СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Харків Справа № 917/568/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Мартюхіна Н.О.,

за участі секретаря судового засідання Борсук В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційні скарги Акціонерного товариства «Укрсиббанк» (вх. №1704П) та Акціонерного Товариства «Полтава-Банк» (вх. №1705П) на рішення Господарського суду Полтавської області від 30.06.2025 (рішення ухвалено суддею Ківшик О.В. в приміщенні Господарського суду Полтавської області 30.06.2025 об 11:00 год, повне рішення складено 10.07.2025) у справі №917/568/25

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Гумагроекспорт», вул. Незалежності, 243, с. Білозір`я, Черкаський район, Черкаська область, 19635

до відповідачів Акціонерного Товариства «Полтава-Банк», вул. Пилипа Орлика, 40а, м. Полтава, Полтавська область, 36000

Акціонерного товариства «Укрсиббанк», вул. Андріївська, 2/12, м. Київ, 04070

про: 1) визнання протиправними дій Акціонерного товариства «Полтава-Банк» щодо проведення 01.06.2023 неналежної платіжної операції з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю «Гумагроекспорт» (), на рахунок неналежного отримувача;

2) визнання протиправними дій Акціонерного товариства «Полтава-Банк» щодо невжиття заходів для встановлення належного отримувача коштів за платіжною інструкцією №UA420 від 01.06.2023;

3) визнання нечинною транзакції за платіжною інструкцією №UA420 від 01.06.2023;

4) зобов`язання Акціонерного товариства «Полтава-Банк» та Акціонерного товариства «Укрсиббанк» повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Гумагроекспорт» грошові кошти у розмірі 1 888 000, 00 грн шляхом відновлення їх на банківському рахунку НОМЕР_1 , який відкритий на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю «Гумагроекспорт» () в Акціонерному товаристві «Полтава-Банк»,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 30.06.2025 у справі №917/568/25 позов задоволено; визнано протиправними дії Акціонерного товариства «Полтава-Банк» щодо проведення 01.06.2023 неналежної платіжної операції з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю «Гумагроекспорт» (), на рахунок неналежного отримувача; визнано протиправними дії Акціонерного товариства «Полтава-Банк» щодо невжиття заходів для встановлення належного отримувача коштів за платіжною інструкцією №UA420 від 01.06.2023; визнано нечинною транзакцію за платіжною інструкцією №UA420 від 01.06.2023; зобов`язано Акціонерне товариство «Полтава-Банк» та Акціонерне товариство «Укрсиббанк» повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Гумагроекспорт» грошові кошти у розмірі 1888000,00 грн шляхом відновлення їх на банківському рахунку НОМЕР_1 , який відкритий на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю «Гумагроекспорт» () в Акціонерному товаристві «Полтава-Банк»; стягнуто з Акціонерного Товариства «Полтава-Банк» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гумагроекспорт» 14961,60 грн витрат по сплаті судового збору; стягнуто з Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гумагроекспорт» 14961,60 грн витрат по сплаті судового збору.

Акціонерне товариство «Укрсиббанк» звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 30.06.2025 у справі №917/568/25; ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ «Гумагроекспорт» у задоволенні позову до АТ «Полтава-Банк» та АТ «Укрсиббанк».

В обґрунтування апеляційної скарги АТ «Укрсиббанк» зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права при кваліфікації дій першого відповідача, зокрема, реквізит платіжної інструкції «Призначення платежу» перевіряється банком лише за зовнішніми ознаками, що означає лише перевірку наявності цього реквізиту у платіжній інструкції і не передбачає перевірку його змісту. Висновок суду про те, що АТ «Полтава-Банк» не здійснив належну перевірку реквізиту «Призначення платежу» платіжної інструкції №UA420 від 01.06.2023 платника за зовнішніми ознаками, як це передбачає п. 41 розділу ІІ Інструкції №163, є помилковим та ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, зокрема, статті 43 Закону України «Про платіжні послуги», пунктів 10, 14, 15 розділу 1, пунктів 37, 41, 44 розділу 2 Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженою постановою правління НБУ №163 від 29.07.2022 (зі змінами та доповненнями).

Водночас, Акціонерне товариство «Укрсиббанк» зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права при кваліфікації дій другого відповідача, оскільки в даному випадку АТ «Укрсиббанк» виконує функції надавача платіжних послуг отримувача, він зобов`язаний перевірити у платіжній інструкції на вибір: або номер рахунку свого клієнта та ідентифікаційний код клієнта, у випадку з клієнтом фізичною особою - реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП), або унікальний ідентифікатор отримувача. Всі інші реквізити платіжної інструкції перевірці не підлягають. В платіжній інструкції позивача №UA420 від 01.06.2023, яка поступила на обробку до відповідача-2, був зазначений номер рахунку клієнта АТ «Укрсиббанк» НОМЕР_2 Аузяк Ігора Івановича та його РНОКПП НОМЕР_3 . Збіг у платіжній інструкції позивача реквізитів, які підлягали обов`язковій перевірці відповідачем-2, а саме: номеру рахунку та ідентифікаційного коду з номером рахунку та ідентифікаційним кодом клієнта «Укрсиббанк» і стало підставою для зарахування платежу на рахунок Аузяка І.І; підстави для зупинення платіжної операції були відсутні.

Окрім того, АТ «Укрсиббанк» звертає увагу на таке:

- під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що позивачем з метою оплати суми 1888000,00 грн, 01.06.2023 в системі «КЛІЄНТ-БАНК» було сформовано наступну платіжну інструкцію №UA420 з реквізитами отримувача, що повністю відповідають реквізитам отримувача в попередній платіжній інструкції позивача №UA345 від 05.05.2023, але з іншою сумою, а саме: Платник: ТОВ «ГУМАГРОЕКСПОРТ» Код платника: 40301623 Рахунок платника: НОМЕР_1 Надавач платіжних послуг платника: АТ «Полтава-банк» Отримувач: Орленко Анна Миколаївна Код отримувача: НОМЕР_4 Рахунок отримувача: НОМЕР_5 Надавач платіжних послуг отримувача: АТ «А-Банк» Сума в гривні: 1888000,00 Призначення платежу: За ав-ль Mersedes-Benz GLS400 згідно дог. купівлі-продажу №8046/2023/3803567 від 05.05.23 поповнення картки НОМЕР_6 ОСОБА_1 , без ПДВ. Вказану платіжну інструкцію було підписано в системі «КЛІЄНТ-БАНК» електронно-цифровим підписом директора позивача Поповою Людмилою Миколаївною та направлено в АТ «ПОЛТАВА-БАНК» для подальших дій. Проте, факт створення позивачем платіжної інструкції з зазначеними реквізитами та направлення відповідачу-2 платіжної інструкції саме з такими реквізитами не підтверджений належними та допустимими доказами;

