РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2025Справа № 910/500/25

За позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Громадської організації "Українське товариство охорони пам`яток історії та культури"

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

без повідомлення (виклику) учасників судового процесу

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду міста Києва від Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - КП "Київтеплоенерго", позивач) надійшла позовна заява до Громадської організації "Українське товариство охорони пам`яток історії та культури" (далі - Громадська організація, відповідач) про стягнення 1 225 15,90 грн., з них: основного боргу - 1 003 225,37 грн., інфляційної складової боргу - 60 306,95 грн., 3% річних - 19 279,13 грн. та пені - 142 404,45 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що відповідач порушив умови договору № 521615 від 13.11.2018 в частині повної та своєчасної сплати вартості поставленої теплової енергії у гарячій воді, а також укладеної сторонами угоди № Р-521615/2023/11 від 14.11.2023 про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію за договором № 521615 від 13.11.2018 на постачання теплової енергії у гарячій воді, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2025 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторонам надана можливість та строки реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

13.11.2018 між КП "Київтеплоенерго" (енергопостачальна організація) та Громадською організацією "Українське товариство охорони пам`яток історії та культури" (абонент) був укладений договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 521615 (далі - договір), за яким предметом цього договору є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді, на умовах, передбачених цим договором (п. 1.1).

Відповідно до п. 2.1 договору при виконанні умов цього договору, а також вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися тарифами, затвердженими у встановленому порядку, положенням про держенергонагляд, правилами користування тепловою енергією, правилами користування тепловою енергією, правилами технічної експлуатації теплових установок і мережі, нормативними актами з питань користування та розрахунків за енергоносії, чинним законодавством України.

Згідно з п. 2.2.1 договору енергопостачальна організація зобов`язується постачати теплову енергію у гарячій воді на потреби: опалення та вентиляції - в період опалювального сезону; гарячого водопостачання - протягом року; в кількості та в обсягах згідно з додатком № 1 до цього договору.

Відповідно до п. 2.3.1 договору абонент зобов`язується додержуватися кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, які визначені у додатку № 1 до договору, не допускаючи їх перевищення, та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії.

Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2018. При цьому, керуючись ст. 631 ЦК України сторони домовились, що дія договору поширюється на взаємовідносини, які фактично виникли між сторонами з 01.05.2018 (п. 8.1, 8.2 договору).

Додатком № 1 до договору, в редакції додаткової угоди від 02.09.2020, сторони погодили обсяги постачання теплової енергії абоненту, за яким орієнтовна вартість теплової енергії, відпущеної абоненту за поточний рік, відповідно до тарифів, діючих на момент укладення договору, становить 542 293,31 грн.

Згідно з п. 1 додатку № 3 до договору розрахунки з абонентом за відпущену теплову енергію енергопостачальною організацією проводяться згідно з тарифами на теплову енергію, затвердженими розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської МДА) від 23.04.2020 № 636, за кожну відпущену гігакалорію без урахування ПДВ, для опалення - 1 131,99 грн/Гкал.

Також судом встановлено, що у провадженні Господарського суду міста Києва знаходилась справа № 910/6359/23 за позовом КП "Київтеплоенерго" до Громадської організації "Українське товариство охорони пам`яток історії та культури" про стягнення 435 388 грн 95 коп. заборгованості за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді від 13.04.2018 № 521615, в тому числі: 357 678 грн 99 коп. основної заборгованості, 10 485 грн 90 коп. інфляційних втрат, 2 792 грн 84 коп. 3 % річних, 46 547 грн 27 коп. пені та 17 883 грн 94 коп. штрафу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.06.2023 у справі № 910/6359/23, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2023, позов задоволено частково, з Громадської організації "Українське товариство охорони пам`яток історії та культури" стягнуто 357 678 грн 99 коп. заборгованості, 7 926 грн 66 коп. інфляційних втрат, 2 792 грн 84 коп. 3 % річних, 46 547 грн 27 коп. пені, 17 883 грн 94 коп. штрафу та 6 492 грн 45 коп., в іншій частині позову відмовлено.

14.11.2023 між сторонами була укладена угода № Р-521615/2023/11 про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію до договору на постачання теплової енергії у гарячій воді № 521615 від 14.11.2023 про наступне: споживач визнає та підтверджує заборгованість перед КП "Київтеплоенерго" за договором від 13.11.2018 № 521615 на постачання теплової енергії у гарячій воді станом на 01.11.2023 загальною сумою 837 620,69 грн з урахуванням ПДВ, в тому числі:

- заборгованість загальною сумою 357 678,99 грн. - сума боргу у справі № 910/6359/23;

- заборгованість сумою 479 941,70 грн., що виникла за період з 01.11.2022 по 01.11.2023 (п. 1 угоди).

Споживач зобов`язується сплатити зазначену у п. 1.2 цієї угоди суму заборгованості протягом листопада 2023-квітня 2024 щомісячними платежами згідно з додатком 1 до цієї угоди до 25 числа кожного місяця (п. 2 угоди).

Споживач разом зі сплатою суми, зазначеної у п. 1 цієї угоди, зобов`язується в повному обсязі оплачувати поточне споживання згідно з договором на постачання теплової енергії у гарячій воді від 13.11.2018 № 521615 (п. 3).

