ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
06.10.2025 Справа № 914/681/25
Господарський суд Львівської області у складі судді Мазовіти А.Б., розглянув матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОДО ІНК», м. Дрогобич, Львівська область
про прийняття додаткового рішення у справі №914/681/25
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОДО ІНК», м. Дрогобич, Львівська область
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальність «ПБС», с. Бистриця, Івано-Франківська область
про стягнення 6 486 231,24 грн
Представники сторін не викликалися
На розгляді Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/681/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОДО ІНК», м. Дрогобич, Львівська область до Товариства з обмеженою відповідальність «ПБС», с. Бистриця, Івано-Франківська область про стягнення 6 486 231,24 грн.
14.07.2025 Господарським судом Львівської області у справі №914/681/25 винесено рішення, яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПБС» (ідентифікаційний код 32872788) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОДО ІНК» (ідентифікаційний код 41814407) вартість неповернутого обладнання у сумі 6 486 231,24 грн, 77 834,77 грн судового збору.
05.08.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, яким позивач просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 25 000,00 грн.
Ухвалою від 11.09.2025 суд прийняв заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОДО ІНК» про ухвалення додаткового рішення до розгляду. Ухвалив здійснювати розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат без повідомлення учасників справи. Запропонував відповідачу на протязі п`яти днів з дня отримання цієї ухвали подати письмові пояснення на заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.
Відповідач правом на подання письмових пояснень на заяву про ухвалення додаткового рішення не скористався, заперечень проти доводів заяви позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат не надав.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Позивачем на підтвердження його витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн надано копії ордеру серії ВС №1351965 від 05.05.2025, договору про правничу допомогу №03-03/25 від 03.03.2025 з додатком №1, рахунку АБ «КАВЧУК І ПАРТНЕРИ» на оплату послуг від 07.03.2025 №04/08, платіжної інструкції від 14.04.2025 №193 на суму 25 000 грн., акту наданих послуг від 04.08.2025 №04/08, детального опису наданих послуг від 04.08.2025.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Ознайомившись з вищезазначеними документами, оцінивши наявні матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн є співмірними із складністю справи та виконаною адвокатом роботою.
Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції, а саме адвокатом позивача складалися документи як по суті справи, так і з процесуальних питань, адвокат брав участь у судових засіданнях.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Зважаючи на те, що позовні вимоги було задоволено, витрати на професійну правничу допомогу підлягають покладенню на відповідача.
З огляду на викладене, керуючись 126, 129, 244 ГПК України, суд
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОДО ІНК» про покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката задовольнити.
3. Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення складено 06.10.2025.

Суддя Мазовіта А.Б.