ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2025 р. м. Рівне Справа № 918/834/25

Господарський суд Рівненської області у складі судді Пашкевич І.О., за участю секретаря судового засідання Мельник В.Я., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Ліфт Сервіс" (35302, Рівненська область, Рівненський район, с. Великий Олексин, вул. Залізнична, буд. 24, )

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №46 на вул. Макарова в м. Рівне "Ювілейне" (33024, м. Рівне, вул. Макарова (Кулика і Гудачека), буд. 46, )

про стягнення 138 828 грн 54 коп.

сторони не забезпечили явку уповноважених представників у судове засідання

Згідно з ч. 3 ст. 222 ГПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні рішення, заяви і клопотання сторін, результати їх розгляду.

05 вересня 2025 року через підсистему Електронний суд ЄСІТС до Господарського суду Рівненської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Ліфт Сервіс" до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №46 на вул. Макарова в м. Рівне "Ювілейне" про стягнення 138 828 грн 54 коп, з яких: 109 075 грн 40 коп. основна заборгованість за січень 2024-червень 2025, 10 061 грн 88 коп. інфляційні втрати, 2 970 грн 35 коп. 3 % річних, 16 720 грн 91 коп. пеня, за Договором підряду № 165 від 29.12.2023.

Ухвалою від 08.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/834/25. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи призначено на 07.10.2025. Визначено відповідачу строк для подання заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - 10 днів з дня вручення даної ухвали. Запропоновано сторонам подати заяви по суті спору та встановлено процесуальні строки для подання таких заяв.

07 жовтня 2025 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Процесуальні дії у судовому засіданні з розгляду справи по суті.

07 жовтня 2025 року судом встановлено, що позивач та відповідач не забезпечили явку своїх уповноважених представників у судове засідання. Належним чином повідомлені про час, дату та місце проведення даного судового засідання, що підтверджується довідками про доставку ухвали про відкриття провадження у справі до їх електронних кабінетів 08.09.2025 о 23:40 год. в підсистемі "Електронний суд" ЄСІТС.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, серед іншого, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відповідно до абз 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак позивач та відповідач вважаються такими, що отримали ухвалу про відкриття провадження у справі 09.09.2025.

Позивач скористався правом, передбаченим ч. 3 ст. 196 ГПК України та подав заяву про розгляд справи за відсутності його представника.

Згідно з ч. 3 ст. 196 ГПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Окрім того, інформація щодо слухання судом справ є публічною і розміщується на офіційному веб-сайті суду в мережі Інтернет, що також свідчить про наявність в учасників можливості дізнатись про слухання справи за їх участю.

Зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалася обов`язковою та з огляду на наявність вищевказаної заяви позивача, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання з розгляду справи по суті без участі представників позивача та відповідача.

Ухвалою від 08.09.2025 встановлено процесуальний строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву і всіх доказів (які можливо доставити до суду), що підтверджують заперечення проти позову (у разі їх наявності) 15-ть днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Оскільки відповідач вважається таким, що отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 09.09.2025, - відтак 25.09.2025 сплинув процесуальний строк на подання відповідачем відзиву, який тривав до 24.09.2025 включно.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не скористався процесуальним правом на подання відзиву у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 9 ст. 165 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Стислий виклад позиції позивача.

У позовній заяві позивач вказує, що 29.12.2023 між ним (замовник) та відповідачем (підрядник) укладено договір підряду № 165 (договір), за умовами якого пiдрядник зобов`язався виконувати роботи по технiчному обслуговуванню i поточному ремонту лiфтiв та ix диспетчерського обладнання (роботи), а замовник - прийняти виконанi роботи та оплатити їх. На виконання умов вказаного договору позивач виконав роботи на загальну суму 119 075 грн 40 коп. за які відповідач частково розрахувався, сплативши 10 000,00 грн. Відтак відповідач є таким, що заборгував 109 075 грн 40 коп. за січень 2024-червень 2025. Крім цього, за неналежне виконання умов договору позивач нарахував інфляційні втрати, 3 % річних та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на ст. 525, 526, 536, 854 ЦК України.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, оцінивши подані докази, суд установив таке.

29 грудня 2023 року між позивачем (замовник) та відповідачем (виконавець) укладено договір підряду № 165 (Договір), за п. 1.1. якого пiдрядник зобов`язується виконувати роботи по технiчному обслуговуванню i поточному ремонту лiфтiв та їx диспетчерського обладнання (роботи), а замовник зобов`язується прийняти виконанi роботи та оплатити їх.

Перелiк ліфтів та їх диспетчерського обладнання, їх типи, термін експлуатації тощо, а також розмір плати узгоджується сторонам у додатку № 1 до цього договору, який є невід`ємною його частиною (п. 1.2. договору).