У разі порушення споживачем умов угоди (невиконання та/або неналежне її виконання), остання втрачає чинність з наступного дня, що встановлений щомісячним строком оплати: умови щодо реструктуризації сплати боргу втрачають чинність, а підприємство набуває право вимоги всієї несплаченої частини боргу з урахуванням пені, 3 % річних та інфляційної складової боргу за час прострочення, які споживач зобов`язується оплатити (п. 8 угоди).

Дана угода вступає в дію з дня підписання її сторонами, і діє до 30.04.2024 (п. 10 угоди).

До угоди № Р-521615/2023/11 від 14.11.2023 був складений графік погашення заборгованості у сумі 479 941,70 грн. з листопада 2023 по квітень 2023 - до 25 числа кожного місяця.

Позивач зазначає, що абонент (відповідач), у порушення умов угоди № Р-521615/2023/11 від 14.11.2023 про реструктуризацію, не здійснив сплату заборгованості у повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 30.09.2024 у нього обліковується борг в сумі 199 980,14 грн. за вказаною угодою.

Також у період з 01.12.2023 по 30.04.2024 позивач поставив відповідачу теплову енергію у гарячій воді на загальну суму 803 245,23 грн., що підтверджується актами приймання-передавання товарної продукції, копіями корінців нарядів на включення та відключення об`єктів теплоспоживання, відомостями спожитої теплової енергії.

Зазначені акти постачання товарної продукції за вказаний період були підписані тільки з боку позивача, проте, матеріали справи не містять доказів мотивованої відмови споживача від підписання цих актів або ж заперечень щодо відомостей, відображених у облікових картках фактичного споживання теплової енергії.

Отже, факт відсутності підписаних сторонами актів не є підставою для висновку про невиконання позивачем своїх зобов`язань щодо постачання теплової енергії.

Таким чином надані позивачем докази суд вважає належними, вірогідними та допустимими у даній справі, оскільки вони відповідають вимогам статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, що узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 03.09.2020 у справі № 910/17662/19, від 28.03.2018 у справі № 910/6652/17, від 12.07.2018 у справі № 910/6654/17 та від 12.10.2018 у справі № 910/30728/15.

Відтак, матеріали справи свідчать про належне виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за договором щодо постачання відповідачу теплової енергії.

У той же час судом встановлено, що відповідач допустив порушення зобов`язання щодо своєчасного внесення плати за використану теплову енергію за договором, тому за період з 01.12.2023 по 30.04.2024 у нього утворилася заборгованість в сумі 803 245,23 грн.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки доказів належної оплати вартості поставленої теплової енергії у гарячій воді відповідач не надав, доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з Громадської організації "Українське товариство охорони пам`яток історії та культури" основного боргу за постачання теплової енергії у загальній сумі 1 003 225,37 грн. (803 245,23 грн. + 199 980,14 грн.) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Окрім основного боргу позивачем заявлено до стягнення також пеню в сумі 142 404,45 грн., нараховану за порушення зобов`язання.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як вбачається з п. 7 додатку № 4 до договору на суму боргу на початок кожного розрахункового періоду (місяця) енергопостачальною організацією нараховується абоненту пеня в розмірі 0,5 % за кожний день, до моменту його повного погашення, але не більше суми обумовленої чинним законодавством України.

Відповідно до п. 8 угоди у разі порушення споживачем умов цієї угоди (невиконання та/або неналежне її виконання) підприємство набуває право вимоги всієї несплаченої частини боргу з урахуванням, зокрема, пені, за час прострочення, яку споживач зобов`язується оплатити.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафних санкцій відповідно до наведених приписів закону та умов договору, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню пеня в сумі 142 404,45 грн., тобто у заявленій позивачем сумі.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача інфляційну складову боргу у сумі 60 306,95 грн. та 3% річних у сумі 19 279,13 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також згідно з п. 8 угоди у разі порушення споживачем умов (невиконання та/або неналежне її виконання) підприємство набуває право вимоги всієї несплаченої частини боргу з урахуванням 3 % річних та інфляційної складової боргу за час прострочення, які споживач зобов`язується оплатити.

На підставі наведених положень закону та договору суд перевірив розрахунок позивача щодо нарахування матеріальних втрат та встановив, що стягненню підлягають інфляційні втрати у сумі 60 306,95 грн. та 3% річних у сумі 19 279,13 грн., тобто, у сумах, заявлених позивачем.

З урахуванням встановлених у справі обставин та наявних у справі доказів суд дійшов висновку, що позовні вимоги КП "Київтеплоенерго" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про стягнення грошових коштів задовольнити.

2. Стягнути з Громадської організації "Українське товариство охорони пам`яток історії та культури" (01015, місто Київ, вулиця Лаврська, будинок 9, корпус 19, ідентифікаційний код 03922197) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, місто Київ, площа Івана Франка, будинок 5, ідентифікаційний код 40538421) основний борг у сумі 1 003 225,37 грн. (один мільйон три тисячі двісті двадцять п`ять гривень 37 копійок), інфляційну складову боргу у сумі 60 306,95 грн. (шістдесят тисяч триста шість гривень 95 копійок), 3 % річних у сумі 19 279,13 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті сімдесят дев`ять гривень 13 копійок), пеню у сумі 142 404,45 грн. (сто сорок дві тисячі чотириста чотири гривні 45 копійок), судовий збір у сумі 18 378 (вісімнадцять тисяч триста сімдесят вісім) грн. 24 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 07 жовтня 2025 року.

Суддя О.В. Котков