ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

07 жовтня 2025 року м. ХарківСправа № 922/4430/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Мужичук Ю.Ю.

за участі секретаря судового засідання: Крамарової Н.В.

розглянувши заяву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну способу та виконання рішення (вх. №22560 від 29.09.2025) у справі

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"
до Кегичівської селищної ради
про витребування майна
за участю представників:

заявника не з`явився;

стягувача адвокат Хоменко М.С., ордер серії ВІ №1339763 від 07.10.2025;

боржника - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

29.09.2025 до Господарського суду Харківської області надійшла заява Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну способу та виконання рішення (вх. №22560), в якій заявник просить вирішити питання про зміну способу та порядку виконання рішення по справі №922/4430/24 шляхом стягнення з Кегичівської селищної ради на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південна залізниця" АТ "Укрзалізниця" суму вартості майна (брухт сталевий (вид 510) в кількості 2,750 т та брухт сталевий (вид 3) в кількості 0,210 т) у розмірі 13 802,20 грн.

Також, заявник просить розглянути заяву у судовому засіданні без участі представника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.09.2025 прийнято заяву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну способу та виконання рішення (вх. №22560 від 29.09.2025) до розгляду. Розгляд заяви призначено на "07" жовтня 2025 року о 12:30.

Представник стягувача у судовому засіданні 07.10.2025 проти поданої органом ДВС заяви не заперечував, вважав за можливе її задовольнити.

Представник боржника та відділу примусового виконання рішень (заявника) у судове засідання 07.10.2025 не з`явилися, про місце, дату та час були повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронних листів від 30.09.2025.

Враховуючи те, що згідно з приписами ст.331 ГПК України явка учасників справи та інших осіб для розгляду заяви про зміну способу або порядку виконання рішення не визнається обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути заяву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну способу та виконання рішення (вх. №22560 від 29.09.2025) за відсутності заявника, який просив розглядати заяву за його відсутності, а також - представника боржника за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подану заяву та подані до неї докази, вислухавши пояснення присутнього представника стягувача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви з огляду на таке.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Частиною 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Згідно з ч. 3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання боржником судового рішення про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна стягувача або майна, присудженого на користь стягувача, протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з боржника суми вартості відповідного майна, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, вартість майна неможливо визначити або майно відповідно до закону не може оцінюватися.

Отже, підставою для зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 331 ГПК, ця стаття не вимагає. Проте, вирішуючи питання про зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 08.04.2025 у справі №922/4430/24 позов задоволено повністю. Витребувано з незаконного володіння Кегичівської селищної ради майно брухт сталевий (вид 510) в кількості 2,750 т та брухт сталевий (вид 3) в кількості 0,210 т на користь Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Південна залізниця АТ Укрзалізниця. Стягнуто з Кегичівської селищної ради на користь Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Південна залізниця АТ Укрзалізниця судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

13.05.2025 на примусове виконання вищевказаного рішення були видані відповідні накази, які надіслано стягувачеві.

Як вбачається з доданих до заяви про зміну способу або порядку виконання рішення, на примусовому виконанні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває наказ Господарського суду Харківської області від 13.05.2025 про витребування з незаконного володіння Кегичівської селищної ради майно брухт сталевий (вид 510) в кількості 2,750 т та брухт сталевий (вид 3) в кількості 0,210 т на користь Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Південна залізниця АТ Укрзалізниця.

Так, 16.09.2025 стягувач звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про примусове виконання рішення суду за вих. №НЮ-02-06-68н (а.с. №227).

18.09.2025 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Барановою Яною відкрито виконавче провадження ВП №79148397 згідно постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с. №228).

Також, 18.09.2025 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с. №229).

23.09.2025 боржник у справі звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою за вих. №04-13 (а.с. №230), в якій повідомив про те, що не може виконати рішення суду від 08.04.2025, оскільки майно витребувано даним рішенням передано Силам територіальної оборони Збройних Сил України, про що відомо й стягувачу, тому просив звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення шляхом стягнення з Кегичівської селищної ради за брухт.

Вартість витребуваного майна становить 13 802,20 грн, що підтверджується актом про примусове відчуження або вилучення майна від 01.03.2022.

На даний час рішення суду не виконано.

Суд зазначає, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012), а також Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система високої договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (рішення від 19.03.1997 у справі Горнсбі проти Греції (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004 у справі Шмалько проти України).

Неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1 (рішення ЄСПЛ Войтенко проти України від 29.06.2004).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Оскільки судом установлено, що у боржника відсутнє майно, яке підлягає поверненню стягувачу за рішенням суду від 08.04.2025 у справі № 922/4430/24, та орган ДВС за проханням боржника просить змінити спосіб виконання рішення на стягнення грошових коштів у розмірі вартості цього майна, з урахуванням приписів ч.3 ст.331 ГПК України, суд висновує, що заява Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну способу та виконання рішення (вх. №22560 від 29.09.2025) про зміну способу виконання рішення підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 232 - 235, 340-342 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну способу та виконання рішення (вх. №22560 від 29.09.2025) - задовольнити.

2. Змінити спосіб та порядок виконання рішення Господарського суду Харківської області по справі № 922/4430/24: з

«Витребувати з незаконного володіння Кегичівської селищної ради (64003, Харківська область, селище Кегичівка, вул. Волошина, будинок 33, ) майно брухт сталевий (вид 510) в кількості 2,750 т та брухт сталевий (вид 3) в кількості 0,210 т на користь Акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, 5; ) в особі регіональної філії Південна залізниця АТ Укрзалізниця (61052, м. Харків, вул. Євгена Котляра, 7; ЄДРПОУ ВП: 40081216)», на:

«Стягнути з Кегичівської селищної ради (64003, Харківська область, селище Кегичівка, вул. Волошина, будинок 33, ) на користь Акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, 5; ) в особі регіональної філії Південна залізниця АТ Укрзалізниця (61052, м. Харків, вул. Євгена Котляра, 7; код ЄДРПОУ ВП: 40081216) суму вартості майна (брухт сталевий (вид 510) в кількості 2,750 т та брухт сталевий (вид 3) в кількості 0,210 т) у розмірі 13 802,20 грн.».

Ухвала набирає законної сили з момент підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повну ухвалу складено та підписано 07.10.2025.

Суддя Ю.Ю. Мужичук