СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Харків Справа № 922/1775/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М., суддя Тихий П.В.,

без участі представників сторін,

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (вх.№1849Х) на рішення Господарського суду Харківської області від 05.08.2025, ухвалене у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Шатерніковим М.І., дата складання повного рішення - 05.08.2025, у справі №922/1775/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", м. Київ,

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Наш дім-83", м. Харків,

про стягнення 54 010, 17грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" звернулося до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Наш дім-83" про стягнення з відповідача на свою користь боргу у загальній сумі 169 915, 77грн, у тому числі: 117 264, 37грн основного боргу, 28 311, 43грн пені, 4 649, 59грн 3% річних, 19 690, 38грн - інфляційні. Також позивач просить стягнути з відповідача суму судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 6202-ОСББ(23)-32 постачання природного газу від 13.10.2023.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.06.2025 прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог та збільшення розмір позовних вимог та продовжено розгляд справи з її урахуванням. За таких підстав, розгляд справи продовжено з урахуванням поданої заяви та визначеною ціною позову у розмірі 54 010, 17грн, з яких: 28 311, 43грн пені, 5 057, 53грн 3 % річних, 20 641, 21грн інфляційних.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 05.08.2025 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Наш дім-83" про стягнення 54 010, 17грн відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що позивачем здійснено нарахування відповідачу до стягнення пені, 3% річних та інфляційних за період дії воєнного стану, що не узгоджується з положеннями названих нормативно-правових актів, а, отже, означені вимоги є неправомірними, порушують права співвласників як побутових споживачів житлово-комунальних послуг, а тому задоволенню не підлягають.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду від 05.08.2025, позивач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 05.08.2025 та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю. Також апелянт просить стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та Закону України "Про ринок природного газу". Укладений сторонами у справі договір з постачання природного газу не є договором надання житлово-комунальних послуг, а відповідач, в свою чергу, не є побутовим споживачем, а є самостійною юридичною особою, що виключає підстави для заборони позивачу нараховувати неустойку (пеню), інфляційні та відсотки річні.

Апелянт вважає, що нарахування пені, інфляційних та 3% річних є законними, оскільки ці вимоги не підпадають під обмеження, встановлені для населення у період воєнного стану, та підтягають стягненню у повному обсязі.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2025, для розгляду справи №922/1775/25 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М., суддя Тихий П.В.

Апелянтом було подано апеляційну скаргу на рішення господарського суду у справі з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за таких підстав, відповідно до частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Крім того, дана справа не відноситься до категорії справ, зазначених у частині 4 статті 247 Господарського процесуального кодексу України, що не можуть бути розглянуті у порядку спрощеного провадження.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.08.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" на рішення Господарського суду Харківської області від 05.08.2025 у справі №922/1775/25. Встановлено учасникам справи строк до 15.09.2025 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання учасникам провадження. Постановлено розпочати розгляд справи з 15.09.2025 без повідомлення учасників справи.

Копії ухвали апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження вручені сторонам у справі у підсистемі "Електронний суд", користувачами якої вони є.

12.09.2025 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, зазначає, що позивач на власний розсуд на свою користь трактує положення Закону України "Про житлово-комунальні послуги", постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану", Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 05.08.2025 у справі №922/1775/25 - без змін.

Також відповідач повідомляє, що у зв`язку з розглядом апеляційної скарги позивача, він планує понести судові витрати, а саме, витрати на правничу допомогу, в розмірі 2 500, 00грн.

Дослідивши матеріали справи, які суд визнає достатніми для розгляду апеляційної скарги у спрощеному провадженні, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, а також доводи відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, 13.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (постачальник) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "НАШ ДІМ-83" (споживач) укладено договір постачання природного газу №6202-ОСББ(23)-32 (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.2. Договору, природний газ, що постачається за цим Договором, використовується споживачем для власних потреб або в якості сировини і не може бути використаний для перепродажу.

Відповідно до пункту 3.5 Договору, приймання-передача газу, переданого позивачем відповідачу у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Ціна природного газу та порядок її утворення унормовано сторонами договору у розділі 4 цього договору.

Відповідно до пункту 5.1. Договору, споживач здійснює розрахунок за придбані обсяги природного газу в наступному порядку:

- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу;

- остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ - до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому споживач повинен був сплатити 70 відсотків грошових коштів за відповідний розрахунковий період.

У разі відсутності акту/актів приймання-передачі, фактична вартість переданого споживачу природного газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.3 пункту 3.5 цього договору.