- судом першої інстанції також встановлено, що одразу після направлення згаданої платіжної інструкції до банку, директор ОСОБА_2 виявила нетипову роботу персонального комп`ютера, яка мала ознаки впливу вірусної програми або зовнішнього втручання через мережу Інтернет. Проте, належні та допустимі докази настання цих обставин у матеріалах справи відсутні, суд першої інстанції встановив ці обставини тільки на підставі тверджень позивача;

- матеріалами справи, а саме довідкою АТ «Полтава-Банк» про результати перевірки від 02.05.2025, підтверджується, що електронний документ (платіжна інструкція №420 від 01.06.2023) надійшла від позивача до відповідача-1 за допомогою програмно-технічного комплексу «Клієнт-банк» з використання ключа та паролю. За результатами перевірки електронного підпису та паролю електронного документу було встановлено, що підпис та пароль були справжніми та правильними, компрометація ключа не виявлена. Вказане означає, що: по-перше, відповідно да вимог законодавства відповідачем-1 була проведена посилена автентифікація позивача, адже були перевірені дві сукупності даних - пароль (інформація, яку знає тільки уповноважена особа позивача) та ключ (застосування матеріального предмета, яким володіє лише користувач); по-друге, шляхом перевірки електронного підпису була перевірена та підтверджена цілісність електронного документу інструкції №420 від 01.06.2023, що вказує на відсутність змін в електронному документі після його підписання. Таким чином, факт не запровадження відповідачем-1 системи захисту інформації, що мала забезпечувати безперервний захист інформації про виконання платіжних операцій та індивідуальної облікової інформації на всіх етапах її формування, обробки, передавання та зберігання, а також не запровадження посиленої автентифікації користувача (позивача), яка мала забезпечити виявлення несанкціонованого доступу до платіжної операції позивача, який суд першої інстанції вважає встановленим, не відповідає дійсності та не підтверджений жодним доказом.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.08.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсиббанк» (вх. №1704 П) на рішення Господарського суду Полтавської області від 30.06.2025 у справі №917/568/25; повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 16.09.2025.

Акціонерне товариство «Полтава-Банк» також звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 30.06.2025 у справі №917/568/25 та ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ «Гумагроекспорт» у задоволенні позову до АТ «Полтава-Банк» та АТ «Укрсиббанк», яку обґрунтовує, зокрема, таким:

- платіжна інструкція №UA420 від 01 червня 2023 року містила усі обов`язкові реквізити, відповідно до пункту 37 Інструкції №163 та засвідчена електронним підписом, відповідальної особи платника, яка має право розпоряджатися рахунком, а тому відсутні були підстави для неприйняття вказаної платіжної інструкції до виконання АТ «Полтава-банк»;

- вказана платіжна інструкція підписана ЕЦП ТОВ «Гумагроекспорт», і будь-яке втручання в систему на стороні банку, коригування платіжної інструкції після надсилання до банку та підписання ЕЦП клієнта вже неможливі;

- надавач платіжних послуг платника перевіряє заповнення реквізиту «Призначення платежу» на відповідність вимогам, викладеним у пункті 41 розділу II цієї Інструкції, лише за зовнішніми ознаками. Відповідно до частини шостої статті 46 Закону України «Про платіжні послуги» (в редакції Закону, яка була чинною станом на 01.06.2023) обов`язок встановлення належного отримувача покладено на надавача платіжних послуг отримувача.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.08.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Полтава-Банк» на рішення Господарського суду Полтавської області від 30.06.2025 у справі №917/568/25; об`єднано розгляд апеляційних скарг Акціонерного товариства «Укрсиббанк» та Акціонерного товариства «Полтава-Банк» на рішення Господарського суду Полтавської області від 30.06.2025 у справі №917/568/25 в одному апеляційному провадженні; повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 16.09.2025.

07.08.2025 від ТОВ «Гумагроекспорт» надійшли відзиви на апеляційні скарги АТ «Полтава-Банк» та АТ «Укрсиббанк», в яких позивач просить залишити їх без задоволення, а рішення без змін.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.09.2025 оголошено перерву у судовому засіданні до 30.09.2025.

25.09.2025 від представника АТ «Укрсиббанк» надійшли письмові пояснення.

Представники АТ «Полтава-Банк» та АТ «Укрсиббанк» підтримали свої апеляційні скарги, просили їх задовольнити, скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 30.06.2025 у справі №917/568/25 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, з підстав викладених в апеляційних скаргах та поясненнях до неї.

Представник ТОВ «Гумагроекспорт» проти апеляційних скарг заперечував просив апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з підстав викладених у відзивах на апеляційні скарги.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

04 березня 2016 року між АТ «Полтава-банк» (банк) та ТОВ «Гумагроекспорт» (клієнт) було укладено Договір №363 банківського рахунку від 04.03.2016 року (надалі Договір банківського рахунку, т. 1 а.с. 15-17), за умовами якого банк зобов`язувалося відкрити клієнту поточний рахунок № НОМЕР_7 у національній валюті та здійснювати його розрахунково-касове обслуговування згідно з чинними нормативно-правовими актами Національного банку України (п.1.1 та підп.2.3.1 Договору банківського рахунку).

22 березня 2016 року між АТ «Полтава-банк» та ТОВ «Гумагроекспорт» було укладено договір про банківське обслуговування з використанням програмно-технічного комплексу «КЛІЄНТ- БАНК» №05/16 від 22.03.2016 року (далі - Договір №05/16, т. 1 а.с.18), за умовами якого АТ «Полтава-банк» зобов`язувався за завданням позивача забезпечити виконання умов розрахункового обслуговування з використанням системи електронних платежів технічного комплексу «КЛІЄНТ-БАНК» (п.1.1 Договору про банківське обслуговування з використанням програмно-технічного комплексу «КЛІЄНТ- БАНК»).

04 січня 2018 року між АТ «Полтава-банк» та ТОВ «Гумагроекспорт» було укладено додаткову угоду №1 до вказаного Договору №05/16 від 22.03.2016, якою було внесено зміни до договору в частині прізвища директора, вказавши в усьому договорі прізвище директора ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 19).

У зв`язку із запровадженням міжнародного номера банківського рахунку (IBAN) в Україні, АТ «Полтава-Банк» видав позивачу довідку №05 від 27.02.2023 про відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 20).

Директором ТОВ «Гумагроекспорт» була і є ОСОБА_3 , про що свідчить протокол установчих зборів засновників №1 від 25.02.2016 про призначення на посаду директора та наказ №1 від 09.03.2016 року, а також витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т. 1 а.с. 14, 152, 153, 155).

