ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/1838/25
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богацької Н.С.

суддів: Діброви Г.І., Савицького Я.Ф.

секретар судового засідання: Алієва К.О.,

за участю представників учасників справи:

від ТОВ «Персей-Плюс» - не з`явився,

від ТОВ «Нові енергетичні проекти» - не з`явився,

від ТОВ «Племптахокомбінат «Запорізький» - Гедіков С.Л.,

від приватного виконавця Зауліна О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Племптахокомбінат «Запорізький»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 21.07.2025 про відмову у задоволенні скарги на дії приватного виконавця, постановлену суддею Мусієнко О.О., м. Одеса, повний текст складено 24.07.2025,

у справі №916/1838/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Персей-Плюс»

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові енергетичні проекти»

за участю: Товариства з обмеженою відповідальністю «Племптахокомбінат «Запорізький»

за участю: приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва В.О.

про стягнення 302800 грн,

ВСТАНОВИВ

У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Персей-Плюс» (далі ТОВ «Персей-Плюс») звернулося до Господарського суду Одеської області із заявою (вх. № 1871/25) про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові енергетичні проекти» (далі ТОВ «Нові енергетичні проекти») 302800 грн заборгованості.

14.05.2025 Господарським судом Одеської області видано судовий наказ про стягнення з ТОВ «Нові енергетичні проекти» на користь ТОВ «Персей-Плюс» 302800 грн заборгованості та 302,80 грн судового збору.

18.06.2025 ТОВ «Персей-Плюс» звернулося до суду із заявою (вх. № 2-923/25), в якій просило суд: звернути стягнення на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Племптахокомбінат «Запорізький» (далі ТОВ «ППК «Запорізький») у розмірі 303102,80 грн, яке має заборгованість перед ТОВ «Нові енергетичні проекти» згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2024 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2025 у справі № 904/2815/24 в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Нові енергетичні проекти» перед ТОВ «Персей-Плюс» на підставі судового наказу, виданого Господарським судом Одеської області від 14.05.2025 у справі № 916/1838/25.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.07.2025 у справі №916/1838/25 заяву ТОВ «Персей-Плюс» (від 18.06.2025 вх. № 2-923/25) задоволено, звернуто стягнення на грошові кошти ТОВ «ППК «Запорізький» у розмірі 303102,80 грн, яке має заборгованість перед ТОВ «Нові енергетичні проекти» згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2024 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2025 у справі № 904/2815/24 в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Нові енергетичні проекти перед ТОВ «Персей-Плюс» на підставі судового наказу виданого Господарським судом Одеської області від 14.05.2025 у справі № 916/1838/25.

14.07.2025 від ТОВ «ППК «Запорізький» до суду надійшла скарга на дії приватного виконавця (вх. № 2-1105/25), в якій ТОВ «ППК «Запорізький» просило:

- скасувати постанову від 09.07.2025 про зміну (доповнення) реєстраційних даних у виконавчому провадженні № 78380991, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Цинєвим Віталієм Олександровичем (далі приватний виконавець);

- визнати дії приватного виконавця щодо прийняття постанови від 09.07.2025 про зміну (доповнення) реєстраційних даних неправомірними і зобов`язати приватного виконавця внести зміни (доповнення) в автоматизовану систему виконавчого провадження в частині виключення відомостей щодо ТОВ «ППК «Запорізький» як боржника у виконавчому провадженні № 78380991;

- скасувати постанову від 09.07.2025 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 78380991, винесену приватним виконавцем, в частині зазначення суми, на яку накладений арешт (333629,05 грн);

- визнати дії приватного виконавця щодо прийняття постанови від 09.07.2025 про арешт коштів боржника в частині зазначення суми, на яку накладений арешт (333629,05 грн) неправомірними і зобов`язати приватного виконавця внести зміни до постанови від 09.07.2025 із зазначенням суми, на яку накладений арешт у розмірі 303102,80 грн;

- скасувати постанову від 10.07.2025 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 78380991, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Цинєвим Віталієм Олександровичем в частині зазначення суми, на яку накладений арешт (307855,55 грн);

- визнати дії приватного виконавця щодо прийняття постанови від 10.07.2025 про арешт коштів боржника в частині зазначення суми, на яку накладений арешт (307855,55 грн) неправомірними і зобов`язати приватного виконавця внести зміни до постанови від 10.07.2025 із зазначенням суми, на яку накладений арешт у розмірі 303102,80 грн.