У п. 2.3. Договору сторони погодили, що додатковi роботи, не передбаченi договором, можуть виконуватись за погодженням сторін, про що вони укладають окремий договiр чи додаткову угоду до цього договору.

Відповідно до п. 3.1. - 3.4. Договору пiсля завершення кожного календарного мiсяця пiдрядник надає замовнику два примiрники акту виконаних робiт. Замовник повинен протягом трьох календарних днiв з моменту надання акту виконаних робiт прийняти виконанi роботи, за результатом яких або пiдписати акт виконаних робiт та передати його пiдряднику, або надати свої обґрунтовані письмовi заперечення. Погоджений акт виконаних робiт є підтвердженням належного виконання пiдрядником робiт та iнших умов цього договору.

За п. 7.1. Договору уci спори, якi виникатимуть мiж сторонами у зв`язку із виконанням умов цього договору вирiшуються шляхом переговорiв, а в разi, якщо спiр не було вирiшено - в судовому порядку.

За умовами п. 8.1., 8.2. цей Договiр набирає юридичної сили з моменту його підписання і діє до 31.12.2024. Якщо за один мiсяць до закiнчення терміну дії договору ні одна із сторін письмово не повiдомить iншу сторону про припинення його дії, то цей договiр вважається продовженим на один календарний рік на тих самих умовах. Кiлькiсть продовжень дії договору є необмежена.

Як встановлено судом, у додатку № 1 до Договору сторони погодили, що роботи за Договором виконуватимуться за адресою: м. Рівне, вул. Кулика і Гудачека, 46, п. 1, 2, 3. Тип ліфта - П-320*9, кількість - 3 (три) штуки.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору у період з січня 2024 року по 30 червня 2025 року позивачем виконано роботи - технічне обслуговування ліфтів та технічне обслуговування системи диспетчерських ліфтів на загальну суму 119 075,40 грн., що підтверджується актами надання послуг (виконаних робіт) № 125 від 31.01.2024 на суму 6 615 грн 30 коп; № 262 від 29.02.2024 на суму 6 615 грн 30 коп; № 401 від 29.03.2024 на суму 6 615 грн 30 коп; № 539 від 30.04.2024 на суму 6 615 грн 30 коп; № 683 від 31.05.2025 на суму 6 615 грн 30 коп; № 706 від 28.06.2025 на суму 6 615 грн 30 коп; № 986 від 31.07.2025 на суму 6 615 грн 30 коп; № 1119 від 30.08.2024 на суму 6 615 грн 30 коп; № 1216 від 30.09.2024 на суму 6 615 грн 30 коп; № 1381 від 31.10.2024 на суму 6 615 грн 30 коп; № 1436 від 29.11.2024 на суму 6 615 грн 30 коп; № 1728 від 31.12.2024 на суму 6 615 грн 30 коп; № 131 від 31.01.2025 на суму 6 615 грн 30 коп; № 291 від 28.02.2025 на суму 6 615 грн 30 коп; № 437 від 31.03.2025 на суму 6 615 грн 30 коп; № 590 від 30.04.2025 на суму 6 615 грн 30 коп; № 702 від 30.05.2025 на суму 6 615 грн 30 коп; № 864 від 30.06.2025 на суму 6 615 грн 30 коп.

Сторонами були погоджені акти без зауважень, підписані зі сторони позивача директором Байрашевським Романом Валерійовичем та зі сторони відповідача - управителем Оліфером Сергієм Анатолійовичем. Роботи були виконані та прийнятті відповідачем.

У розділі 4 Договору обумовлений порядок оплати виконаних робіт. Щомiсячна плата за виконання робiт, передбачених цим договором, визначається у додатку № 1 до Договору. У випадку необхiдностi змiни щомісячної суми оплати робiт сторони погоджують Додаток № 1 у новiй редакції. Проєкт Додатку № l у новiй редакції надає підрядник, а замовник повинен його розглянути, погодити та направити підписаний додаток або відмовитися від підписання протягом трьох календарних днів з моменту його надання. У випадку споживання замовником результату виконаних робiт пiсля вiдмови вiд пiдписання додатку № l у новiй редакції або пiсля закiнчення строку, передбаченого цим пунктом договору для його пiдписання, замовник зобов`язаний сплатити виконанi роботи у розмірі, вказаному пiдрядником у вiдповiдному акті виконаних робiт. Замовник самостійно сплачує плату за виконанi роботи не пiзнiше 20 числа наступного місяця, що йде за місяцем, в якому виконуються роботи. Розрахунки за виконанi роботи здiйснюються у безготiвковiй формi. Валюта розрахункiв - гривня.

Відповідач частково розрахувався з позивачем за виконані роботи, сплативши 10 000,00 грн, що підтверджено платіжною інструкцією від 30.08.2025.

Відтак за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 109 075,40 грн.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Судом установлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини, пов`язані із несвоєчасною оплатою підрядних робіт, регулювання яких здійснюється ГК України та ЦК України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини.

