РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.10.2025Справа № 910/9278/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Комунального некомерційного підприємства "Миколаївська міська лікарня" Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "Інсол"

про стягнення 38 484,89 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне некомерційне підприємство «Миколаївська міська лікарня» Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Інсол» про стягнення 38 484,89 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані нікчемністю укладених сторонами Додаткових угод № 1 від 23.08.2023 та № 2 від 27.09.2023 до Договору постачання природного газу № 28 від 10.05.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, поставлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

11.08.2025 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечуючи проти позову зазначає, що умовами Договору було прямо передбачено право позивача на його дострокове розірвання у разі, якщо запропоновані зміни до умов договору, зокрема щодо ціни товару, є для нього неприйнятними, водночас, під час укладення додаткових угод, які є предметом спору, позивач не скористався своїм правом на розірвання Договору, натомість підписав зазначені угоди, тим самим підтвердивши свою згоду із запропонованими змінами, зокрема погодившись на нову ціну товару. Відповідач зазначає, що внесення змін до Договору Додатковими угодами № 1 від 23.08.2023 року та № 2 від 27.09.2023 року щодо збільшення вартості 1 тис. м. куб газу, відбулося за ініціативи Відповідача на підставі поданих ним: 1) Експертного висновку Харківської Торгової промислової палати № 675/23 від 07.08.2023, про рівень біржового курсу на природний газ за результатами торгів стандартизованими продуктами станом на дати, зазначені в таблиці, відносно липня (01.07-31.07) 2023 року згідно з ТБ «Українська енергетична біржа»). Відповідно до представленої довідки наведено значення біржового курсу результатів торгів стандартизованими продуктами за липень 2023 13 701,53 грн/тис. куб.м. у порівнянні з червнем 2023-12 790,54 грн/тис.куб.м. (відсоток коливання ціни 7,12%) та станом на 04.05.2023 12 840,0 грн/тис.куб.м. (відсоток коливання ціни 6,71%), 10.05.2023 12 480,0 грн/тис.куб.м. (відсоток коливання ціни 9,79%). 17.05.2023 - 12 420,0 грн/ тис.куб.м. (10,32%), 19.06.2023-12 480,0 грн/тис.куб.м. (9,79%), 20.06.2023 12 840,0 грн/тис.куб.м. (6,71%), 23.06.2023 12 924,0 грн/тис.куб.м. (6,02%), 26.06.2023 12 912,0 грн/тис.куб.м. (6,11%), 27.06.2023 12 912,0 грн/тис.куб.м. (6,11%), 28.06.2023 12 960,0 грн/тис.куб.м. (5,72%) та 2) Експертного висновку Харківської Торгової промислової палати № 918/23 від 06.09.2023 про рівень біржового курсу на природний газ за результатами торгів стандартизованими продуктами станом на дати, зазначені в таблиці, відносно серпня (01.08-31.08) 2023 року згідно з ТБ «Українська енергетична біржа. Відповідно до представленої довідки наведено значення біржового курсу результатів торгів стандартизованими продуктами за серпень 2023 17 310,18 грн/тис.куб.м. у порівнянні з липнем 2023 - 13 701,53 грн/тис.куб.м (відсоток коливання ціни 26,36%) та станом на 17.07.2023 13 927,50 грн/тис.куб.м. (24,29%), 18.07.2023 13 927,50 грн/ тис.куб.м. (24,29%), 21.07.2023 13 680,00 грн/тис.куб.м. (26,54%), 24.07.2023-13 680,00 грн/тис.куб.м. (26,54%), 28.07.2023-14 550,00 грн/тис.куб.м. (18,97%). Також відповідач зазначає, що Договір було укладено 10.05.2023, після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178, тому у відповідності до пункту 3-7 розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про публічні закупівлі» норми вказаного Закону мають застосовуватись з урахуванням особливостей, визначених Постановою Кабінетом Міністрів України від 12.10.2022 № 1178.