Право першого підпису особи, що має право розпоряджатися поточними рахунками належить директору ТОВ «Гумагроекспорт» ОСОБА_2 , про що надано банку картку із зразками підписів від 04 січня 2018 року, а також перелік уповноважених осіб, що мають право розпоряджатися рахунками в АТ «Полтава-Банк» від 03.10.2022 (т. 1 а.с. 150, 153).

05.05.2023 між ТОВ «Гумагроекспорт» та фізичною особою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 ), в територіальному сервісному центрі МВС 8046 РСЦ ГСЦ МВС в м. Київ було укладено Договір купівлі-продажу 8046/2023/3803567 транспортного засобу (надалі Договір купівлі-продажу транспортного засобу, т. 1 а.с. 21), згідно якого ОСОБА_1 (продавець) зобов`язувалася передати у власність Товариства з обмеженою відповідальністю «Гумагроекспорт» (покупець) транспортний засіб: марка MERCEDES-BENZ, модель GLS 400, 2020 року випуску, колір ЧОРНИЙ, VIN НОМЕР_8 , номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_9 , номерний знак НОМЕР_10 , зареєстрований за продавцем 04.05.2023 року, підрозділом МВС ТСЦ 8046 (п.1.1. Договору купівлі-продажу).

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Гумагроекспорт» зазначає, що при укладанні договору купівлі-продажу транспортного засобу між позивачем та ОСОБА_1 сторони погодили, що ціна транспортного засобу складає 2830000,00 грн (п.3.1. Договору купівлі-продажу 8046/2023/3803567 транспортного засобу). Сторони домовились, що оплата за транспортний засіб буде здійснюватися шляхом перерахування коштів на реквізити продавця: шляхом поповнення картки банку 359145 наступним чином: 942000,00 грн 05.05.2023 в день укладення договору купівлі-продажу 8046/2023/3803567 транспортного засобу; решта 1888000,00 грн протягом 30 днів з дати першого платежу.

Позивач стверджує, що 05.05.2023 в системі «КЛІЄНТ-БАНК» ТОВ «Гумагроекспорт» було сформовано, підписано в системі «КЛІЄНТ-БАНК» електронно- цифровим підписом директора позивача ОСОБА_2 та направлено в АТ «Полтава-Банк» для подальших дій першу платіжну інструкцію №UA345 з наступними реквізитами: Платник: ТОВ «ГУМАГРОЕКСПОРТ»; Код платника: 40301623; Рахунок платника: НОМЕР_1 ; Надавач платіжних послуг платника: АТ «Полтава-банк»; Отримувач: Орленко Анна Миколаївна; Код отримувача: НОМЕР_4 ; Рахунок отримувача: НОМЕР_5 ; Надавач платіжних послуг отримувача: АТ «А-Банк»; Сума в гривні: 942000,00; Призначення платежу: Оплата за автомобіль Mercedes-Benz GLS 400 згідно договору купівлі-продажу № 8046/2023/3803567 від 05.05.23 поповнення картки НОМЕР_6 ОСОБА_1 , без ПДВ.

Вказана платіжна інструкція відсутня в матеріалах справи.

Проте, згідно виписки АТ «Полтава-банк» по рахунку позивача НОМЕР_1 від 05.05.2023 операція по платіжній інструкції №UA345 із вказаними реквізитами проведена банком 05.05.2023 (т. 1 а.с. 22).

В подальшому, як зазначає позивач, з метою оплати решти суми 1888000,00 грн 01.06.2023 ТОВ «Гумагроекспорт» в системі «КЛІЄНТ-БАНК» було сформовано другу платіжну інструкцію №UA420 з реквізитами отримувача, що повністю відповідають реквізитам отримувача в попередній платіжній інструкції позивача №UA345 від 05.05.2023, але з іншою сумою, а саме: Платник: ТОВ «ГУМАГРОЕКСПОРТ»; Код платника: 40301623; Рахунок платника: НОМЕР_1 ; Надавач платіжних послуг платника: АТ «Полтава-банк»; Отримувач: Орленко Анна Миколаївна; Код отримувача: НОМЕР_4 ; Рахунок отримувача: НОМЕР_5 ; Надавач платіжних послуг отримувача: АТ «А-Банк»; Сума в гривні: 1888000,00; Призначення платежу: За ав-ль Mersedes-Benz GLS400 згідно дог. купівлі-продажу № 8046/2023/3803567 від 05.05.23 поповнення картки НОМЕР_6 ОСОБА_1 , без ПДВ.

Вказану платіжну інструкцію було підписано в системі «КЛІЄНТ-БАНК» електронно-цифровим підписом директора позивача ОСОБА_2 та направлено в АТ «Полтава-Банк» для подальших дій.

Проте, як стверджує позивач, одразу після направлення платіжної інструкції до банку, директор ОСОБА_2 виявила нетипову роботу персонального комп`ютера, яка мала ознаки впливу вірусної програми або зовнішнього втручання через мережу Інтернет. Це призвело до того, що кошти в сумі 1888000,00 грн за платіжною інструкцією від 01.08.2023 отримав неналежний отримувач, а саме фізична особа ОСОБА_4 (код НОМЕР_3 , рахунок № НОМЕР_2 ), в результаті чого позивач втратив кошти на суму 1888000,00 грн.

Судом встановлено, що з наявної у справі копії платіжної інструкції №UA420 від 01.06.2023 вбачається розбіжність ім`я отримувача ОСОБА_1 з РНОКПП і рахунком, які зазначені в реквізитах платежу від 05.05.2023. Так, замість РНОКПП НОМЕР_4 зазначено НОМЕР_3 , замість рахунку отримувача Орленко А.М. НОМЕР_5 зазначено інший рахунок, а саме НОМЕР_2 (том 1 а.с.24).

Згідно виписки АТ «Полтава-Банк» по рахунку позивача НОМЕР_1 від 01.06.2023 операція за платіжною інструкцією №UA420 проведена 01.06.2023 (а.с. 23).

02.06.2023 позивач звернувся до АТ «Полтава-Банк» з листом №17, в якому повідомив банк, що 01.06.2023 ТОВ «Гумагроекспорт» відправив платіж на суму 1888000,00 грн через систему клієнт-банк АТ «Полтава-Банк» за наступними реквізитами: ОСОБА_1 , код НОМЕР_4 , картковий рахунок НОМЕР_5 в АТ «А-Банк», МФО 307770; станом на дату звернення вказана сума на вказані реквізити не надійшла, а тому він просив повернути кошти у сумі 1888000,00 грн на рахунок ТОВ «Гумагроекспорт» (том 1 а.с.25).