Скарга мотивована тим, що приватний виконавець протиправно замінив боржника у виконавчому провадженні та необґрунтовано поклав на нього витрати виконавчого провадження.

Зокрема, скаржник зазначав, що звернення стягнення на грошові кошти боржника, які перебувають у третьої особи, є одним із способів задоволення вимог стягувач за відповідним виконавчим документом, однак жодним чином не є підставою для зміни боржника у виконавчому провадженні та таку третю особу, з внесенням відповідних відомостей в автоматизовану систему виконавчого провадження.

За доводами скаржника, приватний виконавець штучно замінив боржника по виконавчому провадженню і необґрунтовано поклав витрати виконавчого провадження на особу, яка не була відповідачем по справі, а має лише дебіторську заборгованість перед відповідачем (на певну суму грошових коштів).

ТОВ «Персей-Плюс» та приватний виконавець в своїх письмових поясненнях заперечували проти задоволення скарги, зазначали про її безпідставність та необґрунтованість.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.07.2025 у задоволенні скарги ТОВ «ППК «Запорізький» відмовлено.

Місцевий господарський суд виходив з того, що звернення стягнення на грошові кошти ТОВ «ППК «Запорізький» повинно здійснюватися в межах виконавчого провадження № 78380991, розпочатого виконавцем з виконання судового наказу у справі № 916/1838/25, виданого Господарським судом Одеської області 14.05.2025, який набрав чинності 05.06.2025. Тобто, в силу ухвали Господарського суду Одеської області від 07.07.2025 ТОВ «ППК «Запорізький» набуло статусу боржника у виконавчому провадженні № 78380991 з правами та обов`язками, визначеними Законом України «Про виконавче провадження».

Також суд не прийняв до уваги доводи заявника (скаржника) про наявність усної домовленості у нього з ТОВ «Нові енергетичні проекти» про поступове погашення заборгованості згідно з рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2024 та постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2025 у справі № 904/2815/24, як такі, що направлені на невиконання судового наказу, виданого Господарським судом Одеської області від 14.05.2025 у справі № 916/1838/25, не відповідають основним засадам господарського судочинства, зокрема щодо обов`язковості судового рішення, що суперечить Конституції України та приписам ГПК України.

При цьому, судом також ураховано, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2025 в задоволенні заяви ТОВ «ППК «Запорізький» відмовлено у розстроченні виконання рішення суду від 23.10.2024 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2025 у справі № 904/2815/24. Відтак, судом не встановлено порушення прав заявника (скаржника) внаслідок оскаржуваних дій приватного виконавця.

Не погодившись з ухвалою суду від 21.07.2025, ТОВ «ППК «Запорізький» подало на неї апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, скаргу задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів та вимог апеляційної скарги ТОВ «ППК «Запорізький» посилається на наступне:

- суд не надав належної оцінки доводам скаржника;

- боржником по виконавчому провадженню є виключно ТОВ «Нові енергетичні проекти»;

- фактично, приватний виконавець, без достатніх правових підстав, визначив апелянта правонаступником відповідача по справі, що не відповідає сутності правовідносин щодо питання звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам;

- до апелянта не переходили права та обов`язки боржника за відповідним виконавчим документом у порядку правонаступництва;

- постанова приватного виконавця від 09.07.2025 не містить посилання на конкретну норму закону, яка надає йому право за наявності ухвали суду про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, змінити в повному обсязі боржника по виконавчому провадженню на особу, у якій знаходяться грошові кошти боржника;

- суд помилково послався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 у справі №910/7023/19;

- також суд дійшов помилкового та необґрунтованого висновку про відсутність технічної можливості вести одночасно виконавче провадження стосовно обох боржників;

- приватний виконавець необґрунтовано поклав на скаржника витрати виконавчого провадження, при тому, що останній не є зобов`язаною стороною за основним виконавчим документом (судовим наказом), на підставі якого було відкрито виконавче провадження.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначено складу суду від 01.08.2025 для розгляду справи визначено судову колегію у складі головуючого судді Ярош А.І., суддів Савицького Я.Ф., Принцевської Н.М.