13.08.2025 представником позивача подано відповідь на відзив.

19.08.2025 представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

10 травня 2023 року між Комунальним некомерційним підприємством «Миколаївська міська лікарня» Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області (далі - споживач, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Інсол» (далі - постачальник, відповідач) укладено Договір на постачання природного газу № 28 (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2023 році природний газ (код за ДК 021:2015 - 09120000- 6 «Газове паливо») (далі - газ), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Відповідно до п. 2.1 Договору постачальник передає Споживачу газ в обсязі 17000 м.куб.

Згідно з п. 3.4 Договору приймання-передача газу, поставленого постачальником споживачеві у відповідному місяці, оформляється щомісячним Актом приймання-передачі природного газу із обов`язковим зазначенням обсягу спожитого газу в розрізі об`єктів.

У відповідності до п.5.1 Договору ціна за 1000 м.куб. газу за цим Договором на природний газ є договірною і становить 13 320 грн., у тому числі ПДВ - 2 220 гривень.

Загальна вартість Договору, згідно з пунктом 5.3, 226 440 грн., у тому числі ПДВ - 37 740 грн.

Пунктом 5.5 Договору передбачено, що постачальник, з моменту підписання даного Договору, зобов`язуються не збільшувати, протягом 20 календарних днів, ціну за одиницю товару.

За умовами п. 6.4 Договору розрахунки споживача за поставлений природний газ здійснюються за розрахунковий період до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу, на підставі Акту приймання-передачі газу, отриманого представником споживача.

Згідно з п. 6.6 Договору у разі переплати вартості газу сума переплати зараховується постачальником в рахунок оплати газу на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу.

У пункті 7.1.6 Договору узгоджено, що споживач має право достроково розірвати Договір, якщо постачальник повідомив споживача про намір внесення змін до Договору в частині умов постачання та нові умови постачання виявились для нього неприйнятними. При цьому споживач зобов`язаний попередити постачальника не менш ніж за 10 діб до розірвання Договору, а також виконати свої обов`язки за цим Договором в частині оформлення використаних обсягів газу та їх оплати відповідно до умов Договору.

Договір набирає чинності з дати підписання та діє в моменті постачання природного газу до 15.10.2023, а в частині виконання до 31.12.2023 або до їх повного виконання (п. 12. Договору).

Відповідно до п. 13.1 Договору, зміна умов Договору в односторонньому порядку не допускається. Договір може бути змінений тільки за письмовою згодою сторін відповідно до вимог чинного законодавства України шляхом укладання Додаткової угоди.

Згідно з п. 13.4 Договору істотні умови Договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.

Підтвердженням факту коливання ціни такого товару на ринку може бути документальне підтвердження (довідка, експертний висновок, тощо) від компетентних органів (установ, організацій, тощо), які мають повноваження здійснювати моніторинг цін на товари, визначати зміни ціни товару на ринку.

23 серпня 2023 року сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, відповідно до якої сторони дійшли згоди збільшили ціну за 1000 куб. м. природного газу до 14 988,15 грн. (вартість рівня біржового курсу на природній газ за результатами торгів стандартизованими продуктами за 1000 куб. м. збільшується до +9,79%) з 01.07.2023 на підставі висновку Харківської торгово-промислової палати № 675/23 від 06.07.2023.

Також сторони домовилися викласти пункти 2.1 та 5.1. Договору в наступній редакції:

2.1 постачальник передає споживачу газ в обсязі 15 107,9352 м. куб.; п. 5.1 ціна за 1000 м. куб. газу за цим договором на природний газ є договірною і становить 14 988,15 грн., у тому числі ПДВ - 2 498,025 грн.