Листом від 16.06.2023 вих.011-001/1488 АТ «Полтава-Банк» повідомив позивача, що перерахування коштів на суму 1888000,00 грн було здійснено на підставі платіжної інструкції ТОВ «Гумагроекспорт» №UA420 від 01.06.2023 року, яка надійшла до AT «Полтава-Банк» від ТОВ «Гумагроекспорт» за допомогою програмно технічного комплексу Клієнт-банк відповідно до реквізитів, що містяться в цій платіжній інструкції. Виходячи з інформації отриманої від ТОВ «Гумагроекспорт» по даному платежу засобами системи електронних платежів було вжито необхідні відповідно до законодавства заходи, 02.06.2023 року надіслано КРЕДИТОВЕ ІНФОРМАЦІЙНЕ ПОВІДОМЛЕННЯ для клієнта AT «Укрсиббанк», на рахунок якого надійшли кошти з призначенням: «У зв`язку з неналежним отримувачем в платіжній інструкції просимо повернути платіж платнику». Також 02.06.2023 року було надіслано засобами системи електронних платежів ДЕБЕТОВЕ ІНФОРМАЦІЙНЕ ПОВІДОМЛЕННЯ (інформаційний запит) для AT «Укрсиббанк» з призначенням: Запит на відкликання на рівні агентів. При цьому банк запевнив, що після повернення вказаної суми, грошові кошти невідкладно буде зараховано на рахунок ТОВ «Гумагроекспорт».

Матеріали справи також містять:

- кредитове інформаційне повідомлення 926 від 02.06.2023 з призначенням платежу: «В зв`язку з неналежним отримувачем в платіжній інструкції просимо повернути платіж платнику» (т. 1 а.с. 151);

- дебетове інформаційне повідомлення 926 від 02.06.2023 з призначенням платежу: «Запит на відкликання на рівні агентів» (т. 1 а.с. 146).

Згідно витягу від 09.06.2023 з Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.06.2023 кримінальне провадження №0002007 (том 1 а.с. 27) до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення ТОВ «Гумагроекспорт» про те, що 01.06.2023 невстановлені особи, здійснили незаконне втручання в роботу банківської системи та підмінили реквізити банківських рахунків, шахрайським шляхом, заволоділи грошовими коштами, які призначалися в якості оплати придбання транспортного засобу ТОВ «ГУМАГРОЕКСПОРТ» у гр. ОСОБА_1 , в наслідок чого завдано шкоди в великих розмірах.

Згідно копії картки платника податків (т. 1 а.с. 33) ідентифікаційний код належить ОСОБА_4 .

Відповідно копії заяви про відкриття поточного рахунку в АТ «Укрсиббанк» (том 1 а.с.35) поточний рахунок НОМЕР_2 (на який було перераховано кошти за платіжною інструкцією від 01.06.2023) відкритий 08.05.2023 ОСОБА_4 .

Згідно виписки по рахунку НОМЕР_2 за період з (вкл.) 04.05.2023 по (вкл.) 13.06.2023 в АТ «Укрсиббанк» (том 1 а.с.39, 40) на поточний рахунок ОСОБА_4 01.06.2023 зараховано платіж у розмірі 1888000,00 грн з призначенням платежу «За ав-ль Mersedes-Benz GLS400 згідно дог. купівлі-продажу №8046/2023/3803567 від 05.05.23 поповнення картки НОМЕР_6 ОСОБА_1 , без ПДВ».

Матеріали справи також містять узагальнений матеріал Державної служби фінансового моніторингу України №0667/2023/ДСК стосовно ОСОБА_4 від 28.07.2023(том 1 а.с.42-48), яким, зокрема, встановлено, що за результатами аналізу виписки по рахунку ОСОБА_4 НОМЕР_2 , який відкритий в AT «Укрсиббанк», встановлено, що на зазначений рахунок 01.06.2023 зараховано лише один платіж від ТОВ «Гумагроекспорт» у сумі 1888,00 тис.грн «за автомобіль Mersedes-Benz GLS400 згідно дог. купівлі-продажу № 8046/2023/3803567 від 05.05.23 поповнення картки НОМЕР_6 ОСОБА_1 , без ПДВ». В подальшому зараховані кошти протягом цього ж дня переказані на господарські витрати на шість інших власних рахунків, відкритих в інших банках, а саме:

- НОМЕР_11 в AT «Сенс Банк» у сумі 284,00 тис. грн, з подальшим перерахуванням частини коштів у сумі 50,00 тис. грн на інший власний рахунок НОМЕР_12 в АТ «Райффайзен Банк»;

- НОМЕР_13 в AT»Таскомбанк» у сумі 326,00 грн;

- НОМЕР_14 в AT «Укрсиббанк» у сумі 167,60 тис грн з подальшим їх перерахуванням на рахунок у іншому банку (інтернет-банкінг) у сумі 146,50 тис. грн; на картку НОМЕР_15 (держателя не зазначено) у сумі 20,00 тис. грн; на картку НОМЕР_16 (держателя не зазначено) у сумі 0,80 тис. грн;

- НОМЕР_17 в AT «ОТП Банк» у сумі 365,00 тис. грн;

- НОМЕР_18 в Філія - Головне управління по м. Києву та Київській області AT «Ощадбанк» у сумі 247,00 тис. грн;

- НОМЕР_19 в AT «Райффайзен Банк» у сумі 498,00 тис. гривень.

Ненадходження до ОСОБА_1 вказаної суми коштів 1888000,00 грн, а також не повернення їх ТОВ «Гумагроекспорт», стали підставою для звернення останнього до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що АТ «Полтава-Банк» не довів існування обставин умисного або з необережності розголошення реквізитів банківського рахунку позивача, інших дій або бездіяльності позивача, що призвели до несанкціонованого доступу невстановлених осіб до банківського рахунку позивача, та не підтвердив належними і допустимими доказами обставин, які б безспірно доводили, що позивач, як користувач банківського рахунку, своїми діями чи бездіяльністю сприяв у доступі до відомостей по банківському рахунку в системі «Клієнт-Банк», незаконному використанню будь-якої іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжну операцію по зміні реквізитів сформованої позивачем платіжної інструкції №UA420 від 01.06.2023.

Суд дійшов висновку, що АТ «Полтава-Банк» здійснив неналежну перевірку реквізиту «Призначення платежу» платіжної інструкції №UA420 від 01.06.2023 платника за зовнішніми ознаками, як того передбачає п.41 розділу ІІ Інструкції №163. Як наслідок, відповідач-1, як фінансова установа, допустив порушення положень законодавства та прав позивача, як споживача фінансової послуги, що полягало в протиправних діях банку, а саме: в не перевірці достовірності та формальної відповідності платіжного документа вимогам законодавства; в незабезпеченні посиленої ідентифікації користувача позивача; в незабезпеченні захисту конфіденційності даних ідентифікації позивача тощо.

