ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.10.2025 м. Полтава Справа № 917/2411/24

Господарський суд Полтавської області у складі судді Байдуж Ю. С., при секретарі судового засідання Сахно А. В., розглянувши матеріали

заяви Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , вул. Герасима Кондратьєва, 28, місто Суми, Сумська області, 40003

в особі державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Благадира Дмитра Григоровича, вул. Героїв-пожежників, 13, м. Полтава, 36014

про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника у справі № 917/2411/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ Інститут", вул. Леоніда Каденюка, 4-А, м. Полтава, Полтавська область, 36008

до Державного підприємства "Чутове", вул. Центральна, 12 кімната, с. Чутове, Полтавський район, Полтавська область, 38800

про стягнення 3 030 013,23 грн

заінтересована особа Фермерське господарство "ВАЦІ", село Ваці, Полтавський район, Полтавська область, 38736,

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання;

ВСТАНОВИВ:

ВСТУП

1. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 11.03.2025 у справі № 917/2411/24 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ Інститут" (Стягувач) до Державного підприємства "Чутове" (Боржник) про стягнення 3 030 013,23 грн задоволено повністю, вказану суму, а також 45 450,20 грн відшкодування судового збору стягнуто з боржника на користь стягувача.

2. Крім цього, додатковим рішенням від 22.04.2025 з боржника на користь стягувача стягнуто 30 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. На примусове виконання вказаних судових рішень було видано накази від 07.04.2025 та від 16.05.2025.

СУТЬ ЗАЯВИ

4. Через систему "Електронний суд" до Господарського суду Полтавської області 11.09.2025 надійшла заява Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яка підписана його представником - державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Благадиром Дмитром Григоровичем, про тимчасове обмеження керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням суду (вх. № 11684).

ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ЗАЯВНИКА

5. Подана заява про тимчасове обмеження керівника боржника за межі України обґрунтована таким:

5.1. На виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває зведене виконавче провадження № 72517935 про стягнення з Державного підприємства «ЧУТОВЕ» на користь юридичних осіб заборгованості на загальну суму 8 136 556,40 грн, до складу якого входять:

- виконавче провадження № 77851377 з примусового виконання наказу № 917/2411/24, виданого 07.04.2025 Господарським судом Полтавської області, про стягнення з Державного підприємства «Чутове» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БЦ Інститут»: 2 668 073,72 грн заборгованості; 53 361,47 грн штрафу; 109 128,59 грн пені; 199 449,45 грн 48 % річних; 45 450,20 грн витрат на відшкодування судового збору, а всього 3 075 463,43 грн;

- виконавче провадження № 78241590 з примусового виконання наказу № 917/2411/24, виданого 07.04.2025 Господарським судом Полтавської області, про стягнення з Державного підприємства «Чутове» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БЦ Інститут» 30 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу;

- виконавче провадження № 78676648 з примусового виконання наказу № 917/224/25, виданого 25.06.2025 Господарським судом Полтавської області, про стягнення з Державного підприємства «Чутове» на користь Фермерського господарства «Ваці» 325 000,00 грн заборгованості за договором поставки б/н від 09.05.2023 р., 628 755,60 грн заборгованості за договором поставки б/н від 30.05.2023 р., 1 992 286,00 грн заборгованості за договором на виконання сільськогосподарських робіт № 1/23 від 10.05.2023, 818 256,00 грн заборгованості за договором про надання послуг № 1-0201/24 від 24.01.2024, 845 479,94 грн пені, 423 950,79 грн втрат від інфляції, 60 404,74 грн судового збору, а всього 5 094 133,07 грн.

5.2. В межах зведеного виконавчого провадження, постановою державного виконавця накладено арешт на кошти, що знаходяться на рахунках боржника (постанова від 21.04.2025), яка надійшла до електронного кабінету боржника 21.04.2025.

Згідно з повідомленнями з банківських установ кошти на рахунках боржника відсутні.

Разом з тим, відповідно до даних автоматизованої системи встановлено, що боржником (керівництвом боржника) 02.05.2025 вжито дій щодо відкриття банківського рахунку в АТ «ПУМБ» та 12.05.2025 в АТ «ОТП БАНК». Стан рахунку «актуальний», вказана обставина свідчить про намагання боржника ухилитися від виконання рішень суду при наявності накладених арештів.

5.3. Постановами про відкриття виконавчих проваджень від 17.04.2025, 02.06.2025 та 22.07.2025 зобов`язано боржника протягом 5 робочих днів, подати декларацію про доходи та майно та попередити боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Однак боржником декларацію про доходи та майно не подано. Постанови про відкриття виконавчих проваджень проігноровані. Вказана обставина свідчить про намагання боржника ухилитися від виконання рішень суду.