27 вересня 2023 року сторонами укладено Додаткову угоду № 2 до Договору, відповідно до якої сторони дійшли згоди збільшили ціну за 1000 куб. м. природного газу до 18 892,86 грн. (вартість рівня біржового курсу на природній газ за результатами торгів стандартизованими продуктами за 1000 куб. м. збільшується до +23,85%) з 01.08.2023 на підставі висновку Харківської торгово-промислової палати № 918/23 від 06.09.2023.

Також сторони домовилися викласти пункти 2.1, 5.1. Договору в наступній редакції: 2.1 постачальник передає споживачу газ в обсязі 14 074,44987 метрів куб.; 5.1 ціна за 1000 м.куб. газу за цим договором на природний газ є договірною і становить 18 523,72 грн., у тому числі ПДВ - 3 087,28 грн.

14 грудня 2023 року між сторонами укладено Додаткову угоду №3 до Договору, за умовами якої сторони дійшли згоди зменшити загальну суму договору на 1637,07 грн. та викладено п. 5.3 в наступній редакції: загальна вартість цього договору становить: 224 802,93 грн. у тому числі ПДВ 37 467,16 грн.

На виконання умов Договору постачальник поставив, а КНП «Миколаївська МЛ» за період дії Договору, у 2023 році спожила 139878 тис. м. куб. газу, що підтверджується складеними сторонами Актами прийому передачі природного газу № УГ 00000005 від 20.06.2023 на 1,77302 тис. м. куб; № УГ 00000032 від 23.08.2023 на 3,38365 тис. м. куб.; № УГ 00000037 від 23.08.2023 на 2,74776 тис. м. куб.; № УГ 00000059 від 27.09.2023 на 2,33002 тис. м. куб.; № УГ 00000086 від 20.10.2023 на 3,10538 тис. м. куб.; № УГ 00000115 від 20.06.2023 на 0,64797 тис. м. куб.

Позивач в свою чергу, на виконання умов Договору сплатив постачальнику за поставлений газ кошти в загальній сумі 224 802,93 грн., згідно платіжних доручень № 318 від 22.06.2023 на суму 102,30 грн.; № 319 від 22.06.2023 на суму 23 514,32 грн.; № 413 від 25.08.2023 на суму 44 923,03 грн.; № 415 від 25.08.2023 на суму 147,19 грн.; № 419 від 28.08.2023 на суму 41 009,23 грн.; № 420 від 28.08.2023 на суму 174,61 грн.; № 488 від 28.09.2023 на суму 43 820,66 грн.; № 489 від 28.09.2023 на суму 200,08 грн.; № 533 від 23.10.2023 на суму 58 445,63 грн.; № 534 від 23.10.2023 на суму 223,88 грн.; № 582 від 23.10.2023 на суму 12 113,40 грн.; № 583 від 23.11.2023 на суму 128,60 грн.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначає, що в ході проведення ревізії фінансово-господарської діяльності Комунального некомерційного підприємства «Миколаївська міська лікарня» Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області за період 01.01.2021 по 30.06.2024 встановлено, що подані відповідачем Довідки № № 675/23 та 918/23 не містять належного документального підтвердження яке б засвідчувало зміну ціни з моменту укладання договору і до моменту запропонованого внесення змін, а саме 01.07.2023, і не містить інформації про середньоринкові ціни на момент укладання договору і середньоринкові ціни на момент внесення змін, а інформація про біржовий курс результатів торгів стандартизованими продуктами не дає можливості засвідчити наявність коливання ціни, і крім того пунктом 5.5 Договору передбачено що постачальник, з моменту підписання даного договору, зобов`язується не збільшувати, протягом 90 календарних днів, ціну за одиницю товару.

Позивач зазначає, що оскільки цінові довідки містять дані про коливання, що відбулися порівняно з попередніми датами, проте жодна з цих довідок не охоплює всього періоду між датою укладання додаткової угоди про зміну ціни та датою попередньої додаткової угоди про зміну ціни, надані ТзОВ «Енергетична компанія «ІНСОЛ» цінові довідки Харківської ТПП для обґрунтування внесення змін до істотних умов договору щодо збільшення ціни на одиницю товару не підтверджують коливання природного газу в бік збільшення в період між укладанням договору (10.05.2023) та додатковим угодами від 23.08.2023 №1, від 27.09.2023 №2, а отже не можуть слугувати підставами для внесення таких змін до істотних умов договору.

