номер провадження справи 5/204/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2025 Справа № 908/2936/24

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Соколові А.А., розглянувши матеріали справи

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Профбудкомплект" (електронна пошта: ; ІНФОРМАЦІЯ_2; вул. Портова, буд. 2, м. Запоріжжя, 69006; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сігма АВК" (електронна пошта: ; ; вул. Миколи Краснова, буд. 10, м. Запоріжжя, 69014; )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

про стягнення 290 403,37 грн.,

За участю представників сторін:

Від позивача: Сідельникова О.Л., (в залі суду) - ордер серії АР № 1188765 від 13.08.2025;

Від відповідача: Кузьмінов Д.В., (в залі суду) - ордер серії АР № 1212203 від 14.01.2025, посвідчення № ЗП001484 від 29.11.2017, адвокат;

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

07.11.2024 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна Товариства з обмеженою відповідальністю "Профбудкомплект" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сігма АВК" про стягнення 214 382,21 грн.

07.11.2024 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 22.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі № 908/2936/24 в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи. Вирішено розгляд справи по суті розпочати з 17.12.2024, запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії та подати усі наявні в них докази, які стосуються предмету спору.

21.01.2025 від ТОВ "Сігма АВК" до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти позовних вимог та просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Крім цього, до відзиву відповідачем надано клопотання про витребування у позивача письмових доказів, а саме копії книги складського обліку запасів та бухгалтерських даних про реалізацію товарів за серпень 2024 року.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.01.2025 розгляд справи № 908/2936/24 вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Відкрите провадження у справі № 908/2936/24 в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.02.2025 об 11 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явка представників сторін у судове засідання визнана обов`язковою та запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії.

10.02.2025 від ТОВ "Профбудкомплект" до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач не погодився із запереченнями відповідача, підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд позов задовольнити у повному обсязі.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

Ухвалою суду від 14.04.2025 № 908/2936/24 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 28.04.2025 об 11 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 28.04.2025 № 908/2936/24 оголошено перерву у судовому засіданні з розгляду справи по суті до 26.05.2025 о 10 год. 30 хв.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.05.2025 вирішено повернутися на стадію підготовчого провадження у справі № 908/2936/24. Підготовче засідання призначено у цьому-ж судовому засіданні 26.05.2025 об 11 год. 00 хв. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 23.06.2025 о 12 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Суд відмовив у задоволенні клопотання ТОВ "Сігма АВК" № б/н від 20.01.2025 (вх. № 1749/08-08/25 від 21.01.2025) про витребування у позивача доказів. Відповідачу витребувані запропоновано надати суду заперечення на відповідь на відзив ; письмові пояснення стосовно наявності відтиску фірмової печатки ТОВ «Сігма АВК» на видаткових накладних № 2517 від 28.08.2024 на суму 73 082,76 грн., № 2518 від 28.08.2024 на суму 12 744,00 грн., № 2519 від 28.08.2024 на суму 17 273,90 грн. та № 2526 від 30.08.2024 на суму 104 856,72 грн. разом із зазначенням ПІБ особи отримувача - ОСОБА_1 та підписом; пояснення щодо осіб, які мали доступ до фірмової печатки ТОВ «Сігма АВК» у період з 28.08.2024 по 30.08.2024; оригінали примірників відтиску фірмової печатки ТОВ «Сігма АВК»; оригінали усіх документів за підписом гр. ОСОБА_1 ; усю документацію в рамках договору № 25-07/ПС/2024 від 25.07.2024 (документи внутрішньої бухгалтерії, накази, видаткові накладні, податкові накладні, копію книги складського обліку запасів та бухгалтерських даних про реалізацію товарів за серпень 2024 року); акт звірки взаємний розрахунків з ТОВ «Профбудкомплект» за договором № 25-07/ПС/2024 від 25.07.2024; пояснення що часткової оплати за договором № 25-07/ПС/2024 від 25.07.2024 та зазначенням особи, яка отримувала товар за оплачуваними видатковими накладними (докази направлення на адресу іншій стороні надати суду у визначений строк).

