ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" жовтня 2025 р. м. Вінниця Cправа № 8/302-04

Господарський суд Вінницької області у складі судді Міліціанова Р.В., розглянувши у відкритому судому засіданні заяву Фізичної особи-підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича (б/н від 04.09.2025 року) (вх.канц. № 01-34/9370/25 від 05.09.2025 року) про зобов`язання керівника боржника надати звіт про виконання рішення суду у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські національні напої", пр-т Героїв Сталінграда, 18, м. Київ, код - 32023008

до: Державного підприємства "Чечельницький спиртовий завод", вул. Паркова, 17, смт Чечельник, Чечельницький район, Вінницька область, код - 05459176

про стягнення 2 860,80 грн

за участю секретаря судового засідання: Московчук Є.В.

за участю представників:

стягувача: Корякін Дмитро Вадимович

боржника: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Вінницької області (суддя Мельник І.Ю.) перебувала справа № 8/302-04 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські національні напої" до Державного підприємства "Чечельницький спиртовий завод" про стягнення 2860,80 грн заборгованості.

01.10.2004 року Господарським судом Вінницької області ухвалено рішення у справі №8/302-04, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські національні напої" задоволено, на виконання якого 20.10.2004 року виданий відповідний наказ.

Ухвалою суду від 23.11.2023 року задоволено заяву Фізичної особи-підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича б/н від 20.09.2023 року (вх. канц. суду №01-34/8853/23 від 21.09.2023 року). Замінено сторону стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Українські національні напої" на його правонаступника - Фізичну особу-підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича у виконавчому листі (наказі) Господарського суду Вінницької області від 20.10.2004 року у справі № 8/302-04. Також, судом поновлено строк для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Вінницької області від 20.10.2004 року у справі № 8/302-04.

05.09.2025 року до суду від ФОП Корякіна Дмитра Вадимовича надійшла (б/н від 04.09.2025 року) (вх.канц. № 01-34/9370/25 від 05.09.2025 року) про зобов`язання керівника боржника подати звіт про виконання рішення суду від 01.10.2004 року у справі № 8/302-04.

Ухвалою суду від 05.09.2025 року заяву ФОП Корякіна Дмитра Вадимовича (б/н від 04.09.2025 року) (вх.канц. № 01-34/9370/25 від 05.09.2025 року) призначено до розгляду у судовому засіданні на 15.09.2025 року.

Ухвалою суду від 10.09.2025 року забезпечено участь ФОП Корякіна Дмитра Вадимовича у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

11.09.2025 року до суду від Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) лист вих. № 12451/4.1-28/1 від 11.09.2025 року. Додатком до листа додано копії матеріалів виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 15.09.2025 року витребувано у Фонду державного майна України інформацію про: керівника Державного підприємства "Чечельницький спиртовий завод" (код - 05459176), чи особи, яка його замінює, та обсяг його повноважень; стан процесу приватизації державного підприємства та строки проведення розрахунків з кредиторами; повідомлено учасників справи про дату наступного судового засідання.

16.09.2025 року на виконання ухвали суду від Фонду державного майна України надійшли документи щодо повноважень керівника Державного підприємства "Чечельницький спиртовий завод".

У судовому засіданні 01.10.2025 року прийняв участь стягувач. Представник боржника правом участі не скористався.

Розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича (б/н від 04.09.2025 року) (вх.канц. № 01-34/9370/25 від 05.09.2025 року), судом встановлено наступне.

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає Рішенням Господарського суду Вінницької області від 01.10.2004 року по справі № 8/302-04 позов задоволено повністю. Стягнуто з ДП "Чечельницький спиртовий завод" на користь ТОВ "Українські національні напої" борг в сумі 2 860,80 грн, 51,00 грн в рахунок повернення державного мита та 118,00 грн вартості інформаційних послуг.

Ухвалою суду від 23.11.2023 року замінено сторону стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Українські національні напої" на його правонаступника - Фізичну особу-підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича у виконавчому листі (наказі) Господарського суду Вінницької області від 20.10.2004 року у справі № 8/302-04. Також, судом поновлено строк для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Вінницької області від 20.10.2004 року у справі № 8/302-04.

Як зазначає заявник, Постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження №73589099 (ідентифікатор доступу 5449803Б622Е) з примусового виконання вищезазначеного рішення суду. Однак, боржником рішення суду не виконано.

З урахуванням чого заявник просить суд зобов`язати керівника боржника надати звіт про виконання рішення суду у справі № 8/302-04.

Надавши оцінку підставам поданої заяви та нормативному регулюванню питання подачі боржником звіту про виконання судового рішення, суд зауважує наступне.

Відповідно до частини першої статті 345-1 Господарського процесуального кодексу України суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, за письмовою заявою стягувача може зобов`язати боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у господарських справах: 1) про захист ділової репутації; 2) що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції; 3) в інших спорах немайнового характеру.