Разом з тим, у зв`язку з перебуванням суддів Ярош А.І. та Савицького Я.Ф. у відпустці, за розпорядженням керівника апарату суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2025 для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Богацької Н.С., суддів Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.08.2025 прийнято справу до свого провадження колегією суддів у складі головуючого судді: Богацької Н.С., суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М., відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ППК «Запорізький» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 21.07.2025 про відмову у задоволенні скарги на дії приватного виконавця у справі № 916/1838/25, встановлено ТОВ «Персей-Плюс», ТОВ «Нові енергетичні проекти» та приватному виконавцю строк до 25.08.2025 для подання відзиву на апеляційну скаргу, роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, призначено дану справу до розгляду на 07.10.2025 о 13:30 год.

ТОВ «Персей-Плюс» та приватний виконавець у відзивах на апеляційну скаргу заперечували проти її задоволення, зазначали про її безпідставність та необґрунтованість, зокрема, що ТОВ «ППК «Запорізький» набуло статусу боржника у виконавчому провадженні та має всі права та обов`язки такого. Також зазначають, що ТОВ «ППК «Запорізький» і досі не сплатило заборгованість.

Відзив на апеляційну скаргу від ТОВ «Нові енергетичні проекти» не надходив.

10.09.2025 від ТОВ «ППК «Запорізький» надійшла апеляційна скарга на ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.08.2025 у справі №916/1838/25, якою відмовлено у задоволенні скарги ТОВ «ППК «Запорізький» на дії приватного виконавця.

У зв`язку з перебуванням судді-учасника колегії Принцевської Н.М. у відпустці, за розпорядженням керівника апарату суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Богацької Н.С., суддів Діброви Г.І., Савицького Я.Ф.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.09.2025 справу № 916/1838/25 за апеляційною скаргою ТОВ «ППК «Запорізький» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 21.07.2025 про відмову у задоволенні скарги на дії приватного виконавця прийнято до свого провадження колегією суддів у складі головуючого судді Богацької Н.С., суддів: Діброви Г.І., Савицького Я.Ф.

В судове засідання 07.10.2025 з`явились представники ТОВ «ППК «Запорізький» та приватного виконавця.

Представники інших учасників справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів цієї справи та встановлено судом, Господарським судом Одеської області 14.05.2025 видано судовий наказ про стягнення з ТОВ «Нові енергетичні проекти» на користь ТОВ «Персей-Плюс» заборгованості у розмірі 302800 грн та судового збору у розмірі 302,80 грн.

Вказаний наказ набрав законної сили 05.06.2025.

Постановою ВП № 78380991 від 16.06.2025 приватним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного судового наказу.

Постановою ВП № 78380991 від 16.06.2025 приватним виконавцем визначено для боржника (ТОВ «Нові енергетичні проекти») розмір мінімальних витрат виконавчого провадження - 267, 00 грн.

Постановою ВП № 78380991 від 16.06.2025 приватним виконавцем стягнуто з боржника (ТОВ «Нові енергетичні проекти») основну винагороду у розмірі 30310,28 грн.

Постановою ВП № 78380991 від 16.06.2025 приватним виконавцем звернуто стягнення на майно, що належить боржнику (ТОВ «Нові енергетичні проекти») у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів - 333680,08 грн.

