ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" жовтня 2025 р.м. Одеса Справа № 22/11-09-343

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В., при секретарі судового засідання Барбанягра К.Е., розглянувши у судовому засіданні скаргу Суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи Болтян Марії Миколаївни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) за вх.суду№2-272/25 від 25.06.2025 на дії (бездіяльність) Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в порядку ст.ст. 339-343 ГПК України по справі №22/11-09-343

за позовом Фізичної особи-підприємця Попенко Кирила Володимировича ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 );

до відповідача Суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи Болтян Марії Миколаїівни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 );

про стягнення 18587,84 грн.

Суб`єкт оскарження: Київський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (65065, м. Одеса, вул. Євгенія Танцюри, 1, )

за участю представників сторін:

від позивача (стягувача): не з`явився;

від відповідача (боржника, скаржника): Артьомов Д.С.;

Від Київського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 06.03.2009 (суддя Торчинсьска Л.О.) позов Фізичної особи-підприємця Попенко Кирила Володимировича задоволено, стягнуто з Суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи Болтян Марини Миколаївни на користь Фізичної особи-підприємця Попенко Кирила Володимировича суму заборгованості у розмірі 15626,93грн, три проценти річних у розмірі 226,24грн, пеня у розмірі 1771,78грн, індекс інфляції у розмірі 962,89грн, держмито 185,88грн та 118,00грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Надано відстрочку виконання рішення суду від 06.03.2009 по справі №22/11-09-343 строком до 30.12.2009.

16.03.2009 на виконання рішення був виданий відповідний наказ.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.06.2009 рішення Господарського суду Одеської області від 06.03.2009 залишено без змін.

25.06.2025 за вх.суду№2-272/25 Суб`єкт підприємницької діяльності-фізична особа Болтян Марія Миколаїівна звернулася до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (ідентифікаційний код: 41407330) щодо не зняття арешту з майна Болтян Марини Миколаївни (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ), а саме арешту на 1/7 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , накладеного постановою ДВ-9 першого Київського ВДВС ОМУЮ №АА 648631 від 19.05.2010 (єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9894412, 03.06.2010 11:41:19), у межах виконавчого провадження №13072078 з примусового виконання наказу №22/11-09-343, виданого Господарським судом Одеської області 16.03.2009;

- зобов`язати Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (ідентифікаційний код: 41407330) зняти (скасувати) арешт та відповідне обтяження майна Болтян Марини Миколаївни (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ), а саме 1/7 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , накладених постановою ДВ-9 першого Київського ВДВС ОМУЮ, № АА 648631 від 19.05.2010 (єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9894412, 03.06.2010 11:41:19), у межах виконавчого провадження №13072078 з примусового виконання наказу №22/11-09-343, виданого Господарським судом Одеської області 16.03.2009, а також вчинити всі необхідні дії, зокрема, шляхом винесення відповідних постанов та реєстрації припинення обтяження шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про припинення обтяження;

- зобов`язати Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (ідентифікаційний код: 41407330) повідомити суд про виконання ухвали в порядку ст. 345 ГПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 25.06.2025 скаргу суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи Болтян Марії Миколаїівни за вх.суду№2-272/25 від 25.06.2025 на дії (бездіяльність) Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в порядку ст.ст. 339-343 ГПК України по справі №916/22/11-09-343 передано на розгляд судді Степанової Л.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.07.2025 скаргу суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи Болтян Марії Миколаїівни за вх.суду№2-272/25 від 25.06.2025 на дії (бездіяльність) Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в порядку ст.ст. 339-343 ГПК України по справі №916/22/11-09-343 прийнято до розгляду суддею Степановою Л.В. та призначено судове засідання з розгляду скарги на 10.07.2025 о 12:10.

03.07.2025 за вх.суду№21065/25 Київський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надав до суду відзив на скаргу.