Якщо боржником, який не виконує судове рішення, є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, суб`єкт господарювання державного або комунального сектору економіки, суд за письмовою заявою стягувача та за умови відкриття виконавчого провадження зобов`язує такого боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення незалежно від характеру спору (ч. 4 ст. 345-1 ГПК України).

Згідно із частиною другою статті 345-1 Господарського процесуального кодексу України стягувач може звернутися до суду із заявою, передбаченою частиною першою цієї статті, в разі невиконання боржником судового рішення та за умови відкриття виконавчого провадження.

Постановою заступника начальника Управління - начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15.12.2023 року, відкрито виконавче провадження №73589099 (ідентифікатор доступу 5449803Б622Е), з примусового виконання рішення суду по даній справі.

Враховуючи статус боржника, як державного підприємства, стягувачем дотримано процесуальних вимог щодо звернення до суду із заявою про зобов`язання керівника боржника подати звіт про виконання рішення суду.

Оскільки обставини відкриття виконавчого провадження, а також суб`єктний склад учасників справи надає стягувачу достатній обсяг процесуальних повноважень для звернення до суду з відповідною заявою.

Водночас, дотримання вимог стосовно доступу до суду не єдиною гарантією отримання судового захисту.

Згідно із частиною другою статті 345-1 Господарського процесуального кодексу, якщо судове рішення набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної чи касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

Матеріали судової справи перебувають у провадженні суду першої інстанції, однак зупинення виконавчого провадження є самостійною та достатньою підставою, наявність якої унеможливлює розгляд та задоволення заяви стягувача про зобов`язання боржника (або його керівника) подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у господарських справах.

Судом встановлено, що згідно з матеріалів виконавчого провадження № 73589099 Постановою Заступника начальника Управління - начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Калинчука С.І. від 18.12.2023 року зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу у справі № 8/302-04 виданого 20.10.2004 року (т. 1, а.с. 37-38).

Зі місту постанови вбачається, що Фондом Державного майна України від 04.01.2022 року винесено наказ № 1 "Про затвердження переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2022 році". Відповідно до додатку № 1 до наказу, до переліку малої приватизації, що підлягають приватизації віднесено Єдиний майновий комплекс Державне підприємство "Чечельницький спиртовий завод" (, адреса: смт. Чечельник, вул. Паркова, 17).

Відповідно до положень п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: включення єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації. Згідно положень ч.7 ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження", у випадку, передбаченому пунктом 12 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до закінчення однорічного строку з дня завершення приватизації або до припинення приватизації відповідного об`єкта приватизації.

В силу положень ст. 339 ГПК України, судовий контроль за виконанням судових рішень у господарських справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому цим розділом.

Отже, запровадження інституту подачі боржником звіту про виконання судового рішення є елементом судового контролю за належним, своєчасним та ефективним виконанням судових рішень.

Водночас, реалізація судом повноважень із вжиття заходів судового контролю здійснюється із суворим дотриманням імперативних процесуальних норм, які встановлюють підстави та порядок застосування заходів судового контролю, зокрема з приводу покладення на боржника чи його керівника обов`язку подати звіт про виконання судового рішення.

Право вимоги стягувача до боржника подати відповідний звіт кореспондує юридичним фактам відкриття виконавчого провадження та невиконання судового рішення, а також необхідності виявлення причин, котрі свідчать про неефективність примусових заходів виконання судового рішення за рахунок наданих повноважень державному або приватному виконавцю; встановлення добросовісної поведінки боржника та можливості виконати рішення, наявності чи відсутності об`єктивних перешкод такого виконання.

Отже, подача звіту про виконання судового рішення можлива на стадії примусового, а не добровільного виконання рішення суду.

Тому, зупинення виконавчого провадження та неможливість вчинення примусових дій, спрямованих на виконання судового рішення, нівелює доцільність вжиття заходів судового контролю шляхом покладення судом на боржника чи його керівника обов`язку подати звіт про виконання судового рішення.

З урахування того, що постановою державного виконавця зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу у справі № 8/302-04, у суду відсутні підстави для покладення обов`язку подати звіт про виконання судового рішення у період зупинення виконавчого провадження.

В силу вимог ч. 4 ст. 11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначено у пункті 186 Рішення ЄСПЛ у справі "Промислово-фінансовий Консорціум "Інвестиційно-металургійний Союз" проти України" (заява № 10640/05, п. 186) принцип законності передбачає, що чинні положення національного законодавства є достатньо доступними, чіткими та передбачуваними у своєму застосуванні (рішення у справі "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), заява № 33202/96, пункти 109, 110).

Враховуючи текстуальний зміст ч. 2 ст. 345-1 ГПК України, суд вважає достатньо чітким та передбачуваним положення процесуального закону, яке унеможливлює розгляд та задоволення заяви стягувача про покладення на боржника чи його керівника обов`язку подати звіт про виконання судового рішення у випадку зупинення виконавчого провадження.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у частині першій статті 19 Конституції України унормований принцип приватного права (в аспекті законності), згідно з яким правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Натомість у частині другій статті 19 Конституції України закріплений принцип публічного права (в аспекті законності), відповідно до якогооргани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Органи публічної влади повинні діяти відповідно до закону і в межах норм, що визначають їхні повноваження. Вони не повинні діяти свавільно. Якщо дії органу публічної влади виходять за межі його повноважень (ultra vires), такі дії будуть незаконними.