Таким чином, позивач зазначає, що додаткові угоди від 23.08.2023 №1, від 27.09.2023 №2, укладені із порушенням вимог частини 4 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", що згідно із частиною 1 статті 43 Закону України "Про публічні закупівлі" свідчить про нікчемність додаткових угод і відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України визнання таких правочинів недійсними не вимагається, в зв`язку з чим має місце переплата позивачем коштів у розмірі 38 484, 89 грн., які позивач просить стягнути з відповідача на підставі частини 1 статті 670 ЦК України та частини 5 статті 216 ЦК України.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з частиною першою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу (частина перша статті 215 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 216 ЦК України встановлені правові наслідки недійсності правочину. Згідно з частиною першою цієї статті недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною (частина друга статті 216 ЦК України).

Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Згідно з частиною четвертою вказаної статті правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.

Відповідно до частини п`ятої наведеної статті вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Суд зазначає, що сторони уклали Договір за результатами проведення процедури відкритих торгів на виконання вимог Закону України "Про публічні закупівлі", який встановлює правові та економічні засади закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад.

Згідно з частиною першою статті 41 ЗУ «Про публічні закупівлі» договори про закупівлю укладаються з урахуванням норм Цивільного та Господарського кодексів України, а також з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 628, статті 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною другою статті 189 ГК України ціна є істотною умовою господарського договору.

Частинами першою, другою, третьою статті 632 ЦК України встановлено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки (частини перша, друга статті 334 ЦК України).

Згідно з вимогами частини четвертої статті 41 Закону умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 41 цього Закону істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Отже, ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.

Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Ураховуючи положення ЗУ «Про публічні закупівлі» ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Сторони під час дії договору про закупівлю можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених статтею 652 ЦК України та пунктом 2 частини п`ятої статті 41 цього Закону. Загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Отже, під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених статтею 652 ЦК України та пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

В іншому випадку не досягається мета ЗУ «Про публічні закупівлі», яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.

Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22.

Суд також зазначає, що згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 41, який у ЗУ «Про публічні закупівлі» у редакції до 19.04.2020, було викладено у статті 36, істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10% у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Вказана норма була змінена ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про публічні закупівлі» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення публічних закупівель» № 114-IX від 18 вересня 2019 року, яким Закон «Про публічні закупівлі» було викладено в новій редакції та доповнена умовою, що така зміна ціни в бік збільшення не може відбуватись частіше ніж один раз на 90 днів, крім закупівлі бензину, дизельного пального, газу та електричної енергії.

У пояснювальній записці до проєкту вказаного закону йдеться про те, що його було прийнято з метою удосконалення системи публічних закупівель, спрямованої на розвиток конкурентного середовища та добросовісної конкуренції у сфері закупівель, а також забезпечення виконання міжнародних зобов`язань України у сфері публічних закупівель, у тому числі протидії «ціновому демпінгу» коли учасник процедури закупівлі пропонує значно занижену ціну товару, щоб перемогти, а потім через додаткові угоди суттєво збільшує ціну товару та відповідно зменшує обсяг закупівлі, чим нівелює результати публічної закупівлі.

Отже, суд зазначає, що за такої мети очевидно, що зміни, внесені законодавцем Законом № 114-ІХ у вказану норму пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, не були спрямовані на те, щоб дозволити учасникам публічних закупівель використовувати «ціновий демпінг» з подальшим збільшенням ціни за одиницю товару більше ніж на 10% від ціни, визначеної сторонами за результатами процедури закупівлі та при укладенні договору про закупівлю.

