ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"06" жовтня 2025 р. Справа № 911/452/20

Господарський суд Київської області у складі судді Горбасенка П.В., розглянувши заяву Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про видачу дубліката виконавчого документа у справі № 911/452/20

за позовом Державного підприємства «Енергоринок»

до Приватного підприємства «Гарант Енерго М»

про стягнення 197 060, 49 грн

установив:

Господарський суд Київської області рішенням від 12.06.2020 у справі № 911/452/20, у складі судді Щоткіна О.В., задовольнив позов повністю, вирішив стягнути з Приватного підприємства «Гарант Енерго М» на користь Державного підприємства «Енергоринок» 197 060, 49 грн штрафу та 2 955, 90 грн судового збору.

10.08.2020 на примусове виконання вказаного рішення, яке набрало законної сили 07.08.2020, Господарський суд Київської області, видав відповідний наказ.

29.09.2025 канцелярія Господарського суду Київської області зареєструвала надіслану Вишневим відділом державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі заявник) через підсистему «Електронний суд» заяву про видачу судового наказу, відповідно до змісту якої заявник просить суд видати дублікат наказу Господарського суду Київської області від 10.08.2020 у справі № 911/452/20 про стягнення з Приватного підприємства «Гарант Енерго М» на користь Державного підприємства «Енергоринок» 197 060, 49 грн штрафу та 2 955, 90 грн судового збору, у зв`язку із його втратою.

Відповідно до результатів автоматизованого розподілу судової справи між суддями, оформлених протоколом автоматизованого розподілу б/н від 29.09.2025, означену заяву передано до розгляду судді Горбасенку П. В.

Дослідивши матеріали поданої заяви на предмет наявності правових підстав для прийняття її до розгляду, судом враховано таке.

Згідно із ч. 1 3 ст. 169 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Порядок розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого документа унормовано п.п. 19.4 п. 1 Перехідних положень ГПК України, яким передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Водночас загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви визначені у ст. 170 ГПК України.

Верховний Суд в ухвалі від 28.11.2023 у справі № 910/1834/19 зазначив, що ч. 1 ст. 170 ГПК України встановлює вимогу до всіх письмових заяв, клопотань та заперечень, а тому, з урахуванням комплексного застосування норм права (ст. 169, 170 ГПК України), положення частин першої третьої вказаної статті містять загальні вимоги щодо всіх без виключення заяв, поданих з процесуальних питань.

Відтак положення ст. 169 та 170 ГПК України належить застосовувати у взаємозв`язку, оскільки норми ст. 169 передбачають загальний перелік та порядок подачі заяв та клопотань, тоді як норми ст. 170 ГПК України форму та їх зміст.

Так, приписами абз. 1 ч. 1, 2 ст. 170 ГПК України унормовано, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, що подається на стадії виконання судового рішення, у тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надсилання (надання) іншим учасникам справи (провадження) з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Отже, законодавець встановив імперативну норму, за умовами якої під час подання заяви з процесуальних питань на стадії виконання судового рішення заявник зобов`язаний надати докази її надсилання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Відповідно до абз. 1, 2 ч. 7 ст. 42 ГПК України якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету у паперовій формі листом з описом вкладення.

Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

В порушення вимог, передбачених ч. 7 ст. 42, ч. 2 ст. 170 ГПК України, заявником до заяви про видачу судового наказу не додано доказів надсилання копії вказаної заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи, а саме Державному підприємству «Енергоринок» (далі позивач), тоді як згідно матеріалів справи у такого учасника справи наявний зареєстрований електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі (далі ЄСІКС).

Положеннями абз. 1 ч. 6 ст. 6 ГПК України унормовано, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Із аналізу наведених положень процесуального законодавства випливає, що у Державного підприємства «Енергоринок» та Приватного підприємства «Гарант Енерго М» наявний обов`язок щодо реєстрації електронного кабінету в ЄСІКС, тоді як позивач такий обов`язок виконав, як наслідок, підстави для звільнення заявника від обов`язку надсилання копії заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів такому учаснику справи відсутні.

Згідно із ч. 4 ст. 170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

За таких обставин, оскільки заяву Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про видачу судового наказу подано без додержання вимог ч. 7 ст. 42, ч. 2 ст. 170 ГПК України, суд дійшов висновку про повернення такої заяви без розгляду.

Поряд з тим суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що повернення без розгляду означеної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ст. 6, 42, 169, 170, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Повернути заяву про видачу судового наказу Вишневому відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) без розгляду.

Ухвала складена та підписана 06.10.2025, набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена окремо від рішення суду згідно із ч. 2 ст. 254, ст. 255, ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя П.В.Горбасенко