Явка представників сторін у судове засідання визнана обов`язковою та запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії.

23.06.2025 на виконання ухвали суду від 26.05.2025 № 908/2936/24 від ТОВ "Сігма АВК" до суду надійшла заява № б/н від 23.06.2025 (вх. № 12809/08-08/25 від 23.06.2025) про надання оригіналів документів та іншої документації в рамках договору № 25-07/ПС/2024 від 25.07.2024 згідно переліку.

Ухвалою суду від 23.06.2025 № 908/2936/24 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів. Розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 13.08.2025 о 10 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін.

22.07.2025 та 13.08.2025 відповідно від ТОВ "Профбудкомплект" до суду надійшли додаткові пояснення в підтвердження доводів викладених у позовній заяві.

Крім цього, 13.08.2025 від ТОВ "Профбудкомплект" до суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сігма АВК" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Профбудкомплект" суму боргу у розмірі 207 957,38 грн., неустойку у формі пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми, за кожний день прострочення (з 28.09.2024 по 12.08.2025) в сумі 52 553,68 грн., 3% річних (з 28.09.2024 по 12.08.2025) в сумі 5 430,85 грн., інфляційні втрати (з 28.09.2024 по 12.08.2025) в сумі 24 461,46 грн., а всього 290 403,37 грн.

Ухвалою суду від 13.08.2025 № 908/2936/24 прийнято до розгляду заяву ТОВ "Профбудкомплект" про збільшення розміру позовних вимог. Закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Перше судове засідання з розгляду справи по суті признаено на 03.09.2025 об 11 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін.

01.09.2025 від ТОВ "Профбудкомплект" до суду надійшли додаткові пояснення в підтвердження заявлених позовних вимог.

Ухвалою суду від 03.09.2025 № 908/2936/24 оголошено перерву з розгляду справи по суті до 23.09.2025 об 10 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін.

08.09.2025 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 до суду надійшли письмові пояснення по суті спору, відповідно до яких ОСОБА_1 заперечив проти позовних вимог. Просить суд у задоволенні позову відмовити та розгляд справи здійснити без його участі.

23.09.2025 від ТОВ "Профбудкомплект" до суду надійшли додаткові пояснення в підтвердження доводів викладених у позовній заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 23.09.2025 здійснювалось із застосуванням підсистеми відеоконференцзв`язку системи "Електронний суд" ЄСІКС.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у судове засідання не з`явився.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі зазначивши, що 25.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Профбудкомплект" (Постачальник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сігма АВК" (Покупець, Відповідач) укладений договір поставки № 25-07/ПС/2024, за умовами п. 1.1. якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язався своєчасно прийняти товар та здійснити його оплату на умовах цього договору. На виконання умов договору у період з 28.08.2024 по 30.08.2024 позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 207 957,38 грн. з ПДВ, про що свідчать відповідні видаткові накладні. В порушення умов договору відповідач оплату товару протягом 30 календарних днів з дати підписання видаткових накладних на товар не здійснив, у зв`язку з чим 25.10.2024 позивачем на адресу відповідача направлено претензію про сплату заборгованості по договору поставки № 25-07/ПС/2024 від 25.07.2024. Проте, вказана претензія залишена ТОВ "Сігма АВК" без відповіді та задоволення. На підставі викладеного, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача основну заборгованість у розмірі 207 957,38 грн. пеню за період з 28.09.2024 по 12.08.2025 на суму 52 553,68 грн., 3 % річних за період з 28.09.2024 по 12.08.2025 у розмірі 5 430,85 грн. та інфляційні витрати за період з жовтня 2024 по липень 2025 включно на суму 24 461,46 грн. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача сплачений судовий збір та орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу на суму 30 000,00 грн., заява та остаточний розмір яких будуть надані протягом 5 днів з дня прийняття судом рішення.