В обґрунтування скарги, скаржник зазначає, що Болтян М.М. є власником частки нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . 02.06.2025, під час звернення до нотаріуса з метою підготовки до проведення угод щодо належного Болтян М.М. майна, останній стало відомо про наявність зареєстрованого обтяження, а саме арешту на 1/7 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , накладеного постановою ДВ-9 першого Київського ВДВС ОМУЮ №АА 648631 від 19.05.2010 (єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9894412, 03.06.2010 11:41:19). З метою зняття визначеного арешту, Болтян М.М., 03.06.2025 звернулася до Київського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) із відповідною заявою. 18.06.2025 Болтян М.М. засобами електронного зв`язку отримала лист-відповідь від 16.06.2025 №90737 за підписом начальника Київського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса), яким фактично відмовлено у знятті арешту. Із зазначеного листа вбачається, що перевіркою відомостей Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що в період з 2009 (постанова про відкриття виконавчого провадження від 01.06.2009) по 2011 роки на виконанні в Першому Київському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження №13072078 з примусового виконання наказу №22/11-09-343, виданого Господарським судом Одеської області 16.03.2009, про стягнення з Болтян М.М. на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 18891,72грн. Водночас, 30.12.2011 державним виконавцем відділу, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на момент повернення виконавчого документа стягувачу - №606-ХІV від 21.04.1999 зі змінами), по вищезазначеному виконавчому провадженню винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Скаржник зазначає, що відомості щодо виконання Болтян М.М. вимог вищезазначеного виконавчого документа, як зазначає представник Київського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса), у відділі відсутні. Надалі представник Київського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса), посилаючись на положення ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (у чинній редакції - № 1404-VІІІ від 02.06.2016 зі змінами), а також на положення п. 16 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, підсумовує, що підстави для зняття арешту з майна Болтян М.М. відсутні.

Скаржник вважає бездіяльність уповноважених осіб Київського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) щодо невчинення дій зі зняття арешту, накладеного постановою ДВ-9 першого Київського ВДВС ОМУЮ №АА 648631 від 19.05.2010 (єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9894412, 03.06.2010 11:41:19), протиправною, а інформацію, викладену у зазначеному вище листі-відмові, необґрунтованою та формальною. Обрана форма та спосіб захисту обумовлені тим, що Болтян М.М., яка була боржником у виконавчому провадженні, отримавши необґрунтовану відмову від Київського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса), наразі позбавлена іншого способу захисту свого права на мирне володіння майном, аніж оскарження дій (бездіяльності) Київського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) щодо не зняття арешту із належного їй майна.

Скаржник вказує, що оскільки наказ №22/11-09-343 від 16.03.2009, виданий Господарським судом Одеської області, на підставі якого було відкрито виконавче провадження №13072078 про стягнення з Болтян М.М. на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 18 891,72грн, було повернуто стягувачу 30.12.2011, то повторно пред`явити його до виконання стягувач міг у строк до 30.12.2012.

Як зазначає скаржник, згідно з відкритими відомостями, вміщеними до АСВП та Єдиного державного реєстру боржників, інформація про наявність відкритих виконавчих проваджень, у яких Клієнт є боржником, відсутня. Відтак, на думку Болтян М.М., відмова в скасуванні обтяжень майна за виконавчим провадженням щодо виконавчого документа, який був повернутий та вже не може бути пред`явлений до виконання, з урахуванням того, що з моменту його повернення останній не пред`являвся повторно вже більше 12 з половиною років, відсутності доказів існування будь-яких майнових претензій як з боку позивача у справі, так і з боку третіх осіб, є порушенням прав, гарантованих Першим Протоколом, оскільки така бездіяльність державного органу не ґрунтується на нормах закону та не переслідує легітимної мети, спрямованої на захист інтересів суспільства, окремої особи чи держави, порушує баланс інтересів суспільства та особи, якій певні права було гарантовано законом. Підсумовуючи викладене, слід дійти висновку, що зазначений наказ до виконання повторно не пред`являвся, строки на його пред`явлення сплили ще до набрання чинності Закону України «Про виконавче провадження» (у чинній редакції - №1404-VIII від 02.06.2016 зі змінами), Болтян М.М. не висувалися будь-які майнові претензії з боку позивача у даній справі, будь-які відкриті виконавчі провадження, в межах яких закон допускає вчинення виконавчих дій та накладення будь-яких обмежень щодо боржника, аналогічно відсутні. Відтак, існування накладеного арешту протягом більше ніж 15 років за відсутності відкритих виконавчих проваджень та можливості продовження примусового виконання судового рішення є безпідставним та невиправданим, а тому таким, що очевидно порушує майнові права Болтян М.М.