Постановою ВП № 78380991 від 16.06.2025 приватним виконавцем накладено арешт на грошові кошти/електронні грошові, що належать боржнику (ТОВ «Нові енергетичні проекти») у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 333680,08 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.07.2025 звернуто стягнення на грошові кошти ТОВ «ППК «Запорізький» у розмірі 303102, 80 грн, яке має заборгованість перед ТОВ «Нові енергетичні проекти» згідно з рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2024 та постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2025 у справі № 904/2815/24 в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Нові енергетичні проекти» перед ТОВ «Персей-Плюс» на підставі судового наказу, виданого Господарським судом Одеської області від 14.05.2025 у справі № 916/1838/25.

Постановою ВП № 78380991 від 09.07.2025 приватним виконавцем, при примусовому виконанні судового наказу від 05.06.2025, виданого Господарським судом Одеської області, внесено зміни (доповнення) в автоматизованіи? системі виконавчого провадження, а саме:

замість: ТОВ «Нові енергетичні проекти», зазначено: ТОВ «ППК «Запорізький»;

замість: , зазначено ;

замість індексу: 65101, зазначено індекс: 53253;

замість адреса. КОАТУУ: Одеська обл., м. Одеса, зазначено адресу КОАТУУ: Дніпропетровська обл., Нікопольськии? р., с. Чистопіль;

замість адреси: Украі?на, 65101, Одеська обл., м. Одеса, вул. Комарова Михаи?ла, буд. 10, зазначено адресу: вул. імені Шевченко буд. 5.

Станом на 09.07.2025 залишок коштів до стягнення за виконавчим провадженням (з урахуванням списаних коштів у розмірі 51,03 грн) складав 333629,05 грн.

Постановою ВП № 78380991 від 09.07.2025 приватним виконавцем, при примусовому виконанні судового наказу від 05.06.2025, виданого Господарським судом Одеської області, накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошеи?, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальнии? режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику: ТОВ «ППК Запорізький» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основноі? винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 333629,05 грн.

В подальшому, у зв`язку з частковим виконанням (з рахунків боржника примусово списано кошти у розмірі 25773,50 грн), постановою ВП № 78380991 від 10.07.2025 приватним виконавцем, при примусовому виконанні судового наказу від 05.06.2025, виданого Господарським судом Одеської області, накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошеи?, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальнии? режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ТОВ «ППК «Запорізький» у межах суми винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 307855,55 грн.

Предметом скарги ТОВ «ППК «Запорізький» (вх. № 2-1105/25 від 14.07.2025) є вимоги:

- скасувати постанову від 09.07.2025 про зміну (доповнення) реєстраційних даних у виконавчому провадженні № 78380991;

- визнати дії приватного виконавця щодо прийняття постанови від 09.07.2025 про зміну (доповнення) реєстраційних даних неправомірними і зобов`язати приватного виконавця внести зміни (доповнення) в автоматизовану систему виконавчого провадження в частині виключення відомостей щодо ТОВ «ППК «Запорізький» як боржника у виконавчому провадженні № 78380991;

- скасувати постанову від 09.07.2025 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 78380991 в частині зазначення суми, на яку накладений арешт (333629,05 грн);

- визнати дії приватного виконавця щодо прийняття постанови від 09.07.2025 про арешт коштів боржника в частині зазначення суми, на яку накладений арешт (333629,05 грн) неправомірними і зобов`язати приватного виконавця внести зміни до постанови від 09.07.2025 із зазначенням суми, на яку накладений арешт у розмірі 303102,80 грн;

- скасувати постанову від 10.07.2025 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 78380991 в частині зазначення суми, на яку накладений арешт (307855,55 грн);

- визнати дії приватного виконавця щодо прийняття постанови від 10.07.2025 про арешт коштів боржника в частині зазначення суми, на яку накладений арешт (307855,55 грн) неправомірними і зобов`язати приватного виконавця внести зміни до постанови від 10.07.2025 із зазначенням суми, на яку накладений арешт у розмірі 303102,80 грн.

На думку ТОВ «ППК «Запорізький», приватний виконавець протиправно замінив боржника у виконавчому провадженні та необґрунтовано поклав на нього витрати виконавчого провадження.

