ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

(додаткова)

09 жовтня 2025 року м. ХарківСправа № 922/2287/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву представника позивача про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу (вх.№22793 від 01.10.2025) у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства "Куп`янський молочноконсервний комбінат", м.Куп`янськ, 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Молочна слобода, м.Київ
до Селянського (фермерського) господарства "Моноліт", Харківська обл., Ізюмський р-н, с.Підлиман
про стягнення 1857802,18 грн

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Харківської області знаходиться справа за позовом Приватного акціонерного товариства "Куп`янський молочноконсервний комбінат" до Селянського (фермерського) господарства "Моноліт" про стягнення коштів в розмірі 1659312,81 грн (з яких: 970599,48 грн - розмір основної заборгованості за поставлений товар первісним Постачальником (ТОВ «ТД «Молочна слобода») за Договором № від 02.03.2022 та нараховані на суму цієї заборгованості 193617,77 грн - пеня; 406704,54 грн - інфляційні втрати; 88391,02 грн - 3% річних), а також грошових коштів в розмірі 198489,37 грн (з яких: 125805,00 грн - розмір основної заборгованості за поставлений товар за Договором № від 02.03.2022 та Накладною № ЦМКК0002358 від 21.10.2022 та нараховані на суму цієї заборгованості 31192,75 грн - пеня; 31647,81 грн - інфляційні втрати; 9843,81 грн - 3% річних).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.09.2025 року закрито провадження у справі №922/2287/25 на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.

01.10.2025 року представник позивача надав до суду заяву про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу (вх.№22793).

Розглянувши заяву позивача про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України).

Ухвала суду про компенсацію судових витрат після закриття провадження у справі чи залишення позову без розгляду є судовим рішенням про розподіл судових витрат, яке приймається за наслідком розгляду відповідного клопотання з урахуванням принципів диспозитивності та змагальності сторін. Такий правовий висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.07.2023 у справі № 911/3312/21.

Отже, з урахуванням наведеної правової позиції Великої Палати Верховного Суду, питання щодо компенсації здійсненних витрат, пов`язаних з розглядом справи, після закриття провадження у справі вирішується судом виключно на підставі відповідної заяви позивача чи відповідача у порядку, передбаченому частинами 3, 6 статті 130 ГПК України, тобто шляхом постановлення ухвали про розподіл судових витрат, а не ухвалення додаткового рішення.

Згідно з ч. 6 ст. 130 ГПК України, у випадках, встановлених частинами третьою-п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

Разом з тим, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

В свою чергу, відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Відтак, оскільки позивач просить розподілити витрати на професійну правничу допомогу, які є складовою судових витрат, вирішення питання щодо яких, згідно наведених приписів здійснюється судом без повідомлення учасників справи, суд не призначає судове засідання для розгляду заявлено позивачем клопотання.

Так, частиною 8 статті 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами за результатами розгляду справи. Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

В якості доказів понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано до суду наступні копії документів:

- Договору № 16/06-25 від 16.06.2025 та Договору № 05/04.25 про надання правової (правничої) допомоги від 05.04.2025;

- акту № 1 від 30.09.2025 прийому адвокатських послуг по Договору № 16/06-25 від 16.06.2025;

- ордеру АХ 1267813, виданого на адвоката Степанюк Ольгу Анатоліївну;

- свідоцтва № 4007 адвоката Степанюк О.А. на право зайняття адвокатською діяльністю;

- Витягу з Реєстру адвокатів України на Степанюк О.А..

У позовній заяві було надано попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат в суді першої інстанції.

Крім того, у позовній заяві Позивач зробив заяву згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК та повідомив, що докази на підтвердження виконаних адвокатських послуг з надання правової (правничої) допомоги по справі будуть надані протягом 5 днів з дати ухвалення рішення по справі судом першої інстанції.

05.04.2025 року між ТОВ «ТД «Молочна Слобода» та Адвокатським об`єднанням "Фортекс" було укладено Договір № 05/04.25 про надання правової (правничої) допомоги.