У справі що розглядається судом встановлено, що позивач, який мав беззаперечне право на отримання товару по ціні, визначеній в укладеному сторонами Договорі, без надання письмових заперечень чи проведення переговорів щодо пропозиції відповідача про збільшення ціни підписав додаткові угоди, внаслідок чого ціна збільшилася на 10% відсотків, а обсяг поставки товару за Договором істотно зменшився.

Як вбачається з матеріалів справи, необхідність укладення Додаткових угод № 1 від 23.08.2023 та № 2 від 27.09.2023 до Договору обґрунтовано коливанням ціни товару на ринку, на підтвердження чого Товариством з обмеженою відповідальністю «енергетична компанія «Інсол» надавались експертні висновки Харківської торгово-промислової палати № 675/23 від 06.07.2023 та № 918/23 від 06.09.2023 відповідно.

Разом з тим, приписами ст. ст. 203, 215 ЦК України унормовано, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Так, Цивільний кодекс України передбачає поділ недійсних правочинів на нікчемні та оспорювані, звідси за ступенем недійсності правочину правочини поділяються на абсолютно недійсні з моменту їх вчинення (нікчемні) та відносно недійсні (оспорювані), які можуть бути визнані недійсними, але за певних умов.

Нікчемний правочин як завідомо недійсний не підлягає виконанню. На нікчемність правочину мають право посилатися і вимагати в судовому порядку застосування наслідків його недійсності будь-які заінтересовані особи.

Оспорюваними є правочини, які Цивільний кодексу України не визнає в імперативній формі недійсними, а лише допускає можливість визнання їх недійсними в судовому порядку за вимогою однієї зі сторін або іншої заінтересованої особи.

Отже, оспорюваним є правочин, який недійсний в силу визнання його таким судом на вимогу сторони чи заінтересованої особи.

Оспорювані правочини породжують передбачені ними правові наслідки до тих пір, доки вони не оскаржені, однак якщо вони заперечуються (оскаржуються) стороною чи заінтересованою особою, то суд за наявності відповідних підстав визнає їх недійсними з моменту їх вчинення.

Відповідно до статті 43 Закону України "Про публічні закупівлі" (у редакції, чинній станом на момент укладення додаткових угод) договір про закупівлю є нікчемним у разі: 1) якщо замовник уклав договір про закупівлю до/без проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі згідно з вимогами цього Закону; 2) укладення договору з порушенням вимог частини четвертої статті 41 цього Закону; 3) укладення договору в період оскарження процедури закупівлі відповідно до статті 18 цього Закону; 4) укладення договору з порушенням строків, передбачених частинами п`ятою і шостою статті 33 та частиною сьомою статті 40 цього Закону, крім випадків зупинення перебігу строків у зв`язку з розглядом скарги органом оскарження відповідно до статті 18 цього Закону; 5) якщо назва предмета закупівлі із зазначенням коду за Єдиним закупівельним словником не відповідає товарам, роботам чи послугам, що фактично закуплені замовником.

Частинами четвертою та п`ятою статті 41 цього Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

З огляду на зміст наведених норм слід зазначити, що:

- статтею 43 Закону України "Про публічні закупівлі" (у редакції після 19.04.2020), якою встановлено підстави нікчемності договору про закупівлю, не передбачено серед правових підстав нікчемності договору порушення сторонами вимог частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", а тому у новій редакції цього Закону порушення частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" не є законодавчо встановленою підставою нікчемності правочину;

- законодавство про публічні закупівлі, як у редакції до 19.04.2020 (пункт 2 частини четвертої статті 36 Закону), так і у редакції цього закону після внесення змін (пункт 2 частини п`ятої статті 41 цього Закону) встановлює спеціальний порядок зміни істотних умов договору, укладеного за результатами проведення закупівлі за державні кошти, та містить обмеження щодо зборони збільшення ціни за одиницю товару більш ніж на 10% незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Тобто одні і ті ж порушення наведених вище норм Закону України "Про публічні закупівлі" щодо зміни істотних умов договору, укладеного за результатами проведення закупівлі за державні кошти, у редакціях до 19.04.2020 та після вказаної дати призводять до різних правових наслідків, відповідно: нікчемність такого договору в силу прямої вказівки закону або можливість визнання такого договору недійсним в судовому порядку у разі його оспорення сторонами.

