ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
08.10.2025 Справа № 905/1965/19 (759/1314/19)
Суддя Господарського суду Донецької області Чернова О.В., розглянувши матеріали справи
за позовом: Фізичної особи ОСОБА_1
до відповідача 1: Акціонерне товариство «К.Енерго», м.Курахове Донецької області
відповідача 2: Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», м.Київ
про зобов`язання вчинити певні дії
Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до Акціонерне товариство «К.Енерго» м.Курахове Донецької області та Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» м.Київ про припинення використання виконавцями послуг своїх цивільних прав з метою зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, визнання прав споживача, примусове виконання виконавцями послуг своїх обов`язків в натурі і стягнення пені.
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 06.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 22.09.2020 матеріали справи №759/1314/19 передано до Господарського суду Донецької області для подальшого розгляду.
07.10.2025 до Господарського суду Донецької області надійшли матеріали справи №759/1314/19.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, на підставі ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, справа №905/1965/19 (759/1314/19) передана до провадження судді Чернової О.В.
Відповідно до статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.
Одночасно, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Ухвалою господарського суду від 25.06.2024 звіт ліквідатора Акціонерного товариства «К.Енерго» арбітражного керуючого Паркулаба В.Г. та ліквідаційний баланс боржника станом на 22.12.2022 затверджено. Акціонерне товариство «К.Енерго» ліквідовано як юридичну особу. Постановлено Державному реєстратору за місцезнаходженням банкрута провести державну реєстрацію припинення Акціонерного товариства «К.Енерго» як юридичної особи. Провадження у справі №905/1965/19 про банкрутство Акціонерного товариства «К.Енерго» закрито.
Ухвала господарського суду про ліквідацію Акціонерного товариства «К.Енерго» та закриття провадження у справі №905/1965/19 набрала законної сили з моменту оголошення 25.06.2024.

Відповідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 03.07.2024 проведено реєстрацію припинення юридичної особи у зв`язку з визнанням її банкрутом, номер запису: 098003414.

Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

З огляду на викладене, у зв`язку з ліквідацією юридичної особи Акціонерного товариства «К.Енерго», суд дійшов висновку про закриття провадження у справі №905/1965/19 (759/1314/19) в частині відповідача - Акціонерного товариства «К.Енерго» на підставі п. 6 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо позовних вимог в частині відповідача - Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», м.Київ, суд зазначає таке.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних,кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Згідно із частинами першою та другою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Перелік категорій справ, що підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, визначено у статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Так, частиною 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) передбачалося, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах між суб`єктами господарювання.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні враховувати суб`єктний склад такого спору, суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлені вимоги, характер спірних правовідносин, зміст та юридичну природу обставин у справі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 серпня 2019 року у справі №646/6644/17 зроблено висновок про те, що при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду подібних справ визначальним є характер правовідносин, з яких виник спір. Суб`єктний склад спірних правовідносин є формальним критерієм, який має бути оцінений належним судом.

Дослідивши матеріали справи №759/1314/19, судом встановлено, що спір виник щодо захисту прав споживача у сфері відносинах, що виникли у процесі надання споживачу фізичній особі комунальних послуг.

Суд звертає увагу, що позови про захист прав споживачів не відносяться до юрисдикції господарських судів і Законом України «Про захист прав споживачів» не передбачено право споживачів на звернення за захистом своїх порушених прав до господарського суду.

Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України від 12.04.1996 №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» унормовано, що судовий захист прав споживачів здійснюється загальними судами за правилами цивільного судочинства в порядку позовного провадження за позовами фізичних осіб - споживачів.

Вказане відповідає і ч. 5 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України, в якій передбачено, що позови про захист прав споживачів підсудні загальним судам та можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Ураховуючи вищевикладені приписи правових норм, господарський суд приходить до висновку, що судовий захист прав споживачів за позовами фізичних осіб споживачів товарів, робіт і послуг здійснюється загальними судами за правилами цивільного судочинства в порядку позовного провадження.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України відкрите провадження у справі підлягає закриттю, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Приймаючи до уваги характер правовідносин у цій справі, господарський суд вважає, що спір в цій частині не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, тому підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 13, 14, 231, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі №905/1965/19 (759/1314/19) за позовом Фізичної особи ОСОБА_1 в частині вимог до відповідача 1 - Акціонерного товариства «К.Енерго» м.Курахове Донецької області на підставі п. 6 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Закрити провадження у справі №905/1965/19 (759/1314/19) за позовом Фізичної особи ОСОБА_1 в частині вимог до відповідача 2 - Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» м.Київ на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала складена та підписана 08.10.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду у строк та в порядку, встановленими статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Чернова