РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2025Справа № 910/2812/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Головіної К. І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні господарську справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Елеватор Буд Інвест"

про стягнення 221 264, 30 грн

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулося Акціонерне товариство "Українська залізниця" (далі - АТ "Українська залізниця", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Елеватор Буд Інвест" (далі - ТОВ "Елеватор Буд Інвест", відповідач) про стягнення неустойки в сумі 221 264,30 грн за договором № 124/2024-д-ЦВОЮ від 08.04.2024 про надання послуг, пов`язаних з перевіркою метрологічних характеристик зважувальних приладів та їх обслуговування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від отримання послуг за договором № 124/2024-д-ЦВОЮ, що є підставою для нарахування ТОВ "Елеватор Буд Інвест" неустойки у розмірі вартості послуги відповідно до п. 6.4 договору. У позові АТ "Українська залізниця" просить стягнути з відповідача таку неустойку в сумі 221 264, 30 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2025 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач у строк, встановлений законом, надав відзив на позов, в якому проти заявлених вимог заперечив, вказав, що позивач помилково тлумачить п. 6.4 договору, оскільки в контексті всього договору наслідки відмови від отримання послуги можуть бути застосовані до тих послуг, які фактично є наданими та не сплаченими, або перебувають в процесі виконання позивачем. У той же час відповідач не здійснював замовлення послуги, на вартість якої йому була нарахована неустойка, та дізнавшись про одностороннє підвищення позивачем ціни такої послуги, скористався своїм безумовним правом на одностороннє розірвання договору через незгоду із новою ціною послуг.

Розглянувши заяви учасників справи по суті спору та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов АТ «Українська залізниця» задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Установлено, що 08.04.2024 між АТ "Українська залізниця" (виконавець) та ТОВ "Елеватор Буд Інвест" (замовник) був укладений договір № 124/2024-д-ЦВОЮ про надання послуг, пов`язаних з перевіркою метрологічних характеристик зважувальних приладів та їх обслуговуванням (далі - договір), за умовами якого виконавець приймає на себе зобов`язання надати послуги за цим договором, а замовник зобов`язується оплатити надані виконавцем послуги в порядку та розмірі, визначених цим договором (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору перелік зважувальних приладів, за якими надаються послуги за цим договором, передбачений у додатку 1 до договору, який є невід`ємною частиною цього договору. Перелік послуг, що надаються за цим договором, графік надання послуг та їх вартість - передбачені у додатку 2 до договору, який є невід`ємною частиною цього договору. Послуги від імені виконавця надає філія «Ваговий оператор» акціонерної товариства «Українська залізниця» (п. 1.3 договору).

Пунктом 2.3 договору визначено, що за цим договором замовнику надаються супутні послуги, пов`язані з перевіркою метрологічних характеристик зважувальних приладів та їх обслуговуванням: перевезення спеціального рухомого складу; послуги, пов`язані з подачею і забиранням (виконанням маневрової роботи) зі спеціальним рухомим складом на станційних і під`їзних коліях на станціях призначення.

Згідно з п. 2.14 договору виконавець відкриває для проведення розрахунків і обліку сплачених сум за цим договором для замовника особовий рахунок з наданням коду платника № 2581263.

Відповідно до п. 3.1 договору виконавець згідно з графіком надання послуг (додаток 2 до договору) здійснює попередній розрахунок вартості за послуги та супутні послуги і повідомляє замовника про необхідну суму попередньої оплати на електронну адресу, зазначену у розділі 15 договору, у вигляді інформаційного листа.

Замовник не пізніше ніж за 30 днів до дати надання послуги оплачує виконавцю 100% вартості послуг згідно з попереднім розрахунком (п. 3.2 договору).

Пунктом 3.12 договору передбачено, що виконавець розпочинає надання послуги замовнику після отримання і поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії «Єдиний розрахунковий центр AT «Укрзалізниця» передоплати у розмірі 100% вартості послуги відповідно до попереднього розрахунку. Загальний час надання послуги не повинен перевищувати 1 робочого дня (п. 3.16 договору).

За змістом п. 4.1 договору до обов`язків замовника входить оплачувати виконавцю послуги та супутні послуги з сум внесеної передоплати за кодом платника; здійснювати оформлення платіжних інструкцій з відповідним призначенням платежу; наперед повідомляти виконавця про відмову від послуги із зазначенням підстав.

Пунктом 4.2 договору встановлено, що до обов`язків виконавця входить надання замовнику послуги відповідно до умов цього договору, за умови здійснення 100% попередньої оплат (п. 4.2.2).