За цим Договором Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання зобов`язується надати Клієнту правову (правничу) допомогу для захисту та представництва інтересів Клієнта в господарській судах для стягнення з СФГ "Моноліт" (код 30772983) на користь ТОВ "Торговий дім "Молочна слобода (код 32358958) розміру основної заборгованості, розміру інфляційних втрат, розміру 3 % річних та пені за прострочення оплати по Договору № від 02.03.2022р. (далі - Справа) (п.1.1.Договору).

Відповідно до п.1.2. Договору Адвокатське об`єднання зобов`язується надати наступну правову (правничу) допомогу:

1.2.1. підготувати обґрунтування правової позиції по Справі з урахуванням вимог діючого законодавства України та практики Верховного суду та підготувати позовну заяву по Справі;

1.2.2. при необхідності знайомитися з матеріалами справи, робити з них виписки, знімати копії, подавати додаткові матеріали та докази, заявляти клопотання та відводи;

1.2.3. при необхідності та на вимогу Клієнта брати участь в судових засіданнях (в т.ч. в режимі відео-конференцій) під час розгляду справи та представляти його інтереси в господарських, апеляційних господарських судах, Верховному Суді;

1.2.4. при необхідності подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, складати та подавати листи, клопотання, запити, заяви, відзиви, заперечення, відповіді на відзив, пояснення, одержувати відповіді на звернення, одержувати різного роду довідки та документи, користуючись при цьому усіма правами та виконуючи усі обов`язки, що їх закон надає Позивачеві;

1.2.5. подавати від імені Клієнта заяви, в тому числі позовні, апеляційні та касаційні скарги, відзиви, заперечення, відповіді на відзив, пояснення, інші звернення, давати усні та письмові пояснення, доводи, міркування та заперечення, подавати та одержувати різного роду документи по справі (рішення, постанови, ухвали та інші документи).

Згідно з п.4.1. Договору ціна фактично наданих адвокатських послуг згідно даного Договору фіксується актом (актами) наданих послуг, що. підписується Сторонами, та залежить від складності, витраченого часу, фактичної кількості та обсягу наданих адвокатських послуг, але не може перевищувати 32 680,00 грн. (без врахування вартості послуг по представництву інтересів у суді).

Відповідно до п.4.2. Договору при визначенні ціни адвокатських послуг з надання правової (правничої) допомоги по Договору Сторони узгодили наступні розцінки по їх вартості:

4.1.2. гонорар за надання правової допомоги, яка передбачена п. 1.2.1 даного Договору (без участі в судових засіданнях) в розмірі 16 000 грн.,

4.1.3. представництво інтересів клієнта та участь адвоката в судовому засіданні в режимі відео-конференції - 3300 грн. (без ПДВ)за 1 засідання.

4.1.4. складання будь-якого процесуального документа під час розгляду справи у судах всіх інстанцій (крім тих, що безпосередньо передбачені в п. 1.2.1.,п. 1.2.2 Договору) -1500 грн. (без ПДВ) за 1 годину.

4.1.5. представництво інтересів клієнта та особиста участь адвоката в судовому засіданні не в режимі відео-конференції визначається Сторонами додатково з урахуванням транспортних витрат адвоката для прибуття у судове засідання.

Оплату (передоплату) послуг згідно даного Договору Клієнт проводить протягом З днів з дня виставлення рахунку Адвокатським об`єднанням (п.4.3. Договору).

Надалі, з метою отримання професійної правничої допомоги по справі №922/2287/25 ПрАТ "Куп`янський МКК", ТОВ «ТД «Молочна Слобода» та Адвокатським об`єднанням "Фортекс" було укладено Договір № 16/06-25 від 16.06.2025 року про заміну сторони в зобов`язанні за Договором № 05/04.25 про надання правової (правничої) допомоги від 05.04.2025 року.

Згідно з п. 1. Договору № 16/06-25 від 16.06.2025 року сторони передбачили, що «В порядку та на умовах, визначених цим Договором, ТОВ «Торговий дім «Молочна Слобода» відступає ПРАТ "Куп`янський МКК" всі свої права та обов`язки, як Клієнта, за Договором № 05/04.25 про надання правової (правничої) допомоги від 05.04.2025 р., що був укладений між ТОВ «Торговий дім «Молочна Слобода» та Адвокатським об`єднанням "Фортекс".