Водночас, суд першої інстанції дійшов висновку, що АТ «Укрсиббанк» також порушив/недотримався законодавства у сфері надання банківських послуг в частині зарахування грошових коштів, перерахованих відповідно до платіжної інструкції №UA420 від 01.06.2023, оскільки з платіжної інструкції №UA420 від 01.06.2023, яка була отримана на обробку відповідачем-2 (надавач платіжних послуг отримувача) вбачається, що вона містила ряд невідповідностей по реквізитах, які в розумінні норм чинного законодавства є обов`язковими, а саме: найменування отримувача «Орленко Анна Миколаївна» не відповідало коду отримувача « », що було підставою для зупинення проведення банківської операції, з метою перевірки вказаних відомостей, як того вимагає постанова Правління Національного Банку України «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг» від 29 липня 2022 року № 163, чого відповідачем-2 зроблено не було.

Надаючи власну правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський платіжний інструмент - засіб, що містить реквізити, які ідентифікують його емітента, платіжну систему, в якій він використовується, та, як правило, держателя цього банківського платіжного інструмента. За допомогою банківських платіжних інструментів формуються відповідні документи за операціями, що здійснені з використанням банківських платіжних інструментів, на підставі яких проводиться переказ грошей або надаються інші послуги держателям банківських платіжних інструментів; розрахункові банківські операції - рух грошей на банківських рахунках, здійснюваний згідно з розпорядженнями клієнтів або в результаті дій, які в рамках закону призвели до зміни права власності на активи.

Статтею 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що банк має право надавати банківські та інші фінансові послуги (крім послуг у сфері страхування), а також здійснювати іншу діяльність, визначену в цій статті, як у національній, так і в іноземній валюті.

Згідно зі статтею 51 Закону України «Про банки і банківську діяльність» для здійснення банківської діяльності банки відкривають та ведуть кореспондентські рахунки у Національному банку України та інших банках в Україні і за її межами, банківські рахунки для фізичних та юридичних осіб у гривнях та іноземній валюті. Банківські розрахунки проводяться у готівковій та безготівковій формах згідно із правилами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку України. При виконанні розрахункової операції банк зобов`язаний перевірити достовірність та формальну відповідність документа.

Відповідно до статті 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до частини першої статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Частиною першою статті 1068 Цивільного кодексу України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Згідно з частиною першою статті 1071 Цивільного кодексу України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Відповідно до статті 1073 Цивільного кодексу України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Частиною третьою статті 1092 Цивільного кодексу України передбачено, якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та Закону.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про платіжні послуги», безготівкові розрахунки - перерахування коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів, а також перерахування надавачами платіжних послуг коштів, внесених платниками готівкою, на рахунки отримувачів; вразливі платіжні дані - дані (їх сукупність), включаючи індивідуальну облікову інформацію, за допомогою яких можуть вчинятися шахрайські дії; надавач платіжних послуг з обслуговування рахунку - надавач платіжних послуг, у якому відкритий рахунок платника для виконання платіжних операцій; неакцептована платіжна операція - платіжна операція, виконана надавачем платіжних послуг платника на підставі наданої ініціатором платіжної інструкції без отримання згоди платника (крім примусового списання (стягнення) або після відкликання такої згоди; неналежний платник - особа, з рахунку якої списано кошти без законних підстав (помилково або неправомірно); помилкова платіжна операція - платіжна операція, внаслідок якої з вини надавача платіжних послуг здійснюється списання коштів з рахунку неналежного платника та/ або зарахування коштів на рахунок неналежного отримувача чи видача йому коштів у готівковій формі; суб`єкти платіжних операцій - користувачі (платники, отримувачі) та відповідні надавачі платіжних послуг; схема виконання платіжних операцій - єдиний набір правил, стандартів та/або процедур, що розроблені та використовуються для виконання платіжних операцій (у тому числі в платіжній системі) і визначають порядок ініціювання, виконання та завершення платіжних операцій, платіжні інструменти, що використовуються для виконання платіжних операцій, порядок їх емісії та еквайрингу; технологічний оператор платіжних послуг (далі - технологічний оператор) - юридична особа, що надає послуги процесингу, клірингу або виконує операційні, інформаційні та інші технологічні функції, пов`язані з наданням платіжних послуг, без залучення коштів за платіжними операціями на свій рахунок; унікальний ідентифікатор - комбінація цифр або знаків, що надається користувачу надавачем платіжних послуг та дає змогу однозначно ідентифікувати користувача та/ або його рахунок для цілей виконання платіжної операції.

Відповідно до пунктів 42 - 44 частини першої статті 1 Закону України «Про платіжні послуги» неналежна платіжна операція - платіжна операція, внаслідок якої з вини особи, яка не є ініціатором або надавачем платіжних послуг, здійснюється списання коштів з рахунку неналежного платника та/або зарахування коштів на рахунок неналежного отримувача чи видача йому коштів у готівковій формі; неналежний отримувач-особа, на рахунок якої без законних підстав зарахована сума платіжної операції або яка отримала суму платіжної операції в готівковій формі; неналежний платник-особа, з рахунку якої списано кошти без законних підстав (помилково або неправомірно).

Частиною першою статті 51 Закону України «Про платіжні послуги» передбачено, що надавачі платіжних послуг зобов`язані здійснювати моніторинг платіжних операцій користувачів відповідно до внутрішнього порядку управління операційними ризиками та ризиками інформаційної безпеки з метою ідентифікації неакцептованих, помилкових та неналежних платіжних операцій, суб`єктів таких операцій та забезпечувати вжиття заходів для запобігання або припинення таких операцій.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про платіжні послуги» платник протягом 60 календарних днів після списання коштів з його рахунку має право подати письмовий запит до надавача платіжних послуг платника з вимогою відшкодування суми платіжної операції згідно з положеннями цієї статті. Форма та порядок подання запиту з вимогою відшкодування суми платіжної операції визначаються договором між платником та надавачем платіжних послуг. Надавач платіжних послуг повинен фіксувати дату і час отримання запиту з вимогою відшкодування суми платіжної операції в операційно-обліковій системі. Надавач платіжних послуг платника зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту платника відшкодувати йому суму платіжної операції або надати обґрунтовану відмову у відшкодуванні. Платіжна операція відшкодовується в повному обсязі. Платник має право оскаржити відмову у відшкодуванні суми платіжної операції в судовому порядку. Надавач платіжних послуг платника має право на отримання від отримувача відшкодування суми сплаченої платнику оскарженої платіжної операції в судовому порядку.

Згідно з частиною четвертою статті 67 Закону України «Про платіжні послуги» надавачі платіжних послуг зобов`язані запровадити систему захисту інформації, що має забезпечувати безперервний захист інформації про виконання платіжних операцій та індивідуальної облікової інформації на всіх етапах її формування, обробки, передавання та зберігання.