Враховуючи викладене, скаржник просить задовольнити вимоги скарги у повному обсязі, а саме визнати протиправною бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (ідентифікаційний код: 41407330) щодо не зняття арешту з майна Болтян Марини Миколаївни (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ), а саме арешту на 1/7 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , накладеного постановою ДВ-9 першого Київського ВДВС ОМУЮ №АА 648631 від 19.05.2010 (єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9894412, 03.06.2010 11:41:19), у межах виконавчого провадження №13072078 з примусового виконання наказу №22/11-09-343, виданого Господарським судом Одеської області 16.03.2009; зобов`язати Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (ідентифікаційний код: 41407330) зняти (скасувати) арешт та відповідне обтяження майна Болтян Марини Миколаївни (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ), а саме 1/7 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , накладених постановою ДВ-9 першого Київського ВДВС ОМУЮ, № АА 648631 від 19.05.2010 (єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9894412, 03.06.2010 11:41:19), у межах виконавчого провадження №13072078 з примусового виконання наказу №22/11-09-343, виданого Господарським судом Одеської області 16.03.2009, а також вчинити всі необхідні дії, зокрема, шляхом винесення відповідних постанов та реєстрації припинення обтяження шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про припинення обтяження.

Київський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції проти скарги заперечує посилаючись на те, що В період дії Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (далі - "Закон № 606-XIV") на виконанні Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження № 13072078, відкрите 01.06.2009 на підставі наказу від 16.03.2009 №22/11-09-343 Господарського суду Одеської області, про стягнення з Болтян Марини Миколаївни на користь ОСОБА_1 18 891,72 грн., в межах якого було накладено спірний арешт. 30.12.2011 у вищевказаному виконавчому провадженні на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону № 606-XIV була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, а інші матеріали знищені за закінченням терміну зберігання відповідно до пункту 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року №2274/5. Виписка зі спецрозділу АСВП щодо виконавчого провадження №13072078 (яка відповідно до п. 2 розділу І, п. 3 розділу IX Положення про Автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Мінюсту від 05.08.2016р. № 2432/5, є належним доказом на підтвердження підстави завершення виконавчого провадження, матеріали якого передані в архів/знищені) додається. Тобто, у зв`язку із винесенням постанови про повернення виконавчого документу стягувачу відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону № 606-XIV вищевказане виконавче провадження не є закінченим, що не зумовлює настання наслідків, визначених у ст. 50 названого Закону. Відомостей про виконання вимог виконавчого документу (поза межами виконавчого провадження) від стягувача - до Відділу не поступало. Заяв/ухвал про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні № 13072078, ухвали про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню - до Відділу не надходило. Постанови про відкриття вищевказаного виконавчого провадження та про арешт майна боржника - не оскаржувались та є чинними.