Представник відповідача проти позову заперечив, вказавши у відзиві, що необхідності поставки товару за договором № 25-07/ПС/2024 від 25.07.2024 у ТОВ "Сігма АВК" не виникало, будь-яке замовлення на адресу ТОВ "Профбудкомплект" не надсилалось, довіреність гр. ОСОБА_1 на отримання товару у відповідності до п. п. 3.6. та 5.2.4. договору не видавалась, уповноважений представник на отримання товару не направлявся, рахунок на оплату від постачальника не отримувався та поставка за договором № 25-07/ПС/2024 від 25.07.2024 здійснена не була, у зв`язку з чим у відповідача відсутній обов`язок оплати непоставленого йому товару. Імітація відбитку печатки ТОВ "Сігма АВК" на наданих накладних не має жодного значення, бо ні підпису керівника, ні підпису уповноваженої особи на отримання товару вказані документи не містять. Ні позивач, ні відповідач за вказаними у позовній заяві накладними податкові накладні не реєстрували, що свідчить про відсутність поставки. За договором № 25-07/ПС/2024 від 25.07.2024 були здійснені інші поставки, відомості про які зареєстровані відповідними податковими накладними та які повністю оплачені. З урахуванням вищевикладеного, просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Орієнтовний розмір суми судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку з розглядом вказаної справи становить 33 000,00 грн. Остаточний розмір буде наданий протягом 5 днів з дня прийняття судом рішення.

Представник позивача не погодився із запереченнями відповідача з підстав зазначених у відповіді на відзив вказавши, що факт надання ТОВ "Сігма АВК" довіреності гр. ОСОБА_1 на отримання матеріальних цінностей підтверджується іншими оплаченими видатковими накладними, де отримувач за довіреністю зазначений гр. ОСОБА_1 , а саме: № 454 від 23.02.2024 на суму 22 804,80 грн., № 796 від 27.03.2024 на суму 1 151,48 грн., № 930 від 08.04.2024 на суму 3 048,30 грн., № 2161 від 24.07.2024 на суму 5 969,53 грн., № 2309 від 08.08.2024 на суму 3 761,84 грн. Оскільки раніше гр. ОСОБА_1 безперешкодно забирав товар за довіреністю та підписував видаткові накладні, а Відповідач, у свою чергу, здійснював оплату за отриманий товар, ОСОБА_1 було надано відповідне доручення від Відповідача на отримання матеріальних цінностей. Щодо аргументів ТОВ "Сігма АВК" про відсутність реєстраційних податкових накладних за вказаними у позовній заяві видатковими накладними, зазначена ситуація сталася через технічну помилку під час виконання посадових обов`язків бухгалтером ТОВ "Профбудкомплект". Однак, це не є доказом відсутності фактичного отримання товару ТОВ "Сігма АВК".

Також, представник позивача послався на заяви свідків: фінансового директора ТОВ "Профбудкомплект" - ОСОБА_2 від 14.03.2025 за № 1810, менеджеру з оптової торгівлі ТОВ "Профбудкомплект" - ОСОБА_3 від 14.03.2025 за № 1811, головного бухгалтера ТОВ "Профбудкомплект" - ОСОБА_4 від 27.08.2025 за № 5386, в яких зазначені особи підтвердили факт отримання представником ТОВ "Сігма АВК" - ОСОБА_1 товару по договору поставки № 25-07/ПС/2024 у період з 28.08.2024 по 30.08.2024 за відповідними видатковими накладними та відсутності з боку ТОВ "Сігма АВК" жодних повідомлень про те, що ОСОБА_1 не є уповноваженим представником на отримання товару.

Крім цього, 25.10.2024 Позивачем на адресу Відповідача направлено претензію про сплату заборгованості по договору поставки № 25-07/ПС/2024 від 25.07.2024. Проте, в порушення умов договору відповідач оплату за отриманий товар не здійснив, відповіді на претензію не надав. Просить суд позовні вимоги задовольнити.