Згідно з п. 4.4.3 договору виконавець має право змінювати розмір договірної ціни на послуги, що надаються за цим договором, зокрема, у випадках змін цін та тарифів, прийняття нових законодавчих та нормативних актів, що впливають на вартість послуг згідно з рішенням Правління АТ «Укрзалізниця». Нові ціни є обов`язковими до застосування за цим договором. У разі незгоди замовника з новою ціною, виконавець має право припинити надання послуг достроково, шляхом розірвання договору в односторонньому порядку в порядку, передбаченому п. 13.3 договору.

Відповідно до п. 5.1 договору загальна ціна договору на момент його підписання складає 531 034,32 грн з ПДВ (у тому числі ПДВ 88 505,72 грн). Послуги надаються за цінами, що діють на день надання послуги (п. 5.15 договору).

Пунктом 13.1 договору встановлено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту його припинення.

Договір припиняється, у зв`язку з припиненням договору за взаємною згодою сторін; односторонньою відмовою від договору, у випадку та в порядку, прямо передбачених договором; з підстав, визначених законодавством (п. 13.2 договору).

Згідно з п. 13.3 договору кожна із сторін має право відмовитися від договору в односторонньому порядку шляхом відправлення повідомлення про односторонню відмову від договору іншій стороні за 30 днів до лати розірвання договору. Договір вважається розірваним по закінченню тридцятиденного строку з дня одержання іншою стороною відповідного повідомлення.

Додатком 1 до договору сторони погодили перелік зважувальних приладів, а додатком 2 - визначили послуги, що надаються за договором, графік їх надання та вартість договору, зокрема: послуги з перевірки метрологічних характеристик зважувальних приладів - 22.04.2024 та 12.10.2024 за ціною 70 539,30 грн без ПДВ (169 294,32 грн з ПДВ); 23.04.2024 та 13.10.2024 за ціною 70 539,30 грн без ПДВ (169 294,32 грн з ПДВ); 24.04.2024 та 14.04.2024 за ціною 80 185,70 грн без ПДВ (192 445,68 грн з ПДВ), а також послуги з компенсації витрат за 1 годину простою (затримки) вагової бригади та спеціального рухомого складу вагового поїзда (1 година за ціною 4 431,17 грн без ПДВ), що разом становить 531 034,32 грн з ПДВ.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Відповідно до статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Із матеріалів справи вбачається, що 24.04.2024 позивач на адресу відповідача направив лист № ЦВО-23/185 від 24.04.2024, підписаний КЕП, у якому визначив розмір попередньої оплати за першу послугу, який становить 337 798,78 грн без ПДВ (ПДВ 67 559,76 грн).

Відповідач, зі свого боку, перерахував позивачу попередню оплату в сумі 337 798,78 грн за цю послугу згідно з платіжною інструкцією № 738 від 01.05.2024.

30.09.2024 відповідач отримав від позивача лист № ЦВО-23/1153 від 30.09.2024, в якому позивач зазначив, що вартість другої послуги становить 350 865,29 грн з ПДВ.

Не погодившись зі збільшенням вартості цієї послуги, відповідач листом № 2455 від 02.12.2024 повідомив позивача про розірвання договору в односторонньому порядку в порядку п. 13.3 договору.

У відповідь на вказаний лист позивач направив на адресу відповідача повідомлення № ЦВО-23/1445 від 05.12.2024, в якому вказав, що такі дії відповідача свідчать про односторонню відмову від отримання послуг за договором та на підставі п. 6.4 договору вимагав сплатити неустойку у розмірі вартості послуги згідно з додатком 2 до договору, що складає 221 264,30 грн без ПДВ, у термін до 20.12.2024.

Оскільки зазначена сума штрафних санкцій замовник не сплатив, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України (що діяв на час спірних правовідносин) встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки. Приписами ст. 230 ГК України (що діяв на час спірних відносин) також встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

У п. 6.4 договору сторони погодили, що замовник зобов`язується сплачувати виконавцю неустойку у розмірі вартості послуги згідно з додатком 2 до договору у разі повідомлення замовником про відмову від отримання послуги або зменшення їх кількості.

На вказаний пункт посилається позивач як на підставу для нарахування неустойки відповідачу, який на його думку в односторонньому порядку відмовився від отримання послуги.

Перевіряючи доводи сторін та вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Основною особливістю цивільних правовідносин є те, що вони засновані на рівності, автономії волі, майновій і організаційній відокремленості її суб`єктів. У зв`язку з цим однією із засад цивільного законодавства є свобода договору (ст. 3 ЦК України), суть якої розкрита у ст. 627 ЦК України і полягає у тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, свобода договору є багатоаспектним поняттям, яке включає в себе різні прояви: прийняття власного рішення про вступ у договірні відносини, самостійний вибір того, з ким буде вступати у правовідносини, визначення умов договору тощо. Одним і проявів свободи договору є не лише вільне укладення договору, а й розірвання та зміна його умов за їх згодою.

