ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про скасування судового наказу

"13" жовтня 2025 р. м. Ужгород Справа № 907/331/25

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Худенко А.А.

за участю секретаря судового засідання Маркулич Д.В.

розглянувши заяву представника Фізичної особи-підприємця Садохи Світлани Рудольфівни про скасування судового наказу у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», бульвар Лесі Українки, будинок, 26, офіс 411, м. Київ, 01133 () про видачу судового наказу у справі №907/331/25 про стягнення з боржника Фізичної особи-підприємця Садохи Світлани Рудольфівни, АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованості в розмірі 31 130 грн, в тому числі 11 000 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту, 12 430 грн сума прострочених платежів по процентах, 2200 грн сума прострочених платежів за комісією та 5500 грн сума заборгованості по штрафам, а також суму 242,24 грн на відшкодування судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Закарпатської області 28.03.2025 видано судовий наказ за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», бульвар Лесі Українки, будинок, 26, офіс 411, м. Київ, 01133 () про видачу судового наказу про стягнення з боржника Фізичної особи-підприємця Садохи Світлани Рудольфівни, АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованості в розмірі 31 130 грн, в тому числі 11 000 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту, 12 430 грн сума прострочених платежів по процентах, 2200 грн сума прострочених платежів за комісією та 5500 грн сума заборгованості по штрафам.

На адресу Господарського суду Закарпатської області надійшла заява б/н від 17.09.2025 (вх. №02.3.1-02/8086/25 від 17.09.2025), про скасування судового наказу, яким заявник одночасно просить про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу, яке мотивовано тим, що судовий наказ боржник не отримувала, а про його існування дізналася 15.09.2025 при отриманні копії у приватного виконавця.

До заяви про скасування судового наказу у справі №907/506/25 заявник долучив докази сплати судового збору за подання такої заяви.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 18.09.2025 означену заяву прийнято до розгляду, розгляд заяви призначено на 09.10.2025 з викликом уповноважених представників сторін.

У судове засідання 09.10.2025 стягувач явку уповноваженого представника не забезпечив. Водночас, на адресу суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» б/н від 19.09.2025 (вх. №02.3.1-02/8186/25 від 22.09.2025) про проведення засідання без його участі.

Розглянувши вказану заяву, суд доходить наступних висновків.

Згідно із приписами п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

За змістом ч. 3 ст. 154 ГПК України судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований в порядку, передбаченому розділом ІІ Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ГПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

За змістом ч. 5 ст. 157 ГПК України до заяви про скасування судового наказу додається, зокрема, клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 157 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви (ч. 2 ст. 158 ГПК України).

Подана боржником заява про скасування судового наказу оформлена з додержанням вимог ч.2-5 ст. 157 ГПК України.

В частинах 1 та 4 статті 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Мотивуючи поважність причин пропуску строку на подання заяви про скасування судового наказу Господарського суду Закарпатської області від 28.03.2025 у справі №907/331/25 заявник (боржник) зазначає, що засобами поштового зв`язку судовий наказ від 28.03.2025 з доданими до нього заявою про видачу судового наказу з додатками не отримувала, а про їх з міст та обґрунтування дізналося лише 15.09.2025 при отриманні нею копії такого у приватного виконавця.

З матеріалів справи №907/331/25 вбачається, що судовий наказ Господарського суду Закарпатської області від 28.03.2025 у справі №907/331/25 разом з заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (стягувача) про видачу судового наказу та з доданими до неї документами направлявся судом ФОП Садоха С. Р. (боржнику) на офіційну юридичну адресу боржника, зазначену у витязі з ЄДРЮОФОПтаГФ: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 4. ст. 152 ГПК України суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Судовий наказ Господарського суду Закарпатської області від 28.03.2025 у справі №907/331/25 разом з заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (стягувача) про видачу судового наказу та з доданими до неї документами, який направлявся судом ФОП Садоха С. Р. (боржнику), повернувся до суду без вручення адресату з відміткою оператора поштового зв`язку: «За закінченням терміну зберігання».

В постанові Верховного Суду від 08.04.2019 у справі №922/2887/16 викладена правова позиція, що сам лише факт не отримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, вказує на суб`єктивну поведінку сторони, щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Відповідно до ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом.

Згідно з ст. 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Тому пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється право на суд, яке включає не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом.

Крім того, при застосуванні процесуальних норм належить уникати, як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції») від 16.12.1992).

Суди мають враховувати обов`язок суду сприяти учасникам справи у реалізації їх процесуальних прав з дотриманням принципу розумності та пропорційності, з метою уникнення надмірного формалізму із додержанням балансу між доступом до правосуддя та повагою до принципу res judicata.

Відтак, непоновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу та неприйняття до розгляду по суті заяви про скасування судового наказу позбавляє заявника змоги захистити свої права на звернення до суду та перешкоджає повному та всебічному розгляду справи.

Беручи до уваги наведені заявником доводи, а також той факт, що у разі скасування судового наказу, стягувач не позбавлений права на судових захист, так як може скористатися правом звернення до суду в спрощеному позовному провадженні, в той час, як боржник (у разі не поновлення строку) може бути позбавлений права на судовий захист та справедливий судовий розгляд з підстав неналежного вручення судового наказу (не з вини боржника), що нівелює один із принципів господарського судочинства (змагальність сторін), суд доходить висновку про задоволення заяви представника Фізичної особи-підприємця Садохи Світлани Рудольфівни б/н від 17.09.2025 (вх. №02.3.1-02/8086/25 від 17.09.2025) про скасування судового наказу.

Зважаючи на відсутність підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суд постановляє ухвалу про його скасування в установленому ст. 158 ГПК України порядку.

Керуючись ст. 156, 157, 158, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ПОСТАНОВИВ:

1. Поновити Фізичній особі-підприємцю Садосі Світлані Рудольфівні пропущений строк для подання заяви про скасування судового наказу Господарського суду Закарпатської області від 28.03.2025 у справі № 907/331/25.

2. Скасувати судовий наказ від 28.03.2025 у справі №907/331/25 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Садохи Світлани Рудольфівни, АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», бульвар Лесі Українки, будинок, 26, офіс 411, м. Київ, 01133 () заборгованість в розмірі 31 130 грн (Тридцять одна тисяча сто тридцять гривень), в тому числі 11 000 грн (Одинадцять тисяч гривень) сума прострочених платежів по тілу кредиту, 12 430 грн (Дванадцять тисяч чотириста тридцять гривень) сума прострочених платежів по процентах, 2200 грн (Дві тисячі двісті гривень) сума прострочених платежів за комісією та 5500 грн (П`ять тисяч п`ятсот гривень) сума заборгованості по штрафам, а також суму 242,24 грн (Двісті сорок дві гривні 24 коп) на відшкодування судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» його право на звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

4. На підставі ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку на підставі ст. 255 ГПК України.

5. Ухвалу надіслати стягувачеві та боржнику.

6. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі, http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено та підписано 13.10.2025

Суддя Худенко А.А.