ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
10 жовтня 2025 рокуСправа № 912/3208/24
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Коваленко Н.М.
вирішуючи питання про судові витрати без повідомлення учасників
у справі №912/3208/24 від 06.01.2025
про стягнення 17 595 846,56 грн,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням від 03.04.2025 у даній справі господарський суд позов задовольнив повністю. Стягнув з ТОВ "Хлібодар" на користь ТОВ "Пирятинський делікатес" 15 046 280,06 грн вартості неповернутого товару зі зберігання, 2 549 566,50 грн збитків у зв`язку з відвантаженням товару неналежної якості, а також 211 150,16 грн судового збору.

Позивач до закінчення судових дебатів зазначив, що докази на підтвердження витрат з оплати професійної правничої допомоги будуть подані в порядку, передбаченому ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).

08.04.2025 до господарського суду від позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява №б/н від 08.04.2025 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з вимогами:

1. Прийняти до розгляду заяву про розподіл витрат на правничу допомогу та задовольнити її в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібодар" (код ЄДР 32832656, проспект Інженерів, 11, м. Кропивницький, Кіровоградська обл., 25014) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пирятинський делікатес" (код ЄДР 36313601, вул. Наглого Марка, 46, с. Дейманівка, Лубенський р-н, Полтавська обл., 37050) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 45 000,00 грн. (сорок п`ять тисячі гривень 00 копійок).

3. Прошу заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу розглядати за відсутністю сторони позивача.

Ухвалою від 09.04.2025 господарський суд призначив судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 14:30 - 18.04.2025.

Протокольною ухвалою від 18.04.2025 на підставі ст. 216 ГПК України оголошено перерву в судовому засіданні для вирішення питання про судові витрати до 29.04.2025 - 10:30 год.

Протокольною ухвалою від 29.04.2025 на підставі ст. 216 ГПК України оголошено перерву в судовому засіданні для вирішення питання про судові витрати до 08.05.2025 - 14:30 год.

З огляду на надходження 01.05.2025 до суду ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 30.04.2025 про витребування з Господарського суду Кіровоградської області матеріалів справи №912/3208/24, у зв`язку з надходженням апеляційної скарги ТОВ "Хлібодар" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 03.04.2025 справу направлено до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою від 21.08.2025 Центрального апеляційного господарського суду від 21.08.2025 апеляційну скаргу ТОВ "Хлібодар" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 03.04.2025 року у справі №912/3208/24 повернуто скаржнику.

01.09.2025 матеріали справи надійшли до Господарського суду Кіровоградської області.

Будь - яких заяв, клопотань від учасників справи до суду не надходило.

За ст. 221 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. (ч. 1, 3 ст. 244 ГПК України)

Згідно з ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частинами 1, 3 ст. 124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Заявами по суті справи, відповідно до ч. 2 ст. 161 ГПК України, зокрема, є позовна заява.

З дотриманням вказаних приписів законодавства вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідача заявлено позивачем в позовній заяві у розмірі 45 000,00 грн.

Положеннями ст. 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване ст. 131-2 Конституції України, ст. 16 ГПК України, відповідними положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 126 ГПК України)

Водночас, за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та/або значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог цієї норми суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5-6 ст. 126 ГПК України)

На підтвердження понесення адвокатських витрат позивачем надано до матеріалів справи копії: договору про надання правової допомоги б/н від 17.09.2021, додаткової угоди №30/12-24 від 30.12.2024 до Договору про надання правової допомоги від 17.09.2021 та Акт приймання наданих послуг від 03.04.2025.

Відповідно до п. 4.2 Договору про надання правової допомоги від 17.09.2021 розмір гонорару договірний та визначається сторонами окремими угодами за результатами наданої правової допомоги.

Договір, додаткову угоду до нього та акт підписано сторонами та скріплено печатками.

У п.п. 3.1. п. 3 Додаткової угоди №30/12-24 від 30.12.2024 до Договору встановлено, що правнича допомога вважається наданою після підписання Акта приймання наданих послуг, який підписується Сторонами та скріплюється печатками (за наявності).

