ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"14" жовтня 2025 р. м. Київ Справа № 911/3115/25

Господарський суд Київської області у складі судді Конюх Ольги Василівни, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київхліб» (04080, м. Київ, вул. Костянтинівська 64, ідентифікаційний код 44375369) від 06.10.2025 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Кодрянського ліцею Макарівської селищної ради Бучанського району Київської області (08010, Київська область, Бучанський район, с. Кодра, вул. Незалежності, буд. 44, ідентифікаційний код 25667610) заборгованості у розмірі 4 868,64 грн.,

ВСТАНОВИВ:

07.10.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Київхліб» звернулося до Господарському суду Київської області із заявою від 06.10.2025 про видачу судового наказу, у якій просить суд:

- видати судовий наказ про стягнення з Кодрянського ліцею Макарівської селищної ради Бучанського району Київської області на користь ТОВ «Київхліб» суму заборгованості за одержаний товар за Договором поставки продукції №1 від 12.10.2023 в сумі 4 864,64 грн.,

- судовий збір у розмірі 242,24 грн. стягнути з Кодрянського ліцею Макарівської селищної ради Бучанського району Київської області на користь ТОВ «Київхліб».

За змістом ст.ст. 147, 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Дослідивши подану заяву та додані до неї документи, суд встановив таке.

В обґрунтування поданої заяви про видачу судового наказу заявник твердить, що між ТОВ «Київхліб» та Кодрянським ліцеєм Макарівської селищної ради Бучанського району Київської області 12.10.2023 було укладено Договір поставки товару №1, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставляти на умовах даного Договору хлібобулочні вироби (хліб, булочні та здобні вироби), далі іменується «Товар», у відповідності з поданим та погодженим постачальником замовленнями, покупець зобов`язаний приймати товар та своєчасно сплачувати його вартість постачальнику (п.1.1).

В порушення положень пункту 1.1 Договору поставки товару №1 від 12.10.2023 боржник не здійснив у повному обсязі оплату товару, придбаного у період з 12.10.2023 по 31.08.2025, в результаті чого станом на 02.10.2025 утворилась заборгованість у розмірі 4 868,64 грн.

На підтвердження свої вимог до заяви про видачу судового наказу додано копію Договору поставки товару №1 від 12.10.2023, Акт звірки взаємних розрахунків за період з 12.10.2023 по 31.08.2025 та Реєстр ТТН за період відвантаження від 24.10.2023 по 25.12.2023.

Відповідно до положень пункту 1.4 Договору №1 від 12.10.2023 право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту складання між сторонами належним чином оформленої ТТН, яка засвідчує доставку товару та перехід права власності на товар.

До матеріалів справи додано Реєстр ТТН за період відвантаження з 24.10.2023 по 25.12.2023, складений та підписаний невідомою особою без зазначення ПІБ та посади.

До матеріалів заяви про видачу судового наказу від 06.10.2025 не додано зазначених ТТН, що унеможливлює встановлення факту передачі товару та виникнення у Кодрянського ліцею Макарівської селищної ради Бучанського району Київської області обов`язку з оплати.

Також до заяви додано копію Акту звірки взаємних розрахунків за період 12.10.2023 31.08.2023. Акт звірки взаєморозрахунків може бути доказом на підтвердження обставин, зокрема, наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, однак, за умови, що інформація, відображена в акті, підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звіряння розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Підписання акту звіряння, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі №924/233/18.

У поданому Акті звірки зазначено лише початкове та кінцеве сальдо; первинні документи (що підтверджують поставку, оплату) в Акті не наведені. Первинні документи на підтвердження інформації, зазначеної в Акті, до заяви про видачу судового наказу не додані.

Крім того, відповідно до положень п.3.3 Договору №1 від 12.10.2023 ціна договору становить 4 100,00 грн. з ПДВ.

Разом із тим, за наданим Реєстром товарно-транспортних накладних та Актом звірки взаєморозрахунків вартість поставленого товару становить 4868,64 грн., що перевищує суму, визначену в п.3.3 Договору.

З огляду на викладене, суд робить висновок про те, що із поданої заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Київхліб» про стягнення з Кодрянського ліцею Макарівської селищної ради Бучанського району Київської області заборгованості у розмірі 4 868,64 грн. не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, що є підставою для постановлення ухвали про відмову у видачі судового наказу на підставі п.8 ч.1 ст.152 ГПК України.

Згідно до частини 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Суд звертає увагу заявника на те, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 ГПК України). Тож заявник вправі звернутися до суду із вказаною заявою повторно, додавши первинні документи, що фіксують передачу товару боржнику.

Керуючись ст.ст. 12, 150, пунктом 8 частини 1 ст. 152, ст.ст. 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Київхліб» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Кодрянського ліцею Макарівської селищної ради Бучанського району Київської області заборгованості у розмірі 4 868,64 грн.

Ухвала підписана 14.10.2025, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (частина 2 ст. 235 ГПК України) та відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 255 ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку в строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Конюх