Київський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зазначає, що звертаючись зі скаргою до суду, боржник мав зазначити, на підставі якої ж саме норми Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. № 1404- VIII (далі «Закон № 1404») або Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюсту України від 02.04.2012р. № 512/5 (далі - "Інструкція 512") Відділ зобов`язаний зняти відповідні арешти. Для вирішення питання чи містить діюче законодавство обов`язок Відділу зняти в позасудовому порядку арешт, накладений у виконавчому провадженні, в якому виконавчий лист був повернутий стягувачу (згідно з Законом № 606-XIV), а фактичного виконання рішення (в т.ч. поза межами виконавчого провадження) не відбулось, необхідно врахувати, що в такому випадку відсутні підстави для зняття арешту, встановлені ч. 4 ст. 59 Закону № 1404 та п. 16 розділу VIII Інструкції 512. Однак, винятками з вищенаведеного є випадки скасування рішення, на підставі якого видавався виконавчий документ (і накладався арешт) або визнання судом таким, що не підлягає виконанню відповідного виконавчого документу. Саме тоді у Відділу і виникає обов`язок зняти арешт (за невиконаним судовим рішенням) відповідно до п. 20 розділу III Інструкції 512 та ч. 4 ст. 40 Закону№ 1404 (аналогічні висновки містять п.п. 21,30 постанови ВС від 20.06.2024 року № 333/395/22). Більш того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 травня 2025 року (cправа № 2/1522/11652/11) за результатами розгляду питання щодо неоднакового застосування судами положень законів № 606-XIV та № 1404-VIII (за скаргами про зобов`язання ДВС зняти арешт з майна боржника у випадку повернення виконавчого документа стягувачу) сформулювала наступні правові висновки (узагальнено): - Виконавець знімає арешт з майна боржника у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав (частина перша статті 40 Закону № 1404-VIII). Подібні положення містяться у частині першій статті 50 Закону № 606-XIV. - У незакінченому виконавчому провадженні виконавець знімає арешт з майна боржника у випадках, визначених частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VIII. - Також виконавець знімає арешт з майна боржника, якщо після повернення виконавчого документа стягувачу встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню (частина четверта статті 40 Закону № 1404-VIII). - Крім того, виконавець знімає арешт з майна боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII. - Законодавством не передбачено обов`язку державного (приватного) виконавця зняти арешт, накладений на майно боржника, у разі повернення стягувачу виконавчого документа (з інших підстав). Таким чином, зважаючи на той факт, що виконавчий документ був повернутий стягувачу відповідно до пункту 4 ч. 1 ст. 47 Закону № 606-XIV (а не згідно з пунктом/ пунктами 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII), підстави для задоволення скарги у даній справі відсутні.

Київський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вказує, що необґрунтованими є доводи скарги про те, що встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив. Виконавчий лист відносно скаржниці суд не визнав таким, що не підлягає виконанню. Стягувач не позбавлений можливості звернутися з відповідною заявою до суду про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та вчиняти інші дії, спрямовані на примусове виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, Київський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції просить відмовити у задоволенні скарги Суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи Болтян Марії Миколаїівни.

Суд, розглянувши скаргу Суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи Болтян Марії Миколаїівни на дії (бездіяльність) Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заперечення Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

В силу статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частинами першою, другою статті 18 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (рішення Конституційного Суду України №18-рп/2012 від 13.12.2012).

Умови і порядок виконання судових рішень, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх в добровільному порядку, на час видачі наказу Господарського суду Одеської області від 16.03.2009 №22/11-09-343, пред`явлення його до виконання та накладення арешту на майно боржника були врегульовані Законом №606-XIV, який втратив чинність 05.10.2016.

Відповідно до частини першої статті 52 Закону № 606-XIV звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Аналогічна за змістом норма закріплена у частині першій статті 48 Закону № 1404-VIII, який набрав чинності з 05 жовтня 2016 року.

Отже, арешт є початковою стадією виконавчого провадження щодо звернення стягнення на майно боржника.

Згідно із частиною другою статті 57 Закону № 606-XIV (у редакції, чинній на момент накладення арешту на майно боржника) арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Схожі за змістом приписи містяться у статті 56 Закону №1404-VIII.

Виконавче провадження як сукупність дій, спрямованих на примусове виконання рішень, передбачає застосування арешту майна боржника як засобу, що обмежує можливість відчуження майна боржником із метою його подальшої реалізації у спосіб, передбачений законом.

Отже, правовою метою накладення державним (приватним) виконавцем арешту на майно боржника є забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Як видно з матеріалів скарги, ОСОБА_2 є власником частки нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . 02.06.2025, під час звернення до нотаріуса з метою підготовки до проведення угод щодо належного Болтян М.М. майна, останній стало відомо про наявність зареєстрованого обтяження, а саме арешту на 1/7 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , накладеного постановою ДВ-9 першого Київського ВДВС ОМУЮ №АА 648631 від 19.05.2010 (єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9894412, 03.06.2010 11:41:19).

З метою зняття визначеного арешту, ОСОБА_2 , 03.06.2025 звернулася до Київського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) із відповідною заявою. 18.06.2025 ОСОБА_2 засобами електронного зв`язку отримала лист-відповідь від 16.06.2025 №90737 за підписом начальника Київського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса), яким фактично відмовлено у знятті арешту. Із зазначеного листа вбачається, що перевіркою відомостей Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що в період з 2009 (постанова про відкриття виконавчого провадження від 01.06.2009) по 2011 роки на виконанні в Першому Київському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження №13072078 з примусового виконання наказу №22/11-09-343, виданого Господарським судом Одеської області 16.03.2009, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 18891,72грн.