Суд не може перебирати на себе правотворчі функції законодавчої та виконавчої влади. Тобто суд має додержуватися закону, від приписів якого він не може відступити у зв`язку з їх диспозитивністю, і не підміняти його своїм власним висновком. Суд як орган державної влади наділений державою певними функціями і повноваженнями, є джерелом утвердження законності та справедливості, основним принципом його роботи має бути "dura lex, sed lex".

Порушення такого підходу та, відповідно, ігнорування принципу законності: суперечить, щонайменше, принципам правової визначеності, легітимних очікувань та належного урядування як базовим складовим правовладдя (верховенства права); дискримінує іншу сторону правовідносин; означає, що суд може надати дозвіл будь-кому та будь-коли діяти за межами закону (який містить заборони) або за межами наданих законом прав (повноважень); іде в розріз з принципом поділу влади на законодавчу, виконавчу та судову, а також порушує систему стримувань і противаг (суд втручається в компетенцію суб`єктів нормотворення та може ігнорувати їх волю).

Рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах правовладдя (верховенства права), бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (стаття 236 ГПК України).

Суд, реалізуючи свої владні функції, зобов`язаний дотримуватися засадничих принципів публічного права, тобто діяти на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії (ухвалювати рішення) не виходячи за межі чітко окреслених законом прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх повноважень.

Повноваження суду як органу державної влади не можуть тлумачитися розширювально, шляхом доповнення його прав і повноважень (п.п. 109-115, 118 Постанови ВП ВС від 05 червня 2024 року у справі № 910/14524/22).

Відповідно до Рішення ЄСПЛ у справі CASE OF UKRKAVA, TOV v. UKRAINE (Application no. 10233/20 від 06.02.2025 року), враховуючи чіткий текст закону, оскаржувана зміна тлумачення більше нагадувала зміну до законодавства, ніж акт врегулювання розбіжності в судовій практиці. Суд не може підтримати ідею про те, що відмова найвищого судового органу загальної юрисдикції України застосовувати закон, визнаний Конституційним Судом однозначним і таким, що не підлягає тлумаченню, була законним засобом спонукання законодавця до внесення до нього змін.

Переосмислення однозначних положень закону зробило результат провадження непередбачуваним та суперечило принципу правової визначеності (п.п. 47-49 Рішення).

Таким чином, суд не уповноважений під час розгляду заяви стягувача про покладення на боржника чи його керівника обов`язку подати звіт про виконання судового рішення виходити за межі предмету розгляду, оцінювати надмірну тривалість невиконання судового рішення, виконавчого провадження або строку його зупинення, розширювально тлумачити ч. 2 ст. 345-1 ГПК України або самостійно змінювати зміст нормативно-правового акта.

Водночас, стягувач не позбавлений можливості ініціювати питання про поновлення вчинення виконавчих дій, оспорювати дії, рішення або бездіяльність державного виконавця в частині дотримання розумних строків виконання судового рішення, захищаючи власні майнові інтереси у інший спосіб.

Згідно ч. 2 ст. 345-2 ГПК України, за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи відсутність процесуальної можливості щодо прийняття судом інших рішень за результатом розгляду заяви стягувача про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви ФОП Корякіна Дмитра Вадимовича (б/н від 04.09.2025 року) (вх.канц. № 01-34/9370/25 від 05.09.2025 року).

Керуючись ст. ст. 2, 4, 11, 42, 232-235, 246, 339, 345-1-345-4 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні заяви стягувача ФОП Корякіна Дмитра Вадимовича (б/н від 04.09.2025 року) (вх.канц. № 01-34/9370/25 від 05.09.2025 року) про зобов`язання керівника Державного підприємства "Чечельницький спиртовий завод" подати звіт про виконання Рішення Господарського суду Вінницької області від 01.10.2004 року у справі №8/302-04.

2. Примірник ухвали надіслати учасникам справи до електронних кабінетів у системі ЄСІТС, за їх відсутності - рекомендованим листом, з описом вкладення, та засобами електронного зв`язку: стягувачу - , боржнику - ; , Концерну "Укрспирт" - ; Фонду державного майна України - , .

Ухвала набирає законної сили в момент її проголошення - 01.10.2025 року.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити ухвалу суду протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення (ухвали) шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено 06.10.2025 року.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - ДП "Чечельницький спиртовий завод" (вул. Паркова, буд. 17, смт Чечельник, Чечельницький район, Вінницька область, 24800; м. Вінниця, а/с 373, 21028)

3 - ФОП Корякіну Д.В. ( АДРЕСА_1 )