Отже, за змістом зроблених вище висновків у новій редакції цього Закону - після 19.04.2020, порушення частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (збільшення ціни за одиницю товару більш ніж на 10%) не є законодавчо встановленою підставою нікчемності правочину.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2023 року у справі № 913/157/22, у якій Верховний Суд дійшов висновку про помилковість застосування норм Закону України "Про публічні закупівлі" у редакції, що вже не діяла на момент виникнення спірних правовідносин, зокрема на момент укладення угод після набрання чинності новою редакцією Закону, а також про належність і ефективність способу захисту інтересів держави внаслідок укладення незаконних правочинів шляхом визнання їх недійсними.

Таким чином, збільшення ціни за одиницю товару (природного газу) за відсутності коливання ціни на ринку та документального підтвердження такого коливання не є підставами нікчемності додаткових угод, а відповідні угоди у розрізі таких обставин є оспорюваними, тобто такими, які можуть бути визнані недійсними в судовому порядку.

Отже, належним способом захисту в цьому випадку є вимога про визнання додаткових угод недійсними, яка у даній справі позивачем не заявлена, в зв`язку з чим, суд не надає правової оцінки доводам позивача щодо укладення додаткових угод за відсутності коливань цін природного газу в період укладення додаткових угод.

Відтак, оскільки укладені сторонами Додаткових угод № 1 від 23.08.2023 та № 2 від 27.09.2023 до Договору не нікчемними в силу прямої вказівки закону, відсутні правові підстави для застосування наслідків нікчемності таких Додаткових угод.

В свою чергу, оскільки на виконання умов Договору постачальник поставив, а КНП «Миколаївська МЛ» за період дії Договору у 2023 році спожив 139878 тис. м. куб. газу, що підтверджується складеними сторонами Актами прийому передачі природного газу № УГ 00000005 від 20.06.2023 на 1,77302 тис. м. куб; № УГ 00000032 від 23.08.2023 на 3,38365 тис. м. куб.; № УГ 00000037 від 23.08.2023 на 2,74776 тис. м. куб.; № УГ 00000059 від 27.09.2023 на 2,33002 тис. м. куб.; № УГ 00000086 від 20.10.2023 на 3,10538 тис. м. куб.; № УГ 00000115 від 20.06.2023 на 0,64797 тис. м. куб., і позивач сплатив постачальнику за поставлений газ кошти в загальній сумі 224 802,93 грн., згідно платіжних доручень № 318 від 22.06.2023 на суму 102,30 грн.; № 319 від 22.06.2023 на суму 23 514,32 грн.; № 413 від 25.08.2023 на суму 44 923,03 грн.; № 415 від 25.08.2023 на суму 147,19 грн.; № 419 від 28.08.2023 на суму 41 009,23 грн.; № 420 від 28.08.2023 на суму 174,61 грн.; № 488 від 28.09.2023 на суму 43 820,66 грн.; № 489 від 28.09.2023 на суму 200,08 грн.; № 533 від 23.10.2023 на суму 58 445,63 грн.; № 534 від 23.10.2023 на суму 223,88 грн.; № 582 від 23.10.2023 на суму 12 113,40 грн.; № 583 від 23.11.2023 на суму 128,60 грн., позивачем не доведено наявності підстав для застосування приписів ст. 670 ЦК України.

При цьому, з огляду на положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судом, інші доводи сторін не беруться до уваги, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з покладенням судового збору на позивача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволені позову відмовити повністю.

2. Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено: 09.10.2025

Суддя О.А. Грєхова