Пунктом 7.2 Договору визначено, що у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього Договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Позивачем зазначено, що на виконання умов Договору позивач у період з листопада 2023 по квітень 2024 року передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 286 858, 08грн, що підтверджується підписаними сторонами відповідними актами приймання-передачі природного газу: від 31.10.2023 - 0, 01293 тис.м3 на суму 98, 06грн; від 30.11.2023 - 5, 21792 тис.м3 на суму 39 572, 11грн; від 31.12.2023 - 8, 86857 тис.м3 на суму 67 258, 22грн; від 31.01.2024 - 9, 79319тис.м3 на суму 74 270, 45грн; від 29.02.2024 - 7, 21279 тис.м3 на суму 54 700, 98грн; від 31.03.2022 - 6, 59335тис.м3 на суму 50 003, 22грн; від 30.04.2022 - 0, 12593 тис.м3 на суму 955, 04грн.

Станом на час звернення до суду з позовною заявою відповідач розрахувався за поставлений природний газ лише частково в розмірі 169 593, 71грн (з урахуванням змісту листа вх.№5731/2 від 20.02.2024), чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема вимоги пункту 5.1 Договору. Сума простроченого та несплаченого основного боргу відповідача перед позивачем за Договором дорівнювала 117 264, 37 грн.

Крім того, порушення відповідачем умови договору в частині строків розрахунків за спожитий природній газ стало підставою для нарахування позивачем та звернення до суду у цій справі з вимогами про стягнення з відповідача пені у сумі 28 311, 43грн, 3% річних у сумі 4 649, 59грн та інфляційних втрат у сумі 19 690, 38грн.

У подальшому в заяві про зменшення розміру позовних вимог позивач підтвердив, що станом на 25.06.2025 у відповідача відсутня основна заборгованість перед позивачем, повідомивши, що 12.05.2025 відповідач звернувся до позивача з листом б/н від 09.05.2025 (вх.№17149/2 від 12.05.2025), за змістом якого просив перерахувати надмірно сплачені кошти по договору № 7374-НГТ-32 від 14.09.2021 в розмірі 99 976, 72грн як оплату вартості природного газу за договором № 6202-ОСББ(23)-32 від 13.10.2023. Крім того, 21.05.2025 відповідачем було здійснено платіж в рахунок оплати суми основного боргу за Договором постачання природного газу №6202-ОСББ(23)-32 від 13.10.2023 на суму 20 000грн, що підтверджується реєстром документів за період з 01.05.2025 по 23.06.2025 (за спірним договором позивачем було зараховано суду у розмірі 17 287, 65грн). Таким чином, відповідачем було сплачено на користь позивача основний борг за спірними поставками за Договором постачання природного газу № 6202-ОСББ(23)-32 від 13.10.2023 у повному обсязі на суму 286 858, 08грн. Тобто, станом на 23.06.2025 року (включно) у відповідача відсутня заборгованість (основний борг) за договором постачання природного газу № 6202-ОСББ(23)-32 від 13.10.2023.

Таким чином, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог в частині основного боргу та збільшення його з частині інших нарахування за рахунок збільшення періоду таких нарахувань, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмір 28 311, 43грн, 3% річних у сумі 5 057, 53грн за період з 12.12.2023 по 20.05.2025 та інфляційних у сумі 20 641, 21грн, нарахованих за період січень 2024 - травень 2025.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Згідно з частинами 1, 3 статті 12 Закону України Про ринок природного газу, постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з положеннями статей 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що відносини, що виникають у процесі надання Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку послуг з управління багатоквартирним будинком, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

У відповідності до положень статті 13 наведеного закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Згідно визначень, наведених у статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору, а управитель багатоквартирного будинку - фізична особа-підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Споживачами такої послуги може бути індивідуальний споживач (фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги), або колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги.

Таким чином, відповідач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, є колективним споживачем, тобто юридичною особою, що об`єднує споживачів власників жилих та нежилих приміщень у будинку.

Згідно із частиною 2 статті 382 Цивільного кодексу України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Частиною 1 статті 385 Цивільного кодексу України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна (стаття 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Статтями 4 та 6 вказаного Закону передбачено, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках).

Управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління (частина 1 статті 12 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Відповідно до статті 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", об`єднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", співвласники зобов`язані разом з іншим забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна.

Витрати на управління багатоквартирним будинком включають, зокрема, витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна (статті 12 вказаного Закону).