За змістом ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст. 843 ЦК України).

Відповідно до ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

За ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

У ст. 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У силу вимог ч. 1, 6, 7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються зі ст. 525, 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом із фактичних обставин справи встановлено, що позивач на виконання умов договору підряду виконав роботи на суму 119 075 грн 40 коп. що підтверджується відповідними актами, відповідач, у свою чергу, частково розрахувався за виконанні роботи, сплативши 10 000,00 грн, про що свідчить платіжна інструкція від 30.08.2025.

Докази того, що відповідач сплатив решту суми заборгованості за виконану роботу, в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи, що відповідач в порушення вимог ЦК України та ГК України взяті на себе зобов`язання не виконав, із укладеного між сторонами договору підряду виникла заборгованість, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача основний борг у розмірі 109 075 грн 40 коп.

Окрім того, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, інфляційні втрати та 3 % річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, при цьому ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 546, ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Як вбачається із ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

З аналізу чинних норм законодавства вбачається, що неустойка може бути договірною та позадоговірною (законною). Умову про договірну неустойку має бути зазначено в договорі (ч. 1 ст. 547 ЦКУ). Недотримання письмової форми зазначення в договорі умови про сплату неустойки робить його нікчемним (ч. 2 ст. 547 ЦКУ). Стосовно позадоговірної неустойки відповідно до ч. 1 ст. 231 ГКУ законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначено розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Велика Палата Верховного Суду у постанові № 904/4156/18 від 10.12.2019 зазначила, що господарське правопорушення може полягати як у порушенні нормативно встановлених правил здійснення господарської діяльності, так і у порушенні договірних зобов`язань. Господарсько-правова відповідальність за порушення договірних зобов`язань також поділяється на встановлену законом і договірну. Необхідною умовою застосування такої відповідальності є визнання у законі чи у договорі управненої та зобов`язаної сторони, виду порушення, за вчинення якого застосовується відповідальність, штрафні санкції і конкретний їх розмір.

Судом встановлено, що сторони на підставі вільного волевиявлення та свободи договору узгодили між собою та зафіксували у п. 5.2. Договору, що у разі порушення строку оплати виконаних робіт відповідач сплачує позивачу проценти в розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Оскільки сторони, укладаючи Договір, погодили відповідальність за несвоєчасне виконання обов`язку зі сплати виконаних робіт, - позивач має право на стягнення пені.

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняться через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Позивач просить суд стягнути з відповідача пеню нараховану на суму основного боргу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ в сумі 16 720 грн 91 коп., нарахованої за період з 21.02.2025 до 04.09.2025.

Судом перевірено розрахунки пені, долучені до позовної заяви, за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу та встановлено, що останні не є арифметично вірними, позаяк позивач здійснює нарахування із 21.02.2025 до 04.09.2025, тобто із порушенням встановленого ст. 232 ГК України (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) строку 6 місяців. Крім того, нарахування безпідставно здійснювалося на зростаючу суму заборгованості, що накопичувалася з лютого 2024 року, тоді як допустимим є нарахування лише з 04.04.2025 до 04.09.2025 (останній день нарахування, визначений позивачем).

Суд зауважує, що у даній справі нарахування пені можливе лише за 6 місяців - за період із 04.04.2025 до 04.09.2025. При цьому як вбачається із матеріалів справи, прострочення оплати за Договором за період із 04.04.2025 до 04.09.2025 становить:

- із 04.04.2025 до 20.04.2025 - 6 615 грн 30 коп;

- із 21.04.2025 до 20.05.2025 - 13 230 грн 60 коп;

- із 21.05.2025 до 20.06.2025 - 19 845 грн 90 коп;

- із 21.06.2025 до 20.07.2025 - 26 461 грн 20 коп;

- із 21.07.2025 до 20.08.2025 - 33 076 грн 50 коп;

- із 21.08.2025 до 04.09.2025 - 39 691 грн 80 коп.

Обґрунтований розмір пені за період обраний позивачем становить - 3 005,88 грн.

При цьому суд погоджується із позивачем, що останній при здійсненні розрахунків пені застосовує подвійну облікову ставку НБУ у відповідності до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", оскільки у випадку нарахування пені в розмірі визначеному у п. 5.2. Договору (0,5% від суми заборгованості за кожен день прострочення), розмір пені, за визначений судом період, становить 17 695,93 грн, що перевищує допустимі межі встановлені нормами вищевказаного Закону.

Водночас, помилковим є підхід позивача до визначення бази нарахування, оскільки пеня нарахована на сукупну (накопичену) суму заборгованості, тоді як відповідно до Закону вона має обчислюватися від суми простроченого платежу за кожен конкретний період прострочення. Такий спосіб нарахування призвів до завищення загального розміру пені, що й підтверджено розрахунком суду, який долучено до матеріалів справи.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Три проценти річних, передбачені ст. 625 ЦК України (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), це законодавчо встановлений та мінімальний розмір процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником, який не підлягає зменшенню судом (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2025 у справі № 903/602/24).