Крім цього частинами першою, третьою - п`ятою статті 68 Закону України «Про платіжні послуги» визначено, що електронна взаємодія надавача платіжних послуг із користувачем здійснюється лише після автентифікації користувача, який є фізичною особою, або уповноваженого представника користувача, який є юридичною особою.

Надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену ідентифікацію користувача під час:

- отримання користувачем доступу до рахунку за допомогою засобів дистанційної комунікації;

- ініціювання дистанційної платіжної операції;

- будь-яких інших дій у разі підозри вчинення шахрайства (або існування ризику шахрайства) чи інших неправомірних дій (або існування ризику вчинення інших неправомірних дій).

Надавачі платіжних послуг зобов`язані розробити та застосовувати елементи посиленої ідентифікації, які мають бути незалежними, щоб виявлення факту несанкціонованого доступу до одного захищеного елемента або його розголошення не загрожувало надійності інших елементів, а також запровадити заходи із забезпечення захисту конфіденційності даних ідентифікації.

Для проведення дистанційних платіжних операцій надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену ідентифікацію платника, що включає використання унікальних для кожної окремої операції даних, які дають змогу пов`язувати (в результаті виконання алгоритму співставляти контрольний показник з даними операції) операцію на певну суму і конкретного отримувача.

Статтею 86 Закону України «Про платіжні послуги» передбачено відповідальність надавачів платіжних послуг під час виконання платіжних операцій, зокрема зазначено, що: надавач платіжних послуг несе відповідальність перед користувачами за невиконання або неналежне виконання платіжних операцій відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів, якщо не доведе, що платіжні операції виконані цим надавачем платіжних послуг належним чином; надавачі платіжних послуг несуть відповідальність, визначену цим Законом, за виконання помилкової, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків; користувачі мають право на відшкодування в судовому порядку шкоди, заподіяної надавачем платіжних послуг внаслідок помилкової, неналежної, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків; надавач платіжних послуг у разі виконання помилкової, неналежної, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків зобов`язаний на запит користувача, якого він обслуговує, невідкладно вжити заходів для отримання всієї наявної у надавача платіжних послуг інформації про платіжну операцію та надати її користувачу без стягнення плати.

Надавачі платіжних послуг несуть відповідальність перед користувачами за помилкові платіжні операції, у тому числі за виконання:

1) помилкової платіжної операції на рахунок неналежного отримувача;

2) помилкової платіжної операції з рахунку неналежного платника;

3) платіжної операції з рахунку платника без законних підстав або внаслідок інших помилок надавача платіжних послуг.

Надавач послуг з ініціювання платіжної операції у разі невиконання або неналежного виконання платіжної операції з його вини зобов`язаний відшкодувати надавачу платіжних послуг з обслуговування рахунку на вимогу останнього всі понесені збитки та суми, відшкодовані користувачам. Надавач платіжних послуг з обслуговування рахунку несе передбачену цим Законом відповідальність перед користувачами за невиконання або неналежне виконання платіжних операцій, ініційованих через надавача платіжних послуг з ініціювання платіжної операції.

Надавачі платіжних послуг несуть відповідальність перед користувачами за дії або бездіяльність своїх працівників, залучених комерційних агентів та надавачів платіжних послуг - посередників, у тому числі за невиконання або неналежне виконання платіжних операцій та/або за заподіяну шкоду.

Згідно з пунктом 140 Розділу VІІ Постанови Національного банку України від 29.07.2022 №164 «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів» користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом.

Відповідно до пунктів 16, 17 Розділу І Положення про порядок емісії та еквайрінгу платіжних інструментів власник рахунку здійснює контроль за рухом і цільовим використанням коштів за операціями з використанням платіжних інструментів. Користувач здійснює контроль за використанням платіжного інструменту для проведення операцій.

Згідно з пунктами 143, 144 Розділу VІІ Положення про порядок емісії та еквайрінгу платіжних інструментів надавач платіжних послуг у разі виконання помилкової платіжної операції з рахунку неналежного платника, якщо власник рахунку/держатель невідкладно повідомив про платіжні операції з використанням платіжного інструменту, які ним не виконувалися, зобов`язаний негайно після виявлення помилки або після отримання повідомлення (залежно від того, що відбулося раніше) переказати за рахунок власних коштів суму платіжної операції на рахунок неналежного платника. Надавач платіжних послуг зобов`язаний також відшкодувати неналежному платнику суму утриманої/сплаченої неналежним платником комісійної винагороди за виконану помилкову платіжну операцію (за наявності такої комісійної винагороди). Надавач платіжних послуг повинен сприяти власнику рахунку/держателю в поверненні коштів за неналежною платіжною операцією з використанням платіжного інструменту шляхом негайного надання доступної йому інформації про таку операцію (без стягнення плати), уключаючи інформацію, отриману на його запит від надавача платіжних послуг, що обслуговує неналежного отримувача.

Пунктом 150 Розділу VІІ Положення про порядок емісії та еквайрінгу платіжних інструментів передбачено, що емітент має право прийняти рішення про зупинення здійснення операцій з використанням певного платіжного інструменту, а також про вилучення платіжного інструменту за наявності обставин, що можуть свідчити про незаконне його використання та/або його реквізитів, значно збільшеного ризику неспроможності користувача виконати своє зобов`язання щодо сплати кредиту та процентів за ним, в інших випадках, установлених договором.

Таким чином, крім функцій розрахунково-касового обслуговування клієнта банк також виконує й функцію зберігання його грошових коштів, які перебували на поточному рахунку, і несе відповідальність за безпеку власної платіжної системи, а значить і грошових коштів. Зазначений висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 21.06.2023 у справі №922/4091/19.

Як встановлено судом, в платіжній інструкції №UA420 від 01.06.2023 мають місце розбіжності найменування отримувача ОСОБА_1 та реквізитів РНОКПП і рахунку отримувача. Так, замість РНОКПП Орленко А.М. зазначено НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , замість рахунку отримувача Орленко А.М. НОМЕР_5 - зазначено рахунок НОМЕР_2 , який також належить ОСОБА_4 .

Відповідачі посилаються на те, що при надходженні від платника платіжної інструкції до їх обов`язків, як надавачів платіжних послуг, входить здійснення перевірки обмеженого переліку її реквізитів, і ці обов`язки були виконані належним чином.

Так, банк платника відповідно до частини другої статті 43 Закону України «Про платіжні послуги» під час виконання платіжної операції з рахунку платника зобов`язаний перевірити в платіжній інструкції ініціатора відповідність, зокрема, номера рахунку платника та коду платника або унікального ідентифікатора платника. Якщо зазначена у пунктах 1 або 2 цієї частини інформація, яку він перевіряє відповідно до вимог цієї частини, відповідає тій інформації про платника, що зберігається у такого надавача платіжних послуг, він приймає до виконання цю платіжну інструкцію.

