ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

"10" жовтня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/1837/25

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

розглянувши заяву (вх. № 2-1552/25 від 01.10.2025) представника Акціонерного товариства «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» про ухвалення додаткового рішення у справі

за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (65031, Одеська обл., м. Одеса, вул. Миколи Боровського, буд. 28 "Б"; )

до відповідача Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «ПОРТО-ФРАНКІВСЬКИЙ» (65023, Одеська обл., м. Одеса, вул. Муратової Кіри, буд. 5; )

про стягнення 834 345,42 грн,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду перебувала справа № 916/1837/25 за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» до Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «ПОРТО-ФРАНКІВСЬКИЙ» про стягнення 834 345,42 грн.

Рішенням від 26.09.2025 позов задоволено, стягнуто з Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «ПОРТО-ФРАНКІВСЬКИЙ» на користь Акціонерного товариства «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» 688 005,63 грн заборгованості за необліковану електричну енергію, 30 285,81 грн 3% річних, 116 053,98 грн інфляційних втрат, 10 012,15 грн витрат зі сплати судового збору.

01.10.2025 до суду надійшла заява представника позивача, в якій він просить суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «ПОРТО-ФРАНКІВСЬКИЙ» на користь Акціонерного товариства «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» 12 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Частинами 1-3 ст. 221 ГПК України унормовано, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 цієї ж статті суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати без повідомлення учасників справи.

За приписами ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст. 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За ч.ч. 1, 2 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

У ст. 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Виходячи з аналізу положень ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 р. у справі № 910/4201/19).

За положеннями п. 4 ст. 1, ч. ч. 3, 5 ст. 27 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

У позовній заяві позивач указав, що орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу складатиме 12 000,00 грн.

Також, у позовній заяві позивач заявив, що докази розміру витрат на правничу допомогу будуть надані до суду в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.

У матеріалах справи наявний договір про надання правничої допомоги № 7074-ООЕ від 22.01.2024 (далі договір), укладений між АТ «ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «ПЕРШИЙ РАДНИК» (виконавець), згідно п. 1.1. якого виконавець зобов`язується надати клієнтові правову допомогу (послуги) за окремими письмовими або усними дорученнями останнього.

Сторони узгодили, що зміст, обсяг, вартість послуг, номер судової справи, в межах якої надається правова допомога, та судова інстанція відображається сторонами в акті наданих послуг (п. 1.3. договору).

Приймання-передача послуг за цим договором здійснюється сторонами за актами наданих послуг, що є підтвердженням надання правової допомоги за цим договором (п. 3.1. договору).

Акт наданих послуг складається та підписується виконавцем за результатом надання послуг. Такий акт наданих послуг невідкладно (в день його складання) направляється виконавцем клієнту (п. 3.2. договору).

Клієнт зобов`язаний протягом 1 календарного дня з моменту отримання акта наданих послуг прийняти надані виконавцем за цим договором послуги шляхом підписання отриманого акта наданих послуг або направити мотивовану відмову від приймання наданих послуг у разі їх невідповідності умовам договору з переліком виявлених недоліків і строком їх усунення (п. 3.4. договору).

Акти приймання-передачі наданих послуг можуть бути оформлені сторонами у вигляду електронного документа з обов`язковим накладенням кваліфікованого електронного підпису (КЕП) повноважного представника сторони (п. 3.5. договору).

КЕП підтверджуються з використанням посиленого сертифіката ключа, отриманого в акредитованому центрі сертифікації ключів (п. 3.8. договору).

Накладання КЕП, обмін первинними документами здійснюється сторонами за допомогою комп`ютерної програми Вчасно/M.E.Doc «Мій електронний документ» (програма). Відправлення, доставка, отримання, підписання або здійснення іншших дій з первинними документами підтверджується за допомогою програми. Електронні документи, підписані за допомогою КЕП, за правовим статусом прирівнюються до документів у письмовій формі, оформлених та підписаних належним чином (п.п. 3.9., 3.10., 3.11. договору).

Розмір гонорару, який має сплатити клієнт, визначається згідно з актом наданих послуг, в якому зазначається номер справи та судова інстанція, в межах якої надавалась правова допомога (п. 4.2. договору).

Оплата наданих послуг з правової допомоги та компенсація витрат здійснюється клієнтом за фактом їх надання (понесення) на підставі погоджених та підписаних сторонами актів наданих послуг впродовж 30 календарних днів з моменту фактичного виконання рішення суду, у межах суми стягнутої на користь виконавця (п. 4.6. договору).

Договір про надання правничої допомоги № 7074-ООЕ від 22.01.2024 підписано сторонами шляхом накладення КЕП у сервісі «Вчасно».

01.10.2024 сторони підписали додаткову угоду до договору, якою, зокрема, продовжили строк його дії до 31.12.2025.

Позивача у справі представляв адвокат Адвокатського об`єднання «ПЕРШИЙ РАДНИК» Калініченко С. М. на підставі довіреності № 64/2024 від 12.03.2024.

Так, в межах передбаченого ч. 8 ст. 129 ГПК України строку, представник позивача подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення.

У якості доказів понесення АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» витрат на правову допомогу представник позивача надав до суду Акт надання послуг № 62-ОЕМ від 01.10.2025 з додатком № 1, який містить детальний опис робіт (наданих послуг) та їх вартість, що складає 12 000,00 грн.

В переліку додатків до заяви зазначено, що Акт надання послуг № 62-ОЕМ від 01.10.2025 з додатком № 1 підписано електронним підписом у сервісі «Вчасно».

Разом з тим, суд встановив, що жодних доказів, які б підтверджували факт підписання Акта надання послуг № 62-ОЕМ від 01.10.2025 з додатком № 1 шляхом накладення КЕП (напр. протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, витяг з комп`ютерної програми Вчасно/M.E.Doc «Мій електронний документ» (аналогічний витяг було надано на підтвердження підписання договору про надання правничої допомоги) та ін.) представник позивача до суду не надав.

За допомогою вебсайту Центрального засвідчувального органу (ЦЗО) (URL: https://czo.gov.ua/verify) суд здійснив спробу самостійно перевірити поданий представником позивача через електронний суд додаток «Акт надання послуг № 62-ОЕМ від 01.10.2025 з додатком № 1» на наявність накладених на ньому кваліфікованих електронних підписів. Втім, в результаті перевірки вебресурс ЦЗО виключив наявність на завантаженому представником позивача файлі з назвою « 2-2-a6909540-9e9e-11f0-b839-4fe1eed377a1.pdf» будь яких кваліфікованих електронних підписів.

Отже, суд виснує, що представник позивача не представив суду належних доказів того, що адвокатським об`єднанням було надано позивачу, як клієнту, послуги з правничої допомоги та що такі послуги (виконані роботи) прийнято клієнтом.

Відтак, факт прийняття позивачем послуг правничої допомоги є недоведеним.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 26.02.2015 р. у справі Баришевський проти України (пункт 95), від 26.02.2015 р. у справі Двойних проти України (пункт 80), заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268). Також у рішенні ЄСПЛ зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до п. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, враховуючи відсутність у матеріалах справи підписаного позивачем та адвокатським об`єднанням акта надання послуг, який би підтверджував факт прийняття позивачем юридичних послуг, у задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення суд відмовляє.

Керуючись ст. 13, 74, 86, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви (вх. № 2-1552/25 від 01.10.2025) представника Акціонерного товариства «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» про ухвалення додаткового рішення у справі № 916/1837/25 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено та підписано 10 жовтня 2025 р.

Суддя Р.В. Волков