30.09.2025 року між ПРАТ "Куп`янський МКК" та Адвокатським об`єднанням "Фортекс" складено та підписано Акт прийому адвокатських послуг по Договору №16/06-25 від 16.06.2025 про заміну сторони в зобов`язанні за Договором №05/04.25 про надання правової (правничої) допомоги від 05.04.2025.

На виконання умов Договору № 16/06-25 від 16.06.2025 року станом на 30.09.2025 Адвокатське об`єднання надало, а Клієнт прийняв наступні адвокатські послуги:

«1. Адвокатське об`єднання провело зустріч з клієнтом, підготувало обґрунтування правової позиції по Справі на підставі поданих Клієнтом документів, з урахуванням вимог діючого законодавства України та практики Верховного суду, склало та подало позовну заяву до Господарського суду Харківської області, підготувало Відповідь на відзив на позовну заяву, підготувало Додаткові пояснення (з урахуванням заперечень на відповідь на відзив) по справі № 922/2287/25.

Сторони погодились, що враховуючи обсяг, якість та тривалість надання адвокатських послуг керуючись умов п. 1 Договору № 16/06-25 від 16.06.2025 р. та з урахуванням положень п. 4.1.2. Договору № 05/04.25 від 05.04.2025 р. - гонорар за надання правової допомоги в суді першої інстанції (без участі в судових засіданнях) складає 9 000,00 грн.

2. Адвокатське об`єднання підготувало заяву про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції та представляло інтереси клієнта у судових засіданнях по справі № 922/2287/25 в режимі відео конференції - 05.08.2025 р., 19.08.2025 р., 02.09.2025 р., 30.09.2025 р. - вартість послуги згідно п. 1 Договору № 16/06-25 від 16.06.2025 р. та з урахуванням положень п. 4.1.3. Договору № 05/04.25 від 05.04.2025 р. 13 200 грн. (із розрахунку 3300, 00 грн. за кожне судове засідання)»

Таким чином, станом на 30.09.2025 року загальна вартість наданих адвокатських послуг відповідно до Акту № 1 від 30.09.2025 року по Договору №16/06-25 від 16.06.2025 складає 22 200,00 грн.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо.

Вибір форми та суб`єкта такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати.

Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, з означених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до чч.1,2 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та в надання інших видів правової допомоги клієнту.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Судова практика свідчить, що українські суди, здійснюючи розподіл витрат на послуги адвоката, керуються практикою Європейського суду з прав людини. У своїх рішеннях у справах "Баришевський проти України" від 26.02.2015, "Гімадуліна та інші проти України" від 10.12.2009, "Двойних проти України" від 12.10.2006, "Меріт проти України" від 30.03.2004, "East/West Jinnee Limited" проти України" від 23.01.2014 ЄСПЛ указував, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат за умови, що буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.

Сформована практика Європейського суду з прав людини заснована на тому, що заявник має право на відшкодування витрат в розмірі, який був необхідний та розумний і дійсно понесений. Зокрема, у справі "Неймайстер проти Австрії" було вирішено, що витрати на правову допомогу присуджуються в тому випадку, якщо вони були здійснені фактично, були необхідними і розумними в кількісному відношенні (пункт 43 рішення "Неймайстер проти Австрії").

Відповідно до правової позиції Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, що викладена у додатковій постанові від 21.01.2020 року по справі №904/1038/19 за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 року у справі № 910/906/18.

Згідно з ч.2 ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною 5 цієї ж статті встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес,

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо,

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з процесуальним законодавством розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірний із:

1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та/або значенням справи для сторони, в т.ч. впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто суд не може на власний розсуд зменшувати розмір витрат на оплату правничої допомоги, який підлягає відшкодуванню. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові у справі №755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) від 19.02.2020: "Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони".

Втручання суду в договірні відносини між адвокатом та його клієнтом в частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому в статті 43 Конституції (Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду).

Жодних заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу представник відповідача до суду не надав.

