ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3437/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГОВИЙ ДІМ МУСТАНГ

до Товариства з обмеженою відповідальністю БУРЗАН КАРГО

про стягнення 313934,67грн

До суду через підсистему Електронний суд надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГОВИЙ ДІМ МУСТАНГ до Товариства з обмеженою відповідальністю БУРЗАН КАРГО про стягнення 313934,67грн за договором № 1 від 10.01.2025 поставки нафтопродуктів, з яких 239279,48грн основного боргу, 14835,33грн пені, 23927,94грн 10% штрафу та 35891,92грн 15% штрафу.

Ухвалою від 28.08.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без призначення засідань. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву протягом 15 днів з дня отримання ухвали.

Відповідач отримав ухвалу в електронному кабінеті 28.08.2025 о 21год 43хв, що підтверджується довідкою.

Відзиву на позов відповідач не подав, тому справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.

Згідно з ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, суд

встановив:

10.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ - МУСТАНГ» (постачальник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БУРЗАН-КАРГО» (покупець, Відповідач) був укладений Договір поставки нафтопродуктів № 1 (далі - Договір), відповідно до умов якого Постачальник (Позивач) зобов`язався постачати нафтопродукти та газ, а Покупець (Відповідач) зобов`язувався прийти Товар та оплатити за нього грошові кошти, на умовах визначених Договором.

Згідно з п. 2.2 договору вартість товару, що постачається за цим договором, визначається на дату проведення покупцем оплати товару та зазначаються у відповідному рахунку-фактурі постачальника, який належить до сплати покупцем, а також у видатковій накладній.

Відповідно до п. 2.3 договору, покупець зобов`язується проводити оплату на підставі, виставлених рахунків протягом 5 банківських днів від дати поставки, яка вказується у видаткових накладних та рахунку.

Відповідно до п. 3.1. Договору зобов`язання Позивача вважаються виконаними, а право власності на нафтопродукти - переданим Відповідачу, у момент фактичного отримання Товару Відповідачем, що підтверджується записом у відомості.

У випадку прострочення Покупцем оплати Товару до нього можуть бути застосовані санкції передбачені п. 6.4. Договору , а саме те що Покупець (Відповідач) повинен сплатити суму основного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення оплати, а також пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно перерахованої (простроченої) суми за кожен календарний день прострочення виконання грошового зобов`язання. У випадку прострочення оплати за товару більше ніж на 10 календарних днів Покупець додатково сплачує на користь Постачальника штраф у розмірі 10% від простроченої суми. У випадку прострочення оплати за Товар більше ніж на 15 календарних днів, Покупець додатково сплачує на користь Постачальника штраф у розмірі 15 % від простроченої суми.

Договір діє з моменту підписання і до 31.12.2025 (п. 8.1).

Позивач поставив відповідачу товар на підставі наступних видаткових накладних, які підписані сторонами і скріплені їх печатками:

- ТД - 0000262 від 17 березня 2025 року на суму 66562,86грн,

- ТД - 0000264 від 18 березня 2025 року на суму 31826,34грн,

ТД - 0000272 від 19 березня 2025 року на суму 41389,08грн,

ТД - 0000300 від 27 березня 2025 року на суму 119438,41грн.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Статтею 1 цього Закону визначено, що первинним є документ, який містить відомості про господарську операцію.

Крім того, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити як назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо (ст. 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в України").

Згідно з абз. 1 п. 2.5. Положення про документальне забезпечення записів бухгалтерського обліку, затвердженого наказом Мінфіну від 24.05.95 № 88, документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

З огляду на викладене, вищезазначені видаткові накладні відповідають вимогам до первинних бухгалтерських документів.

Поставка нафтопродуктів також підтверджується Відомостями на відпуск нафтопродуктів від 17.03.2025, 18.03.2025, 19.03.2025, 27.03.2025 року (копії яких додаються).