Відмовляючи у задоволенні скарги, місцевий господарський суд виходив, зокрема, з того, що в силу ухвали Господарського суду Одеської області від 07.07.2025, ТОВ «ППК «Запорізький» набуло статусу боржника у виконавчому провадженні № 78380991 з правами та обов`язками, визначеними Законом України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає, що скаржником вони жодним чином не спростовані.

Так, відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист та охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентує порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців, є Закон України «Про виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частинами 1, 4, 6 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов`язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами (п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частинами 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Правонаступництво юридичної особи має місце у випадку її припинення шляхом реорганізації: злиття, приєднання, поділу, перетворення (ч. 1 ст. 104 ЦК України). У такому разі відбувається одночасне правонаступництво (передання) прав і обов`язків юридичної особи або, іншими словами, одночасне правонаступництво щодо майна, прав і обов`язків юридичної особи (ч. 2 ст. 107 ЦК України). Тому правонаступництво юридичної особи завжди є універсальним, тобто передбачає одночасний перехід до правонаступника за передавальним актом або розподільчим балансом (частина перша статті 104, статті 106 - 109 ЦК України) і прав, і обов`язків юридичної особи, яка припиняється шляхом реорганізації.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками -незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 334 ГПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах (постанова Верховного Суду від 15.05.2025 у cправі № 917/1293/22).

Отже, процесуальне правонаступництво є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Відповідно до ст. 18 Закону «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 53 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку. Якщо особа, в якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку. Готівка та майно, що належать боржнику від інших осіб, вилучаються виконавцем у таких осіб у присутності понятих. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти/електронні гроші, що знаходяться на рахунках у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Стаття 336 ГПК України регламентує спеціальні умови та порядок звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, і такі умови та порядок відрізняються від загального порядку розгляду справи по суті.

Правовий аналіз наведеної процесуальної норми дає підстави для висновку, що особа, яка має заборгованість перед боржником, не набуває процесуального статусу сторони (боржника) у такій справі, а лише здійснює оплату заборгованості відповідача (боржника) в межах заборгованості такої особи перед боржником.

Тобто, особа, яка має заборгованість перед боржником, що не оспорюється нею або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, набуває статусу боржника саме у виконавчому провадженні, розпочатому виконавцем на виконання судового рішення, в силу ухвали суду про задоволення заяви стягувача, а не в межах окремих майнових відносин між стягувачем та такою особою (аналогічна правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 у справі № 910/7023/19 (провадження № 12-146гс19)).

Системний аналіз приписів статті 53 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 336 ГПК України свідчить про те, що такий спеціальний порядок звернення стягнення на майно (грошові кошти) передбачений законодавцем задля неупередженого, ефективного, своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій з метою фактичного виконання рішення суду.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.01.2023 у справі № 904/1182/20, від 02.11.2021 у справі № 910/10579/19, від 12.05.2021 у справі № 910/8613/19.

З аналізу наведених статей вбачається, що до інших осіб у розумінні статті 53 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцями вчиняються такі ж заходи примусового виконання рішення як і до боржника, зокрема, звернення стягнення на кошти.

Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 02.11.2021 у справі № 910/10579/19.

У постанові Верховного Суду від 01.04.2025 по справі № 910/8797/21 зазначено, що у виконавчому провадженні особа, яка має заборгованість перед боржником і у випадку задоволення заяви стягувача набуває статусу боржника, має права та обов`язки боржника, визначені Законом України «Про виконавче провадження», зокрема має право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження. Реалізуючи ці права у виконавчому провадженні, особа, яка має заборгованість перед боржником, вже як боржник може заперечувати проти стягнення з неї коштів, зокрема якщо рішення вже виконано.