Водночас, суд відзначає, що для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача, відповідно до положень ст.126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2022 по справі №922/1964/21 та об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 сформували правовий висновок щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, який судом враховується при розподілі судових витрат в межах даної справи.

Зокрема, за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Разом з тим, згідно зі ст.15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

В обґрунтування заявленої до стягнення з відповідача суми витрат на правничу допомогу в розмірі 22200,00 грн позивачем надано до суду Акту № 1 від 30.09.2025 року по Договору № 16/06-25 від 16.06.2025 року із зазначенням детального опису наданих послуг. Загальна вартість за надані послуги склала 22200,00 грн.

Дослідивши наданий позивачем акт, судом встановлено, що заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 22200,00 грн підтверджена матеріалами справи, отже, є реально понесеною, обґрунтованою та доведеною.

Судом враховано, що Адвокатським об`єднанням "Фортекс" було надано позивачу допомогу по справі №922/2287/25, а саме: складання позовної заяви, відповіді на відзив, додаткових пояснень (на заперечення на відповідь на відзив).

Крім того, сторони погодились, що враховуючи обсяг, якість та тривалість надання адвокатських послуг, керуючись п. 1 Договору № 16/06-25 від 16.06.2025 та з урахуванням положень п. 4.1.2. Договору № 05/04.25 від 05.04.2025, - гонорар за надання правової допомоги в суді першої інстанції (без участі в судових засіданнях) складає 9000,00 грн.

Суд зазначає, що визначений розмір за надану правничу допомогу є співмірним із обсягом наданих послуг.

Щодо розміру витрат на правничу допомогу за участь в судових засідання, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.4.1.3. Договору представництво інтересів клієнта та участь адвоката в судовому засіданні в режимі відео-конференції - 3300 грн. (без ПДВ) за 1 засідання.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача приймав участь в судових засіданнях в режимі відео конференції - 05.08.2025, 19.08.2025, 02.09.2025, 30.09.2025.

Відповідно до рішення №13/1/7 про розгляд звернень адвокатів Харківщини стосовно необхідності перегляду розробки (мінімальних) ставок адвокатського гонорару від 21.07.2021, були оновлені ставки гонорару для адвокатів Харківської області.

Згідно з вищевказаним рішенням, ставка адвокатського гонорару у справах по ГПК України становить:

- участь у судовому розгляді справи від 1мпз;

- ведення справи від 3 мзп/м (від 20100,00 грн) та додатково 1 мзп за судодень.

Суд зазначає, що умовами п.4.1.3. договору визначено представництво інтересів клієнта та участь адвоката в судовому засіданні в режимі відео-конференції - 3300 грн. (без ПДВ) за 1 засідання.

Отже суд вважає, що розмір витрат на участь в судових засіданнях не перевищує рекомендаційних ставок гонорару адвокатів Харківщини та розрахований з урахуванням загальних ринкових цін на відповідні послуги, обсяг робіт та витраченого часу адвоката, досвіду та стажу роботи адвоката.

З урахуванням викладено, визначений розмір витрат за надану правничу допомогу, а саме участь в судових засіданнях, є співмірним із обсягом наданих послуг.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення заяви позивача, у зв`язку з чим, на відповідача покладаються витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 22200,00 грн.

Враховуючи, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.09.2025 провадження у справі закрито, суд дійшов висновку, про необхідність постановлення додаткової ухвали про розподіл судових витрат за правилами, передбаченими ст. 130 ГПК України, шляхом їх покладення на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 42, 46, 73, 74, 80, 123, 126, 129, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу (вх.№22793 від 01.10.2025) задовольнити.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства "Моноліт" (адреса: 63824, Харківська обл., Ізюмський р-н, с.Підлиман, вул.Центральна, буд.2-А; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Куп`янський молочноконсервний комбінат" (адреса: 63702, Харківська обл., місто Куп`янськ, вул.Ломоносова, буд. 26; ) витрати на професійну правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції по справі № 922/2287/25 у розмірі 22200,00 грн.

Видати наказ після закінчення строку на апеляційне оскарження ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 ГПК України.

Додаткову ухвалу підписано 09.10.2025

Суддя К.В. Аріт

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.