Відповідно до підписаного обома сторонами Акту звірки взаєморозрахунків, станом на 31.03.2025 року заборгованість Відповідача складала : 619279,48 (шістсот дев`ятнадцять тисяч двісті сімдесят дев`ять) гривень 48 коп.

Частково, починаючи з 03.04.2025 року Відповідач погашав заборгованість, однак станом на 23.07.2025 року прострочена заборгованість за поставлені нафтопродукти складає 239279,48 (двісті тридцять дев`ять тисяч двісті сімдесят дев`ять гривень) 48 копійок.

Позивачем складено акт звірки розрахунків станом на 23.07.2025.

Зазначений Акт було направлено Відповідачу 06.08.2025 з описом вкладення (поштове відправлення 231).

Відповідач Акт звірки отримав 16.08.2025 року, що підтверджується роздруківкою з сайту Укрпошти.

В порушення умов Договору, Відповідач так і не здійснив остаточний розрахунок із Позивачем, в результаті чого у Відповідача утворилася заборгованість за поставлений Товар в сумі 239279,48грн.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший порядок оплати товару.

Відповідач не надав суду доказів сплати 239279,48грн основного боргу, як і будь-яких заперечень, тому позовні вимоги про стягнення 239279,48грн основного боргу є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення 14835,33грн пені за період з 16.06.2025 по 27.08.2025, то суд виходить з наступного

Згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6.4. Договору передбачено, що Покупець (Відповідач) повинен сплатити суму основного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення оплати, а також пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно перерахованої (простроченої) суми за кожен календарний день прострочення виконання грошового зобов`язання. У випадку прострочення оплати за товару більше ніж на 10 календарних днів Покупець додатково сплачує на користь Постачальника штраф у розмірі 10% від простроченої суми. У випадку прострочення оплати за Товар більше ніж на 15 календарних днів, Покупець додатково сплачує на користь Постачальника штраф у розмірі 15 % від простроченої суми.

Перевіривши розрахунок пені, суд дійшов висновку, що він здійснений правильно, тому позовні вимоги про стягнення 14835,33грн пені підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення 23927,94грн 10% штрафу та 35891,92грн 15% штрафу, то суд враховує наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що прострочення оплати відповідачем триває більше 15 календарних днів, тому є підстави для стягнення з відповідача 15% штрафу згідно з п. 6.4 договору в сумі 35891,92грн.

Згідно з ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

З огляду на викладене, стягнення штрафу за прострочення виконання зобов`язання на строк понад 10 календарних днів та штрафу за прострочення виконання зобов`язання на строк понад 15 календарних днів є подвійною відповідальністю за порушення зобов`язання, оскільки, як уже зазначалося вище, з установлених судом обставин справи вбачається, що відповідач вчинив єдине порушення, яке полягає в простроченні виконання зобов`язання за договором на строк понад 15 календарних днів, і вказаний строк охоплює порушення зобов`язання на строк понад 10 календарних днів.

Одночасне стягнення штрафу за прострочення виконання зобов`язання на строк понад 10 календарних днів та штрафу за прострочення виконання зобов`язання на строк понад 15 календарних днів є подвійним стягненням штрафу за несвоєчасне виконання зобов`язання, що не узгоджується з приписами статті 61 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути двічі притягнутий до відповідальності одного виду.

Тому не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу за прострочення виконання робіт в розмірі 10%.

Аналогічна позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 01.06.2021 у справі № 910/12876/19.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги частково.

Всього позивачем було сплачено 3767,22грн судового збору.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати в розмірі сплаченого судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (3767,22/313934,67*290006,73=3480,08грн).

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 129, 232-240, 243, Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю БУРЗАН КАРГО (код 43614280, м. Одеса вул. Приморська 15/17) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГОВИЙ ДІМ МУСТАНГ (код 41194212, с. Олександрівка Одеського району Одеської області, вул. Перемоги 2-С) 239279,48грн основного боргу, 14835,33грн пені, 35891,92грн 15% штрафу та 3480,08грн витрат зі сплати судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 06 жовтня 2025 р.

Суддя В.В. Литвинова