На виконання умов Договору та Додаткової угоди №30/12-24 від 30.12.2024 до Договору сторонами підписано Акт приймання наданих послуг 03.04.2025, яким визначено перелік послуг (професійну правничу допомогу), які Виконавець надав Клієнту у справі в судді першої інстанції та узгоджено вартість послуг.

Зокрема, відповідно до п. 2 Акту від 22.11.2024 загальна вартість наданих Виконавцем послуг становить 45 000,00 грн.

Враховуючи викладене, загальна вартість виконаних послуг складає 45 000,00 грн.

Як встановлено матеріалами справи, адвокат Кінько О.В. брала безпосередню участь у розгляді справи, представляючи інтереси ТОВ "Пирятинський делікатес".

Враховуючи категорію спору та перелік і об`єм наданих послуг, суд дійшов висновку, що такі послуги є фактично наданими, а їх вартість відповідає критерію розумності, враховуючи справу, що розглянута.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.

Отже, господарський суд зазначає, що в цьому випадку сторони у відповідних договорах домовилися про фіксований розмір гонорару адвокатів.

Господарський суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

Велика Палата Верховного Суду у наведеній постанові зазначила, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п. 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; п. 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19). Велика Палата Верховного Суду зауважила, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому в ст. 627 Цивільного кодексу України.

Частинами 1-2 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру; погодинної оплати. Зазначені форми відрізняються порядком обчислення: при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин, помножена на вартість такої (однієї) години роботи того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з установленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 20.06.2023 у справі №922/4169/19.

У постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі №640/18402/19 викладений висновок про те, що розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником позивача, а отже, є визначеним.

Верховний Суд у постанові від 19.01.2022 у справі №910/1344/19 дійшов висновку, що у випадку встановлення сторонами в умовах договору про надання правової допомоги вартості послуг (гонорару) з надання правової допомоги клієнту в межах касаційного перегляду справи у фіксованому розмірі, виключає необхідність зазначення адвокатом відомостей щодо витраченого часу та вартості кожної дії, виконаної ним на захист інтересів свого клієнта в суді касаційної інстанції.

З урахуванням наведеного, господарський суд керується положеннями договору з урахуванням додаткових угод до нього, якими сторони визначили саме фіксований розмір гонорару адвокату, що не залежить від обсягу наданих послуг і часу, витраченого адвокатом.

Господарський суд враховує те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом і клієнтом з питань визначення розміру гонорару чи його зменшення можливо лише за умови обґрунтованості та наявності доказів підтвердження невідповідності витрат фактично наданим послугам (постанови Верховного Суд від 20.11.2020 у справі №910/13071/19, від 21.04.2021 у справі №488/1363/17, провадження №61-11991св20).

Саме на сторону, яка подає клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу, а не на суд, покладено обов`язок доказування неспівмірності витрат на правову допомогу.

Відповідачем не заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Таким чином, зважаючи на відсутність клопотання та заперечень учасників справи стосовно розміру заявлених до стягнення сум грошових коштів правової допомоги, з огляду на предмет позову та розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу, враховуючи ступінь складності справи та обсяг наданих послуг, господарський суд вважає, що витрати ТОВ "Пирятинський делікатес" на професійну правничу допомогу в розмірі 45 000,00 грн документально доведені, є співмірними з предметом позову, змістом та обсягом наданих послуг, тому згідно вимог ст. 129 ГПК України мають бути покладені на відповідача.

Разом з тим, за п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76-77, 123, 129, 221, 233, 236-241, 244, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібодар" (код ЄДР 32832656, проспект Інженерів, 11, м. Кропивницький, Кіровоградська обл., 25014) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пирятинський делікатес" (код ЄДР 36313601, вул. Наглого Марка, 46, с. Дейманівка, Лубенський р-н, Полтавська обл., 37050) 45 000,00 грн судових витрат на професійну правову (правничу) допомогу.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії додаткового рішення направити учасникам справи.

Суддя Н.М. Коваленко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.