Судом перевірено розрахунки інфляційних втрат та 3 % річних, які долучені до позовної заяви, за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу та встановлено, що останні не є арифметично вірними, позаяк інфляційні втрати складають 9 823,73 грн. (в той час коли позивач просить стягнути 10 061 грн 88 коп.), а 3 % річних складає 2 967.68 грн. (натомість позивач заявив до стягнення 2 970 грн 35 коп.).

Розрахунки інфляційних втрат та 3 % річних, здійснені судом, долучено до матеріалів справи.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були дослідженні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про порушення майнових прав позивача та про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, а саме: стягнення основного боргу за січень 2024-червень 2025 у розмірі 109 075 грн 40 коп, пені в розмірі 3 005.88 грн., інфляційних втрат у розмірі 9 823.73 грн. та 3 % річних у розмірі 2 967.68 грн.

Відтак у задоволенні пені на суму 13 715 грн 03 коп., інфляційних втрат на суму 238 грн 15 коп. та 3 % річних на суму 02 грн 67 коп. суд відмовляє.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

У відповідності до підп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1, 5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко Ліфт Сервіс" подано позовну заяву майнового характеру через підсистему Електронний суд ЄСІТС. Ціна позову становить138 828 грн 54 коп.

Законом 2147 до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» включено частину третю, відповідно до якої при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (підп. «б» підпункту 1 п. 17 § 1 розділу 4).

Особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи через підсистему «Електронний суд», мають правомірні очікування, що розмір судового збору буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта 0,8. (Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22, Провадження № 12-26гс22).

За таких обставин, враховуючи, що позовну заяву подано через підсистему "Електронний суд", відповідно позивач зобов`язаний був сплатити судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп

Заявником внесено судовий збір в необхідному розмірі 2 422 грн 40 коп, що підтверджується платіжною інструкцією № 273 від 07.08.2025 в розмірі 242 грн 24 коп та платіжною інструкцією № 315 від 05.09.2025 на суму 2 180 грн 16 коп.

При цьому суд враховує, що 07.08.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко Ліфт Сервіс" зверталося до Господарського суду Рівненської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №46 на вул. Макарова в м. Рівне "Ювілейне" заборгованості, за подання якої було сплачено судовий збір згідно платіжної інструкції № 273 від 07.08.2025 в розмірі 242,24 грн., на підставі якої Господарським судом Рівненської області було видано судовий наказ від 11.08.2025 у справі № 918/743/25. Однак, відповідно до ухвали Господарського суду Рівненської області від 29.08.2025 у справі № 918/743/25 судовий наказ було скасовано за заявою боржника.

Частиною 2 статті 151 ГПК України встановлено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Таким чином судовий збір сплачений за подання заяви про видачу судового наказу згідно платіжної інструкції № 273 від 07.08.2025 в розмірі 242,24 грн. зараховується в рахунок сплати судового збору за подання даної позовної заяви, а тому позивач правомірно сплатив судовий збір в розмірі 2180,16 грн. (3 028,00 грн. * 0,8 - 242,24 грн.).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням розміру частково задоволених позовних вимог судовий збір, що підлягає стягненню із відповідача на користь позивача пропорційно становить 2 178 грн 89 коп.

Судовий збір в сумі 243 грн 51 коп. згідно з положеннями ст. 129 ГПК України залишається за позивачем.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 196, 202, 222, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Ліфт Сервіс" до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №46 на вул. Макарова в м. Рівне "Ювілейне" про стягнення 138 828 грн 54 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №46 на вул. Макарова в м. Рівне "Ювілейне" (33024, м. Рівне, вул. Макарова (Кулика і Гудачека), буд. 46, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Ліфт Сервіс" (35302, Рівненська область, Рівненський район, с. Великий Олексин, вул. Залізнична, буд. 24, ) 109 075 (сто дев`ять тисяч сімдесят п`ять) грн 40 коп основного боргу, 3 005 (три тисячі п`ять) грн 88 коп. пені, 9 823 (дев`ять тисяч вісімсот двадцять три) грн 73 коп. інфляційних втрат, 2 967 (дві тисячі дев`ятсот шістдесят сім) грн 68 грн. 3 % річних, 2 178 (дві тисячі сто сімдесят вісім) грн 89 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. У задоволенні позовних вимог про стягнення 13 715 грн 03 коп. пені, 238 грн 15 коп. інфляційних втрат та 02 грн 67 коп. 3 % річних - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку визначеному ст. 257 ГПК України.

Повне рішення складене та підписане "10" жовтня 2025 року.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О. Пашкевич