УХВАЛА

м. Київ

06.10.2025Справа № 910/11289/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Андреїшиної І.О., розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "БІВЕРС" про розгляд справи за правилами загального позовного провадження

За позовом Приватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР" (03113, місто Київ, вул. Дегтярівська, будинок 53, ідентифікаційний код юридичної особи 21673832)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІВЕРС" (03150, м. Київ, вул. Коновальця Євгена, буд. 15, корпус 3, ідентифікаційний код 39483377)

про стягнення 1 468 847,47 грн,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "КИЇВСТАР" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІВЕРС" про стягнення неустойки за договором поставки № 488172 від 14.06.2024 у розмірі 1 468 847,47 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, заперечення на відповідь на відзив, та позивачу - відповідь на відзив.

29.09.2025 через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Також 29.09.2025 через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Вказане клопотання мотивоване відповідачем тим, що предмет позову перевищує 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, відповідач зазначає, що розмір неустойки, який заявляється позивачем до стягнення - 1 468 847,47 грн, також позивачем у позові заявлено про стягнення судових витрат з відповідача у розмірі 99 147,20 грн. Тобто, 1 468 847,47 грн + 99 147,20 грн = 1 567 994,67 грн, що перевищує встановлений ліміт для справ незначної складності 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб- 1 514 000, 00 грн.

Крім того, як вказано відповідачем, відзив на позовну заяву містить значну кількість доказів, які потребують детального вивчення та роз`яснення з боку відповідача, що не можливо здійснити у випадку відсутності судових засідань.

Розглянувши заявлене відповідачем клопотання про розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 12 ГПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

За змістом ч. 5 ст. 12, ч. 2 ст. 247 ГПК України малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У порядку спрощеного позовного провадження, окрім малозначних справ, може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції Господарського суду, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 247 ГПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд, враховує, зокрема, ціну позову, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Як вбачається із матеріалів позову, справа є малозначною та відноситься до переліку справ, які можуть бути розглянуті у спрощеному позовному провадженні, вона є нескладною, предметом спору є звичайне стягнення заборгованості за договором поставки, характер спірних правовідносин є зрозумілим, при цьому кількість доказів не складає значного обсягу матеріалів.

Суд критично оцінює доводи відповідача відносно того, що сума позову перевищує встановлений ліміт для справ незначної складності 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1 514 000,00 грн, з огляду на таке.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача, яку суд повинен вирішити, тоді як судові витрати - це витрати, понесені сторонами в процесі розгляду справи, які включають судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Судові витрати є допоміжним елементом, що стосується самого процесу, а не суті спору.

Так, предметом позову у даній справі є стягнення суми неустойки у розмірі 1 468 847,47 грн. Також позивачем у позовній заяві зазначено, що останній очікує понести судові витрати в наступній сумі: в першій інстанції судовий збір - 22 032,71 грн, в апеляційній інстанції судовий збір - 33 049,07 грн, в касаційній інстанції судовий збір - 44 065,42 грн.

Таким чином, оскільки судова практика та законодавство чітко розрізняють поняття предмету позову та судових витрат, то судовий збір не може бути предметом позову, оскільки це платіж за послуги суду, а не сама вимога про захист прав.

Вказані обставини були враховані судом ще під час відкриття провадження у справі в ухвалі суду від 15.09.2025, а нових обставин та відповідних доводів заявник не навів.

Крім того, відповідачем не доведено наявність необхідності для проведення судового засідання та неможливість надання своїх доводів в заявах по суті або окремих клопотаннях.

Однак з цього приводу суд зазначає, що згідно з ч. 1-3 ст. 80 ГПК України учасники справи не позбавлені права надавати пояснення, докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином, за змістом указаних приписів закону позивач та відповідач мають право (і суд надає їм таку можливість) реалізувати всі свої процесуальні права та добросовісно виконати свої обов`язки, передбачені законом з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Поряд з цим, для повного та всебічного встановлення обставин справи сторони мають право подати до суду заяви по суті, до яких для позивача віднесено позовну заяву та відповідь на відзив, а для відповідача - відзив на позов та заперечення на відповідь на відзив, та у відповідних заявах по суті викласти свої пояснення, доводи, міркування або заперечення, з наданням доказів на підтвердження викладених ними обставин

Станом на 06.10.2025 відповідачем подано відзив на позовну заяву, який міститься в матеріалах справи.

Таким чином, враховуючи обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність даної справи, обсяг та характер доказів у справі та те, що справа не є складною з огляду на наявні в ній матеріали, а характер спірних правовідносин та предмет доказування в справі на даний час не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, зважаючи на те, що учасниками справи жодним чином не доведено необхідність проведення судового засідання з викликом сторін, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про розгляд справи № 910/11289/25 за правилами загального позовного провадження не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 234, 235, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "БІВЕРС" про розгляд справи № 910/11289/25 за правилами загального позовного провадження - відмовити.

Ухвала набирає чинності 06.10.2025 та оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Андреїшина