ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"08" жовтня 2025 р. м. Київ Справа № 910/6030/24
Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., розглянув заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Інком Рент» про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/6030/24 за позовом
Фізичної особи-підприємця Ящишиної Ніни Олександрівни ( АДРЕСА_1 , код: НОМЕР_1 )
про усунення перешкод у користуванні майном,
Рішенням Господарського суду Київської області від 10.09.2025 у справі № 910/6030/24 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інком Рент» задоволено повністю.

Представником позивача (надалі також заявник) в підсистемі «Електронний суд» 15.09.2025 до суду сформовано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить суд стягнути з позивача понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 47000 гривень. До вказаної заяви представником позивача долучено докази, що підтверджують обсяг наданих послуг та розмір витрат, які понесені позивачем на професійну правничу допомогу пов`язаних із розглядом цієї справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.09.2025 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Інком Рент» про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/6030/24 прийнято до розгляду без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Представником відповідача в підсистемі «Електронний суд» 19.09.2025 до суду сформовано клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката.

Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частинами 1, 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Судом встановлено, що представник позивача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, повідомивши при цьому, у судовому засіданні, яке відбулось 10.09.2025, що відповідні докази понесення судових витрат будуть надані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Також, судом встановлено, що із заявою про ухвалення додаткового рішення представник відповідача звернувся до суду 15.09.2025, тобто у строки визначені ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом ч.ч. 2-5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З наведених вище норм вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката обмежений їх співмірністю зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін (ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

З наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано до суду копії: договору про надання правової допомоги від 30.08.2023 № АБ/43-23, укладеного між позивачем та Адвокатським бюро «Алли Безносик», пунктом 4.3 якого визначено, що розцінки на послуги вказані в додатку та встановлюється сторонами в акті приймання-передачі наданих послуг; додаткової угоди від 26.04.2024 № 1 до договору; додаток № 1 до додаткової угоди «Розцінки за послуги з надання правової допомоги»; акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 12.09.2025, підписаного між позивачем та Адвокатським бюро «Алли Безносик» на загальну суму 47000 гривень; детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом на суму 47000 гривень.

Також, суд встановив, що Безносик Алла Олександрівна є адвокатом в розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю від 31.07.2020 серії № 9145/10, повноваження якої підтверджуються ордером на надання правничої (правової) допомоги від 31.10.2024 серії АІ № 1738050.

Отже, наявними у матеріалах справи доказами підтверджено, що загальний розмір фактично понесених позивачем витрат на професійну правову допомогу пов`язаних із розглядом цієї справи становить 47000 гривень.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Кодексу).

Так, відповідач у своєму клопотанні про зменшення витрат позивача на оплату правничої допомоги адвоката вказує на те, що заявлені до стягнення витрати не відповідають дійсності, складності справи та витраченому адвокатом часу; спірні правовідносини між сторонами не є складними, не потребували багато часу на аналіз документів, правових норм та судової практики. Також відповідач зауважує на тому, що у Господарському суді Київської області відбулося 3 судові засідання по справі, а саме: 21.05.2025, 25.06.2025 та 10.09.2025, проте у судовому засіданні, що відбулось 10.09.2025 згідно ордеру серії АІ № 1994999 від 09.09.2025 приймав участь адвокат Адвокатського об`єднання «Інтеракціо» Коломієць Тетяна Михайлівна, що на переконання відповідача, свідчить про те, що відсутні правові підстави для стягнення судових витрат у розмірі 4000,00 гривень, з огляду на відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність правовідносин між позивачем або Адвокатським бюро «Алли Безносик» та адвокатом Коломієць Тетяною Михайлівною, яка безпосередньо приймала участь у судових засіданнях.

Надавши належну оцінку доводам відповідача щодо невідповідності понесених позивачем витрат на правову допомогу дійсності, складності справи та витраченому адвокатом часу, суд відхиляє їх, оскільки відповідачем належним чином не обґрунтовано та не надано суду доказів та/або обґрунтувань, у тому числі власних розрахунків, які свідчили б про неспівмірність, та/або нерозумність, та/або нереальність здійсненого позивачем розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката у цій справі.

При цьому, суд погоджується з твердженнями відповідача стосовно відсутності підтверджуючих доказів наявності правовідносин між позивачем або Адвокатським бюро «Алли Безносик» та адвокатом Коломієць Тетяною Михайлівною, яка безпосередньо приймала участь у судових засіданнях.

Як вбачається з ордеру, наданого в якості підтвердження повноважень адвоката Коломієць Тетяни Михайлівни на надання правничої допомоги, його видано на підставі договору про надання правової допомоги від 12.09.2023 № 252-АО/2023, тобто представництво інтересів позивача у судовому засіданні, що відбулось 10.09.2025 здійснювалось на підставі іншого договору, копія якого відсутня у матеріалах справи, що позбавляє суд можливості дослідити його зміст та умови погодженні сторонами під час його укладення.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.11.2018 у справі № 910/23210/17 зазначено: «Витрати на оплату робіт та послуг адвоката, про відшкодування яких заявлено вимогу, мають бути виконані саме тим адвокатом, з яким укладено договір про надання правової допомоги, інакше суд не матиме підстав для вирішення питання про їх відшкодування».

Отже, суд дійшов висновку, що необґрунтованим є такий вид правничої допомоги як участь адвоката у судовому засіданні, що відбулось 10.09.2025, з огляду на відсутність у матеріалах справи відомостей щодо наявності трудових відносин між адвокатом Коломієць Тетяною Михайлівною та Адвокатським бюро «Алли Безносик», а також щодо наявності договірних правовідносин між позивачем та адвокатом, що зумовлює висновки суду про відмову у відшкодуванні понесених позивачем судових витрат у цій частині.

Надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам у сукупності з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, обсягу наданих адвокатом послуг, виходячи з характеру спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем до відшкодування розмір судових витрат на правову допомогу не підтверджується понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката у загальному розмірі 47000 гривень, а відтак стягненню підлягають витрати позивача у загальній сумі 43000 гривень, у відшкодуванні витрат позивача у розмірі 4000 гривень (участь у судовому засіданні, що відбулось 10.09.2025), суд відмовляє.

Таким чином, заява позивача про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/6030/24 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 73, 76, 77, 80, 86, 123, 126, 129, 221, 232, 233, 236-238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Інком Рент» задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Ящишиної Ніни Олександрівни ( АДРЕСА_1 , код: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інком Рент» (01013, місто Київ, вулиця Будіндустрії, будинок 7, офіс 5, код: 42283072) 43000 гривень витрат на правничу допомогу.

3. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

4. У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у відповідності до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 08.10.2025.

Суддя Р.М. Колесник