5.4. На адресу боржника державним виконавцем 17.02.2025 направлено виклик керівнику Державного підприємства «ЧУТОВЕ» (повторно направлено виклик 03.09.2025), яким зобов`язано надати:

- пояснення керівника або іншої уповноваженої особи за фактом невиконання вимог виконавчого документа, а також повідомити про заходи, що вживаються з метою його виконання; достовірні відомості про кошти у гривнях та іноземній валюті, інші цінності (дорогоцінні метали, ювелірні вироби тощо), у тому числі про кошти на рахунках і вкладах у банках та інших фінансових установах, про рахунки в цінних паперах у депозитарних установах, що знаходяться на території України та за її межами, з зазначенням назви відповідної установи та її адреси, на підтвердження чого надати копії відповідних договорів або інших документів;

- достовірні відомості про наявність готівки в національній та іноземній валюті, що перебуває в касах або інших сховищах; достовірні відомості про майно, у тому числі про майно, що перебуває у спільній власності (місцезнаходження, технічна характеристика тощо) з наданням копій підтверджуючих документів про відповідне право;

- достовірні відомості про майно, що перебуває в заставі/іпотеці або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні від інших осіб (місцезнаходження майна, його характеристика тощо) з наданням копій підтверджуючих договорів та додатків до них;

- достовірні відомості про майно, яке обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу;

- достовірні відомості про майнові права, на які може бути звернено стягнення, зокрема частки у статутному капіталі юридичних осіб, в тому числі майнові права, що є предметом застави/іпотеки, з наданням копій підтверджуючих документів.

Однак керівництвом боржника виклик проігноровано, жодних відповідей та документів не надано. Вказана обставина свідчить про намагання боржника ухилитися від виконання рішень суду.

5.5. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником Державного підприємства «ЧУТОВЕ» є ЦІЗІН Андрій Семенович. ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Згідно інформації з Єдиного Державного реєстру декларацій ОСОБА_1 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

5.6. Вчинення дій боржником Державним підприємством «ЧУТОВЕ», спрямованих на виконання рішень судів, або інші дії, які від керівника Державного підприємства «ЧУТОВЕ» вимагаються згідно із Законом України «Про виконавче провадження» -відсутні. У зв`язку з чим, можливо стверджувати що поведінка боржника та його керівника свідчить про свідому бездіяльність щодо виконання судових рішень.

6. Враховуючи зазначене, посилаючись на пункт 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та ч. 1 - ч. 3 ст. 337 ГПК України, заявник просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України керівника Державного підприємства «ЧУТОВЕ» Цизіна Андрія Семеновича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ БОРЖНИКА

7. Боржник у письмових поясненнях, які надійшли через "Електронний суд" (вх. № 11880 від 16.09.2025), заперечує факт ухилення ним від виконання рішень суду.

Зокрема, зазначає, що виконавчі провадження щодо нього були зупинені на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з включенням єдиного майнового комплексу ДП "Чутове" до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації, на підставі наказів Фонду державного майна України від 27.12.2018 № 1637, від 28.12.2019 № 1574, від 04.01.2022 № 1, від 15.01.2024 № 7 та від 16.01.2025 № 17.

Отже було зупинено виконання всіх виконавчих дій, перелік яких передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

8. У зв`язку з наведеним, директор ДП «ЧУТОВЕ» Цізін А.С. сподівався, що виконавчі дії з примусового виконання зазначених виконавчих проваджень не будуть здійснюватися до моменту їх поновлення.

Єдиний майновий комплекс державного підприємства «Чутове» було прийнято Фондом державного майна України до сфери управління на підставі наказу Фонду від 25.08.2020 № 1432 «Про передачу функцій з управління єдиного майнового комплексу державного підприємства «ЧУТОВЕ» до Фонду державного майна України» та затвердження акту приймання-передачі єдиного майнового комплексу державного підприємства «ЧУТОВЕ».

Неявка боржника на виклики приватного виконавця та ненадання відомостей про доходи не є підставою для застосування до боржника такого виключного заходу як обмеження виїзду за кордон.

При цьому боржник зазначає, що заявником не надано доказів, що ДП «ЧУТОВЕ» отримано виклики державного виконавця та вимоги про надання пояснень та відомостей, тощо.

9. В контексті наведених обставин (перебування в процесі приватизації, зупинення виконавчих проваджень тощо) обмеження у праві виїзду за межі України керівника ДП «ЧУТОВЕ» Цізіна А.С. є фактично обмеженням права фізичної особи Цізіна А. С. на пересування, передбачене ст. 33 Конституції України.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ

10. Статтею 337 Господарського процесуального кодексу України передбачено можливість застосування тимчасового обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України як виключного заходу забезпечення виконання судового рішення.