Верховний Суд у постанові від 11.09.2020 у справі № 905/183/18 зазначив, що звернення стягнення на кошти у порядку передбаченому частин 1, 4 ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» повинно здійснюватися в межах виконавчого провадження (зведеного виконавчого провадження) без відкриття нового виконавчого провадження стосовно особи у якої знаходиться майно боржника, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Згідно з пунктом 14 розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2025 № 512/5 у разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування без процедури реорганізації (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець за наявності підтвердних документів (про внесення змін до установчих документів, довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, довідки органу державної реєстрації актів цивільного стану, копії паспорта) своєю постановою змінює назву сторони виконавчого провадження. Така постанова виконавця приєднується до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду.

Частинами 1, 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до частин 3, 10 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Згідно з частинами 1, 3, 4 ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України. Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення. Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (частини 6, 7 ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Як вже зазначалось, Господарським судом Одеської області 14.05.2025 видано судовий наказ про стягнення з ТОВ «Нові енергетичні проекти» на користь ТОВ «Персей-Плюс» заборгованості у розмірі 302 800 грн та судового збору у розмірі 302, 80 грн.

Приватним виконавцем винесено постанову ВП № 78380991 про відкриття виконавчого провадження з виконання зазначеного судового наказу.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.07.2025 звернуто стягнення на грошові кошти ТОВ «ППК «Запорізький» у розмірі 303102, 80 грн, яке має заборгованість перед ТОВ «Нові енергетичні проекти» згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2024 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2025 у справі № 904/2815/24 в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Нові енергетичні проекти» перед ТОВ «Персей-Плюс» на підставі судового наказу, виданого Господарським судом Одеської області від 14.05.2025 у справі № 916/1838/25.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов цілком обґрунтованого висновку про те, що звернення стягнення на грошові кошти ТОВ «ППК «Запорізький» повинно здійснюватися в межах виконавчого провадження № 78380991, розпочатого виконавцем з виконання судового наказу у справі № 916/1838/25, виданого Господарським судом Одеської області 14.05.2025, який набрав чинності 05.06.2025, і в силу ухвали Господарського суду Одеської області від 07.07.2025, ТОВ «ППК «Запорізький» набуло статусу боржника у виконавчому провадженні № 78380991 з правами та обов`язками, визначеними Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того, Закон України «Про виконавче провадження» не містить жодних норм про примусове стягнення коштів/арешту коштів з боржника без врахування основної винагороди приватного виконавця/виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Враховуючи те, що ТОВ «Нові енергетичні проекти» на момент винесення постанови від 09.07.2025 про зміну (доповнення) реєстраційних даних є стороною виконавчого провадження (боржником) та набуття ТОВ «ППК «Запорізький» в силу ухвали Господарського суду Одеської області від 07.07.2025 статусу боржника, а також відсутність технічної можливості вести одночасно виконавче провадження стосовно обох боржників, прийняття відповідних постанов приватним виконавцем виконавчого відповідає положенням Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2025 № 512/5.

Доводи скаржника про помилковість висновку суду (в частині зазначення про відсутність технічної можливості вести одночасно виконавче провадження стосовно обох боржників) спростовуються змістом листа ДП «Національні інформаційні системи» від 05.12.2024 № 5840/13.1-16, який наявний в матеріалах цієї справи (а.с.62 т.2).

Також, неспростованими є висновки суду першої інстанції про те, що постанови про арешт коштів боржника від 09.07.2025 та від 10.07.2025 винесені у відповідності до вимог ст. ст. 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні скарги ТОВ «ППК «Запорізький» (від 14.07.2025 вх. № 2-1105/25) на дії приватного виконавця.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 та ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (рішення у справі «Серявін та інші проти України», пункт 58).

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Племптахокомбінат «Запорізький» залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 21.07.2025 у справі №916/1838/25 про відмову у задоволенні скарги на дії приватного виконавця - залишити без змін.

Постанова, відповідно до вимог ст. 284 ГПК України, набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до ст. 288 ГПК України.

Повна постанова складена 13.10.2025.

Головуючий суддя Н.С. Богацька

Судді Г.І. Діброва

Я.Ф. Савицький