За загальним правилом договір повинен бути незмінним на весь час протягом його дії, а договірне зобов`язання - виконуватися відповідно до тих умов, які сторони визначили при укладенні договору. Оскільки договір укладається за згодою сторін, також за згодою сторін повинно відбуватися і його розірвання.

Водночас законодавець передбачає можливість односторонньої відмови від договору (ст. 214, ч. 3 ст. 651 ЦК України) у випадку, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом.

Зокрема згідно зі статтею 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Так, пунктом 13.3 договору погоджено, що кожна із сторін має право відмовитися від цього договору в односторонньому порядку шляхом відправлення повідомлення про односторонню відмову від договору іншій стороні за 30 днів до дати розірвання договору. Договір вважається розірваним по закінченню тридцятиденного строку з дня одержання іншою стороною відповідного повідомлення.

Тобто п. 13.3 договору передбачає право кожної із сторін розірвати договір незалежно від причин, чим і скористався відповідач у листі № 2455 від 02.12.2024 про розірвання договору в односторонньому порядку.

Отже відмова від договору є правомірною дією, вчиненою відповідачем відповідно до наданих йому договором повноважень.

Натомість неустойка, передбачена п. 6.4 договору, є мірою цивільно-правової відповідальності за порушення боржником зобов`язання, стягнення якої можливе лише за наявності вини останнього.

У даному випадку ця неустойка є видом забезпечення виконання зобов`язання замовника, носить акцесорний характер та є функціонально спрямованою на стимулювання боржника до належного виконання договору та на захист майнових інтересів виконавця у разі порушення зобов`язання.

Для застосування вказаної неустойки у договорі сторони перебачили певний алгоритм дій. Зокрема пунктом 3.2 договору визначено, що замовник не пізніше ніж за 30 днів до дати надання послуги оплачує виконавцю 100 % вартості послуг згідно з попереднім розрахунком, згідно з п. 3.12 договору - виконавець розпочинає надання послуги замовнику після отримання на поточний рахунок філії «Єдиний розрахунковий центр» АТ «Укрзалізниця» передоплати у розмірі 100 % вартості послуги відповідно до попереднього розрахунку.

Тобто зі змісту договору слідує, що наданню послуги позивачем передують дії відповідача зі здійснення ним попередньої оплати за таку послугу у відповідності до попереднього розрахунку, наданого позивачем. Вказані дії фактично є акцептом замовника на пропозицію виконавця (позивача), що підтверджує згоду відповідача отримати послугу на визначених позивачем умовах щодо ціни такої послуги.

У той же час із матеріалів справи вбачається, що такої згоди замовник (відповідач) не надав, дізнавшись про самостійне підвищення позивачем ціни на другу послугу, та, навпаки, направив виконавцю повідомлення про розірвання договору, що є його правом.

Указане кореспондується із п. 4.4.3 договору, відповідного до якого у разі незгоди замовника з новою ціною, виконавець має право припинити надання послуг достроково, шляхом розірвання договору в односторонньому порядку в порядку, передбаченому п. 13.3 договору.

Крім того слід зазначити, що у позивача могло виникнути право на нарахування неустойки у разі відмови замовника від отримання послуги або зменшення її кількості, якби мало місце надання такої послуги позивачем, чого з боку останнього не відбулося.

Також матеріали справи не містять і повідомлення виконавця про відмову від послуги із зазначенням підстав, як це передбачено п. 4.1.10 договору.

Водночас суд встановив, що позивач помилково вважає, що поняття «розірвання договору» є тотожним поняттю «відмова від отримання послуги».

Відмова від послуг - це офіційне повідомлення про намір не отримувати послугу і не виконувати зобов`язання, пов`язані з її отриманням. Вона є порушенням договору та може супроводжуватися відповідними наслідками (штрафи, компенсації). Відмова від договору (розірвання) - є волевиявленням сторони щодо припинення усіх договірних зобов`язань, передбаченим законом та договором.

Отже позивач, звертаючись до суду з даним позовом та визначаючи його підстави, помилково ототожнює факт розірвання договору на підставі пункту 13.3 договору з відмовою відповідача від отримання послуги.

За таких обставин, враховуючи, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення та наявність його вини у порушенні господарського зобов`язання (частина 1 статті 218 ГК України), суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах відсутні підстави для застосування до ТОВ "Елеватор Буд Інвест" відповідальності, передбаченої п. 6.4 договору.

Отже суд вважає, що позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі відмови у позові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Елеватор Буд Інвест" про стягнення 221 264, 30 грн.

Повне судове рішення складене 13 жовтня 2025 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного рішення.

Суддя Головіна К.І.