За приписами статті 1 Закону України "Про теплопостачання", виробництво теплової енергії - це господарська діяльність, пов`язана з перетворенням енергетичних ресурсів будь-якого походження, у тому числі альтернативних джерел енергії, на теплову енергію за допомогою технічних засобів з метою її продажу на підставі договору.

Таким чином, у даному випадку ОСББ шляхом самозабезпечення утримує системи теплопостачання багатоквартирного будинку, що належать співвласникам на праві спільної сумісної власності у багатоквартирному будинку, та в їхніх інтересах уклало договір з позивачем про постачання природного газу для забезпечення потреб співвласників багатоквартирного будинку.

Судова колегія зауважує, що відповідач не є фізичною особою чи фізичною особою-підприємцем, а як юридична особа не має свого власного споживання.

ОСББ згідно норм чинного законодавства сприяє отриманню співвласниками багатоквартирного будинку комунальних послуг, зокрема газу, що постачається виключно задля функціонування спільного майна співвласників (зокрема як то роботи індивідуального теплового пункту, котелень, тощо) та для задоволення побутових (спільно-побутових) потреб співвласників.

Діяльність відповідача спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов його функціонування, а, відтак, така діяльність є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючого суб`єкта, а не комерційною діяльністю з метою отримання прибутку, а тому теплова енергія, в яку перетворює природний газ як сировину відповідач, призначена не для її подальшої реалізації, а виключно для забезпечення потреб його мешканців в опаленні приміщень.

Тобто, ОСББ фактично задовольняє зазначені потреби побутових споживачів самостійно, шляхом самозабезпечення, і у відносинах з позивачем виступає колективним побутовим споживачем природного газу для потреб та в інтересах мешканців будинку.

При цьому, зазначена в договорі між сторонами мета отримання природного газу не впливає на вищенаведений статус відповідача та не надає йому ознак виробника теплової енергії та постачальника послуг з опалення та гарячої води населенню, оскільки відповідач в силу свого статусу не перебуває в договірних відносинах з мешканцями квартир (населенням), а все майно багатоквартирних будниках, за змістом Закону, знаходиться в спільній власності власників квартир, а не відповідача.

24.02.2022 Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан, який триває і на даний час.

Постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" від 05.03.2022 №206 (із змінами внесеними постановою КМУ від 29.12.2023) встановлено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні", до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації).

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 №1362 (зі змінами та доповненнями) Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією установлено, зокрема наступне:

- до територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, включаються території можливих бойових дій, території активних бойових дій та території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси;

- до територій можливих бойових дій можуть бути віднесені території, які відповідають одному з таких критеріїв: (1) межують з територіями активних бойових дій або з тимчасово окупованими Російською Федерацією територіями; (2) межують з державним кордоном держави-агресора;

- у переліку визначаються дата початку та дата завершення бойових дій (дата виникнення та припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації;

- території, для яких не визначена дата завершення бойових дій (дата припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації Російською Федерацією, вважаються такими, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованими Російською Федерацією;

- прирівнювання територій, для яких не визначена дата припинення можливості бойових дій, до територій, на яких ведуться бойові дії, не застосовується до: (1) зупинення вчинення виконавчих дій, заборони відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень у випадках, установлених пунктом 10-2 розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про виконавче провадження; (2) надання доступу користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції; (3) цілей реалізації положень пунктів 8-16 розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про споживче кредитування; (4) для реалізації положень пункту 7-4 розділу V Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про приватизацію державного і комунального майна до територій адміністративно-територіальних одиниць у зоні бойових дій або наближених до зони бойових дій, на яких тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, не проводиться приватизація, належать території активних бойових дій, території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси, для яких не визначена дата завершення бойових дій, включених до переліку.

Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 (зі змінами), Харківська міська територіальна громада віднесена з 15.09.2022 до території можливих бойових дій.

Враховуючи вищенаведене у сукупності та зважаючи на те, що встановлена Кабінетом Міністрів України заборона нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, поширюється на правовідносини з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку, розташованого в Харківській територіальній громаді, як юридичної особи, що створена та діє виключно в інтересах фізичних осіб - власників квартир та приміщень у житловому будинку, а позивачем здійснено нарахування до стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат за період дії воєнного стану, вказане не узгоджується з положеннями названих нормативно-правових актів, а тому вимоги про стягнення 28 311, 43грн пені, 5 057, 53грн 3 % річних, 20 641, 21грн інфляційних не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 05.08.2025 у справі №922/1775/25 - без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати апелянта, пов`язані з апеляційним переглядом справи, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 256, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 05.08.2025 у справі №922/1775/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження постанови передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін

Суддя П.В. Тихий