Реквізит платіжної інструкції «Призначення платежу» перевіряється надавачем платіжних послуг платника лише за зовнішніми ознаками, що означає лише перевірку наявності цього реквізиту у платіжній інструкції і не передбачає перевірку його змісту.

В свою чергу, надавач платіжних послуг отримувача відповідно до ч.6 ст. 46 Закону України «Про платіжні послуги» під час виконання платіжної операції з метою встановлення належного отримувача коштів за платіжною операцією зобов`язаний перевірити в платіжній інструкції відповідність, зокрема, номера рахунку отримувача та коду отримувача або унікального ідентифікатора отримувача. Лише у разі, якщо зазначена у пункті 1 або 2 цієї частини інформація, яку він перевіряє відповідно до вимог цієї частини, відповідає тій інформації про отримувача, що зберігається у такого надавача платіжних послуг, він зараховує кошти за платіжною операцією на рахунок отримувача.

Надаючи оцінку цим доводам банків, колегія суддів зазначає таке.

Стаття 40 Закону України «Про платіжні послуги» передбачає, що форма та порядок надання платіжної інструкції визначаються в договорі між користувачем та надавачем платіжних послуг, якщо інше не передбачено законодавством. Платіжна інструкція має містити інформацію, що дає змогу надавачу платіжних послуг ідентифікувати особу платника та отримувача за платіжною операцією, рахунки платника та отримувача, надавачів платіжних послуг платника та отримувача, суму платіжної операції та іншу інформацію (реквізити), необхідну для належного виконання платіжної операції. Зазначена ініціатором у платіжній інструкції інформація має передаватися без змін незалежно від залучення до виконання платіжної операції надавачів платіжних послуг, задіяних як посередники, комерційні агенти, чи використання платіжних систем. Надавач платіжних послуг платника приймає до виконання надану ініціатором платіжну інструкцію або відмовляє у її прийнятті в порядку, визначеному цим Законом. Платіжна інструкція може бути відкликана в порядку, визначеному цим Законом. Надавач платіжних послуг зобов`язаний забезпечити фіксування в операційно-обліковій системі дати і часу надходження платіжної інструкції, прийняття її до виконання (або відмови в її прийнятті), виконання платіжної інструкції. Національний банк України у своїх нормативно-правових актах визначає обов`язкові реквізити платіжних інструкцій, особливості їх оформлення, захисту, прийняття до виконання.

Порядок прийняття до виконання платіжної інструкції регулюється положеннями ст. 43 Закону України «Про платіжні послуги», якою передбачено, що надавач платіжних послуг зобов`язаний прийняти до виконання надану ініціатором платіжну інструкцію, за умови що платіжна інструкція оформлена належним чином та немає законних підстав для відмови в її прийнятті.

Надавач платіжних послуг платника під час виконання платіжної операції з рахунку платника зобов`язаний перевірити в платіжній інструкції ініціатора відповідність:

1) номера рахунку платника та коду платника (коду юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України/податкового номера або серії (за наявності) та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); або

2) унікального ідентифікатора платника.

Надавач платіжних послуг приймає рішення щодо перевірки в платіжній інструкції інформації, зазначеної в пунктах 1 або 2 цієї частини, самостійно, а якщо він є учасником платіжної системи - згідно з правилами платіжної системи.

Надавач платіжних послуг платника приймає до виконання платіжну інструкцію лише у разі, якщо зазначена у пункті 1 або 2 цієї частини інформація, яку він перевіряє відповідно до вимог цієї частини, відповідає тій інформації про платника, що зберігається у такого надавача платіжних послуг. У разі недотримання вимог, зазначених у цій частині, відповідальність за шкоду, заподіяну платнику, несе надавач платіжних послуг платника. Такі ж дії передбачені даним законом щодо порядку виконання платіжних операцій.

Відповідно до п. 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 №163 (в редакції станом на час виникнення відповідних правовідносин, далі - Інструкція №163) надавач платіжних послуг приймає до виконання надану ініціатором платіжну інструкцію за умови, що платіжна інструкція оформлена належним чином та немає законних підстав для відмови в її прийнятті.

Надавач платіжних послуг має право відмовити в прийнятті до виконання платіжної інструкції, якщо:

1) обов`язкові реквізити заповнено з порушенням вимог розділів II, IV цієї Інструкції та додатка до цієї Інструкції або обов`язкові реквізити, які встановлені правилами платіжної системи/внутрішніми правилами надавача платіжних послуг, заповнено з порушенням вимог щодо їх заповнення, установлених правилами платіжної системи/внутрішніми правилами надавача платіжних послуг;

2) немає супровідних документів, надання яких разом із платіжною інструкцією передбачено законодавством України, цією Інструкцією, або закінчився строк дії цих супровідних документів;

3) платіжну інструкцію подано до надавача платіжних послуг з порушенням законодавства України або не може бути виконано відповідно до законодавства України.

Пунктом 37 розділу II зазначеної Інструкції №163 також передбачено, що платіжна інструкція, оформлена платником в електронній або паперовій формі, повинна містити такі обов`язкові реквізити:

1) дату складання і номер;

2) унікальний ідентифікатор платника або найменування/прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), код платника та номер його рахунку;

3) найменування надавача платіжних послуг платника;

4) суму цифрами та словами;

5) призначення платежу;

6) підпис(и) платника;

7) унікальний ідентифікатор отримувача або найменування/прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), код отримувача та номер його рахунку;

8) найменування надавача платіжних послуг отримувача.

Платник заповнює обов`язкові реквізити платіжної інструкції, оформленої у паперовій формі, від руки/із застосуванням технічних засобів або надавач платіжних послуг платника за згодою платника заповнює платіжну інструкцію із застосуванням технічних засобів.

Правильність заповнення реквізитів платіжної інструкції надавачем платіжних послуг платника із застосуванням технічних засобів платник засвідчує власноручним/електронним підписом.

Надавач платіжних послуг платника та платник у разі ініціювання платником платіжної операції із застосуванням засобів дистанційної комунікації мають право у відповідному договорі встановити перелік реквізитів платіжної інструкції, які надавач платіжних послуг платника за наявності технічної можливості заповнює автоматично на підставі інформації, отриманої в процесі ідентифікації платника.

Згідно з абз. 2 пункту 40 розділу ІІ Інструкції №163 платіжна інструкція, крім обов`язкових реквізитів, визначених у пункті 37 розділу II цієї Інструкції, повинна містити: 1) унікальний ідентифікатор фактичного платника або найменування/прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), код фактичного платника та/або 2) унікальний ідентифікатор фактичного отримувача або найменування/прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), код фактичного отримувача.