Так, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця (ч. 3, 4 ст. 337 ГПК України).

11. Поряд з цим, пунктом 19 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв`язання спорів у цій сфері регулюються Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

12. Аналіз наведеної вище ст. 337 ГПК України дає підстави для висновку про те, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України є виключним заходом забезпечення виконання судового рішення, обов`язковою ж умовою задоволення такого подання є ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням. Тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Поняття ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням суду, варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтю 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права від 16.12.1966 передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

У справі "Гочев проти Болгарії" від 26.11.2009, Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування).

Зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

13. Із системного аналізу наведених правових норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду фізичної особи - боржника за межі України є винятковим заходом забезпечення виконання судового рішення, застосування якого є правом, а не обов`язком суду.

Разом з тим, аналіз Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" дає можливість дійти висновку, що даним законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.10.2020 у справі №331/8536/17).

14. За наведених обставин для вирішення поданої заяви необхідно встановити неможливість виконання судового рішення з урахуванням базових (звичайних) заходів примусового виконання рішення, не пов`язаних із обмеженням свободи пересування.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ ЗАЯВИ

15. Згідно статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

16. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року вказано, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

17. Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з мотивувальною частиною рішення Конституційного Суду України № 16-рп/2009 від 30.06.2009 виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

18. У рішенні від 15.10.2009 Європейський суд з прав людини у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" вказав на те, що відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його корись, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено ст. 1 Першого протоколу.

Європейський суд з прав людини також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати, а держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

19. Виконання судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя. Порядок та умови виконання судових рішень встановлюються законами.

20. З матеріалів справи вбачається, що на боржника, Державне підприємство «Чутове», поширюється дія мораторію, встановленого статтею 1 Закону № 2864 «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна», згідно якої примусова реалізація майна державних підприємств та господарських товариств, у статутному фонді яких частка держави становить не менше 25%, забороняється для забезпечення економічної безпеки держави та захисту інтересів держави. Вказаний мораторій унеможливлює накладення арешту на майно боржника органами виконавчої служби.

21. Крім цього, наказами ФДМУ від 27.12.2018 № 1637, від 28.12.2019 № 1574, від 23.01.2019 № 25 єдиний майновий комплекс боржника включено до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації.

У зв`язку з цим виконавчі провадження № 77851377 з примусового виконання наказу № 917/2411/24, виданого 07.04.2025 та виконавче провадження № 78241590 з примусового виконання наказу № 917/2411/24, виданого 07.04.2025 були зупинені постановами державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Благадиром Д.Г. на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" до закінчення однорічного строку з дня завершення приватизації єдиного майнового комплексу державного підприємства.

22. Тобто, на даний час виконавчі провадження щодо виконання наказів про примусове виконання рішення по даній справі зупинені, а отже виконавчі дії не здійснюються.

23. Враховуючи зазначене, суд зазначає, що така обов`язкова умова для застосування тимчасових обмежень для виїзду за кордон, як ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, в розумінні ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", матеріалами справи не підтверджена.

24. Наявні у справі докази в сукупності свідчать про те, що виконавцем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань, зокрема: приховування доходів, коштів та майна, на які можна звернути стягнення, незаконного їх відчуження.

Натомість, відсутність у боржника нерухомого та рухомого майна, а також грошових коштів на банківських рахунках, що вбачається із змісту подання та поданих приватним виконавцем документів, не може свідчити про умисне ухилення боржника від виконання рішення суду.

25. Визначальним є також те, що у заяві не зазначено, яким саме чином обмеження у праві виїзду за межі України боржника реально забезпечить виконання наказів Господарського суду Полтавської області у даній справі, адже застосування судом норми щодо обмеження фізичної особи у перетині кордону України не є за своєю правовою природою видом санкції/покарання за невиконання боржником рішення, а має на меті реальне забезпечення виконання цього рішення суду.

При цьому сама по собі інформація стосовно того, що у боржника наявний паспорт громадянина України для виїзду за кордон не є підставою для застосування такого заходу як тимчасове обмеження у праві виїзду боржника.

26. Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника Цізіна А. С., у зв`язку з чим відмовляє в її задоволенні.

Керуючись ст. ст. 233, 234, 235, 337 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Благадира Дмитра Григоровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника Державного підприємства "Чутове" Цізіна Андрія Семеновича.

Повний текст ухвали складено та підписано 08.10.2025.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення (у разі неявки всіх учасників справи з моменту її підписання суддею (суддями) та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту складення повного тексту ухвали.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ Юлія БАЙДУЖ