Водночас, 30.12.2011 державним виконавцем відділу, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на момент повернення виконавчого документа стягувачу - №606-ХІV від 21.04.1999 зі змінами), по вищезазначеному виконавчому провадженню винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

У відповідності до ч. 5 ст. 60 вищезазначеного у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Згідно із приписами п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

У п. 3 ст. 37 вказаного Закону зазначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається. На повернення виконавчого документа з інших підстав ця вимога не поширюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону № 1404-VIII, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Отже, державний виконавець діяв правомірно не вирішуючи питання щодо скасування арешту, накладеного на майно боржника, при поверненні виконавчого документа стягувачу.

Поміж тим, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, свідчить про відстуність будь-яких претензій у стягувача до боржника, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном та не відповідає загальним засадам судочинства.

Виходячи з викладеного вище, за наявності арешту (обтяження) накладених на майно, порушується право заявника на мирне володіння та розпорядження майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право заявника підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб - шляхом скасування арешту майна.

Звертаючись до суду зі скаргою, заявник також просить визнати протиправною бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не зняття арешту з майна Болтян Марини Миколаївни, а саме арешту на 1/7 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , накладеного постановою ДВ-9 першого Київського ВДВС ОМУЮ №АА 648631 від 19.05.2010 у межах виконавчого провадження №13072078 з примусового виконання наказу №22/11-09-343, виданого Господарським судом Одеської області 16.03.2009

Відповідно до ч. 2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Разом з тим, при розгляді скарги судом встановлено, що в даному випадку державний виконавець не мав повноважень щодо зняття арешту з майна боржника, а відтак відсутні підстави для визнання протиправними дій Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо відмови у знятті арешту накладеного на майно боржника Болтян Марини Миколаївни у ВП №13072078.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Прецендента практика ЄСПЛ містить принцип «належного урядування». Цей принцип, як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskalv. Poland), п. 73).

Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia).

Враховуючи викладене, скарга підлягає задоволенню в частині вимог про зобов`язання Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти (скасувати) арешт та відповідне обтяження майна Болтян Марини Миколаївни, а саме 1/7 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , накладених постановою ДВ-9 першого Київського ВДВС ОМУЮ, № АА 648631 від 19.05.2010 (єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9894412, 03.06.2010 11:41:19), у межах виконавчого провадження №13072078 з примусового виконання наказу №22/11-09-343, виданого Господарським судом Одеської області 16.03.2009, а також вчинити всі необхідні дії, зокрема, шляхом винесення відповідних постанов та реєстрації припинення обтяження шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про припинення обтяження.

Відповідно до ст. 345 Господарського процесуального кодексу України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Враховуючи викладене, суд зобов`язує Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомити суд та Болтян Марину Миколаївну про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги.

Керуючись ст.ст. 339-343,345,234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи Болтян Марії Миколаїівни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) за вх.суду№2-272/25 від 25.06.2025 на дії (бездіяльність) Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в порядку ст.ст. 339-343 ГПК України по справі №22/11-09-343 задовольнити частково.

2. Зобов`язати Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65065, м. Одеса, вул. Євгенія Танцюри, 1, ) скасувати арешт та відповідне обтяження майна Болтян Марини Миколаївни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ), а саме 1/7 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , накладених постановою ДВ-9 першого Київського ВДВС ОМУЮ, №АА 648631 від 19.05.2010 (єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9894412, 03.06.2010 11:41:19), у межах виконавчого провадження №13072078 з примусового виконання наказу №22/11-09-343, виданого Господарським судом Одеської області 16.03.2009, а також вчинити всі необхідні дії, зокрема, шляхом винесення відповідних постанов та реєстрації припинення обтяження шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про припинення обтяження;

3. Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

4. В решті вимог скарги відмовити.

Повний текст ухвали підписано 13 жовтня 2025.

Ухвала набирає чинності 07.10.2025 та підлягає оскарженню в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Л.В. Степанова