Відповідно до пункту 41 розділу ІІ Інструкції №163 платник заповнює реквізит «Призначення платежу» платіжної інструкції так, щоб надавати отримувачу коштів повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Надавач платіжних послуг платника перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у пункті 41 розділу II цієї Інструкції, лише за зовнішніми ознаками.

Відповідно до пункту 44 розділу ІІ Інструкції №163 надавач платіжних послуг платника перевіряє заповнення реквізитів платіжної інструкції, визначених у підпунктах 1-4, 6 пункту 37 розділу II цієї Інструкції, відповідно до вимог додатка до цієї Інструкції.

Надавач платіжних послуг платника відмовляє платнику у виконанні платіжної інструкції в порядку, встановленому в пунктах 12 та 27 розділу I цієї Інструкції, якщо реквізити платіжної інструкції заповнено з порушенням розділів I, II цієї Інструкції та додатка до цієї Інструкції.

Таким чином, обов`язок відповідачів, як надавачів платіжних послуг, вживати заходів щодо належної та повноцінної перевірки реквізитів платіжних інструкцій виходить із положень чинного законодавства. Отже, доводи заявників апеляційних скарг з приводу того, що надавачі платіжних послуг платника та отримувача зобов`язані перевіряти платіжну інструкцію в обмеженому обсязі реквізитів та лише за зовнішніми ознаками відхиляються колегією суддів, адже такий підхід суперечить принципу системного застосування вказаних норм права.

Окрім того, обов`язок банку платника з перевірки здійснення контролю за правильністю та повнотою заповнення реквізитів розрахунково-платіжних документів клієнта передбачений п.2.3.3. договору банківського рахунку, укладеного між АТ «Полтава-Банк» та позивачем.

Також, відповідно до п.3.1.6, 5.3. Договору №05/16 банк не несе відповідальності за списання коштів з рахунку клієнта за умови, що передані телекомунікаційними лініями зв`язку електронні розрахункові документи були складені правильно та завірені електронними підписами клієнта. Банк приймає розрахункові документи за рахунками клієнта за допомогою телекомунікаційного зв`язку, перевіряє електронні підписи, контролює реквізити, інформує клієнта засобами електронної пошти про результати оброблення документів.

Таким чином, контроль реквізитів електронних розрахункових документів відноситься до обов`язків банку платника також згідно укладених договорів.

Колегія суддів не може визнати слушними й доводи заявників апеляційних скарг про те, що АТ «Полтава-Банк», як банк платника, належним чином здійснив перевірку реквізитів «Призначення платежу» платіжної інструкції шляхом візуального огляду, оскільки мали місце очевидні ознаки внутрішньої суперечності з іншими реквізитами.

Так, в зазначеній платіжній інструкції в призначені платежу було вказано «За ав-ль Mersedes-Benz GLS400 згідно дог. купівлі-продажу №8046/2023/3803567 від 05.05.23 поповнення картки 359148 ОСОБА_1 , без ПДВ». При цьому, в реквізитах отримувача вказано найменування ОСОБА_1 , а код та рахунок - іншої особи ( ОСОБА_4 ).

Окрім того, відповідно до постанови правління НБУ від 11.09.2017 №89 «Про затвердження нормативно-правових актів Національного банку України з бухгалтерського обліку» частиною 5 встановлено банкам України забезпечити до 01 січня 2019 року поступовий перехід на здійснення операцій з використанням платіжних карток із застосуванням балансових рахунків 2600 АП «Кошти на вимогу суб`єктів господарювання» групи рахунків 260 «Кошти на вимогу суб`єктів господарювання», 2620 АП «Кошти на вимогу фізичних осіб» групи рахунків 262 «Кошти на вимогу фізичних осіб», 2650 АП «Кошти на вимогу небанківських фінансових установ» групи рахунків 265 «Кошти небанківських фінансових установ» розділу 26 класу 2 Плану рахунків.

Проте, в платіжній інструкції №UA420 від 01.06.2023 в графі «рахунок одержувача» зазначено IBAN з кодом 2600 та призначенням платежу «поповнення картки фізичної особи», що є взаємовиключним у контексті класифікації рахунків згідно з Постановою НБУ №89.

Враховуючи зазначене, апеляційний господарський суд, погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачі допустили порушення вимог законодавства та договору, й відповідно прав позивача, як споживача фінансової послуги, що полягали в протиправних діях, пов`язаних з нездійсненням належного контролю (неповною перевіркою) реквизитів платіжної інструкції, що призвело до здійснення неналежної платіжної операції.

Не здійснення перевірки відповідних реквізитів призвело до того, що кошти отримав неналежний отримувач ОСОБА_4 , що не заперечується відповідачами.

За відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.12.2024 у справі №910/3176/24).

Водночас, колегія суддів вважає слушними доводи відповідачів, що позивачем в межах даної справи достеменно не доведено наданими доказами обставини «нетипової роботи персонального комп`ютера, яка мала ознаки впливу вірусної програми або зовнішнього втручання через мережу Інтернет».

Навпаки, довідками АТ «Полтава-Банк» про результати перевірки від 21.04.2025 та 02.05.2025 підтверджується, що електронний документ (платіжна інструкція №UA420 від 01.06.2023) надійшла від позивача до АТ «Полтава-Банк» за допомогою програмно-технічного комплексу «Клієнт-банк» з використанням ключа та паролю. За результатами перевірки в автоматичному режимі електронного цифрового підпису та паролю електронних розрахункових документів штатним механізмом ПЗ було встановлено, що документи підписані електронним цифровим підписом ТОВ «Гумагроекспорт», підпис та пароль клієнта є справжніми та правильними, відправка платіжної інструкції «в проводку» здійснювалася з того робочого місця, з якого клієнт працював постійно, компрометація ключа не виявлена, зі сторони банку була проведена посилена автентифікація користувача при вході в систему ДСО.

Самі по собі обставини відкриття за даними фактами за зверненням позивача правоохоронними органами кримінального провадження та зібрані в його ході матеріали також не доводять фактів несанкціонованого втручання в роботу його комп`ютера під час оформлення платіжної інструкції. Вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили та яким встановлені відповідні обставини, також наразі відсутній.

Проте, зазначене не спростовує обґрунтованість позовних вимог з урахуванням інших встановлених судами першої та апеляційної інстанції обставин.

З огляду на викладене, враховуючи, що чинне законодавство покладає відповідальність за невиконання або неналежне виконання платіжних операцій як на надавача платіжних послуг платника, так і на надавача платіжних послуг отримувача під час виконання платіжних операцій, висновок суду першої інстанції про покладення відповідальності на відповідачів є обґрунтованим.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення - без змін.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Акціонерного Товариства «Полтава-Банк» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 30.06.2025 у справі №917/568/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 10.10.2025.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя Н.О. Мартюхіна