11.02.2025 (а.с.4-27, т.2).

Таким чином, враховуючи відсутність правової підстави для застосування цін, визначених в актах №1-1 від 19.09.2023, №1-1 від 11.10.2023, №1-1, позивачу слід було сплатити за 68860 кВт/год. спожитої електричної енергії 318133,20 грн відповідно до ціни (4,62 грн за 1 кВт/год.), яка була погоджена Договором (без урахування спірних додаткових угод).

Оскільки позивачем сплачено 1364002,46 грн за спожиту електричну енергію за період з січня 2023 по січень 2024 року, тоді як слід було сплатити 1148379,54 грн, різниця між вказаними сумами в розмірі 215622,92 грн є безпідставно збереженими коштами відповідачем (1364002,46 - 1148379,54).

Отже вимоги прокурора щодо стягнення 215622,92 грн безпідставно набутих коштів підлягають задоволенню.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Положення ст. 76, 77 ГПК України передбачають, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Щодо судових витрат.

За правилами ст.129 ГПК України на відповідача покладається 21402,34 грн судового збору.

Керуючись ст.7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов у справі №902/581/25 задовольнити.

2. Визнати недійсними додаткові угоди №1 від 03.02.2023, №2 від 03.04.2023, №3 від 01.06.2023, б/н від 25.08.2023, №6 від 22.09.2023 та №7 від 26.12.2023 до договору про постачання електричної енергії споживачу №ЖМ-150900/1/2 від 03.01.2023, укладеного між Управлінням житлово-комунального господарства Жмеринської міської ради (вул.Центральна, буд.4, м.Жмеринка, Вінницька обл., 23100, ідентифікаційний код: 25509242) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (вул.Пирогова, буд.131, м.Вінниця, Вінницька обл., 21037, ідентифікаційний код: 41835359).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (вул.Пирогова, буд.131, м.Вінниця, Вінницька обл., 21037, ідентифікаційний код: 41835359) на користь Управління житлово-комунального господарства Жмеринської міської ради (вул.Центральна, буд.4, м.Жмеринка, Вінницька обл., 23100, ідентифікаційний код: 25509242) 215622,92 грн безпідставно набутих коштів.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (вул.Пирогова, буд.131, м.Вінниця, Вінницька обл., 21037, ідентифікаційний код: 41835359) на користь Вінницької обласної прокуратури (вул.Монастирська, буд.33, м.Вінниця, Вінницька обл., 21050, ідентифікаційний код: 02909909) 21402,34 грн витрат зі сплати судового збору.

5. Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

6. Повний текст судового рішення надіслати сторонам.

7. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256, 257 ГПК України).

8. Повне рішення складено 13 жовтня 2025 р.

Суддя Нешик О.С.

кількість прим. рішення:

1 - до справи;

2, 3 - Жмеринській окружній прокуратурі Вінницької області - в електронній формі до електронного кабінету у підсистемі ЄСІТС (Вінницькій обласній прокуратурі) та на адресу електронної пошти ();

4, 5 - Управлінню житлово-комунального господарства Жмеринської міської ради - в електронній формі до електронного кабінету у підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної пошти ();

6, 7 - Товариству з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" - в електронній формі до електронного кабінету у підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної пошти ()