В свою чергу представник відповідача заперечив проти позовних вимог посилаючись на заяву про надання документів № б/н від 23.06.2025 (запереченнях на відповідь на відзив) (вх. № 12809/08-08/25 від 23.06.2025) та наголосив на тому, що товар за видатковими накладними від 28.08.2024 № 2517, 2518 та 2519 був включений 30.08.2024 в підсумкову накладну № 2526, до якої додатково було додано товар на суму 1 463,38 грн. без ПДВ. Податкові накладні за цими видатковими накладними не реєструвались. Натомість, 20.09.2024 позивач зареєстрував в ЄРПН податкові накладні за постачання товарів на підставі видаткової накладної № 2586 від 04.09.2024 на суму 26 916,02 грн. з ПДВ та № 2624 від 06.09.2024 на суму 93 582,84 грн. з ПДВ, в яку включив постачання тих же товарів, які були включені у видаткові накладні № 2517, 2518, 2519 та повторно у видаткову накладну № 2526. При цьому, видаткові накладні № 2586 від 04.09.2024 на суму 26 916,02 грн. з ПДВ та № 2624 від 06.09.2024 на суму 93 582,84 грн. з ПДВ Відповідачем не підписані. Вказане свідчить про замовлення, але не отримання Відповідачем товарів за спірними накладними, так само за накладними № 2586 від 04.09.2024 на суму 26 916,02 грн. з ПДВ та № 2624 від 06.09.2024 на суму 93 582,84 грн. з ПДВ. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у судове засідання не з`явився. У письмових поясненнях № б/н від 03.09.2025 гр. ОСОБА_1 зазначив, що 28.08.2024 комерційний директор ТОВ "Сігма АВК" - ОСОБА_5 продовж дня по телефону здійснив 3 замовлення, на які Позивач виписав 3 окремі рахунки та накладні № 2517, 5218 і 2519, однак які у цей день відвантажені не були у зв`язку з неявкою машини та представника ТОВ "Сігма АВК". 30.08.2024 комерційний директор ТОВ "Сігма АВК" - ОСОБА_5 знову здійснив замовлення до попередніх трьох від 28.08.2024 на суму 1 463,38 грн. без ПДВ. Однак, як згодом з`ясувалось, Позивач на замовлення від 30.08.2024 виписав не окремий рахунок на суму 1 463,38 грн. без ПДВ, а об`єднав усі чотири замовлення від 28.08.2024 та від 30.08.2024. Тому, фактично, рахунки та накладні від 28.08.2024 за №№ 2517, 5218 та 2519 тим самим товаром, який мав намір отримати Відповідач за рахунком та накладною від 30.08.2024 № 2526. В свою чергу, 30.08.2024 керівник ТОВ "Сігма АВК" попросив ОСОБА_1 з`їздити до ТОВ "Профбудкомплект" з метою підписання документів, де ОСОБА_1 по необізнаності випадково підписав усі чотири накладні, як пізніше стало відомо безпідставно, тому що фактично необхідно було або виписати останній рахунок тільки на товар дозамовлення, або підписати тільки останню накладну № 2526 на загальну суму замовлення. При цьому, товар за накладними від 28.08.2024 №№ 2517, 2518, 2519, ні товар за накладною від 30.08.2024 № 2526 ОСОБА_1 не отримував. Товар за усіма спірними накладними так і не був забраний ТОВ "Сігма АВК" зі складу ТОВ "Профбудкомплект", про що переконливо свідчить відсутність складених податкових накладних, що підтверджує відсутність реалізації товару (поставки). В подальшому, ТОВ "Профбудкомплект" зареєстрував податкові накладні за видатковими накладними № 2586 від 04.09.2024 на суму 26 916,02 грн. з ПДВ та № 2624 від 06.09.2024 на суму 93 582,84 грн. з ПДВ від 20.09.2024. Фактичної господарської діяльності з боку Позивача здійснено не було. Просить суд позовні вимоги залишити без задоволення.

Також позивачем надавалися додаткові пояснення по суті справи.

У судовому засіданні 23.09.2025 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд

ВСТАНОВИВ:

25.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Профбудкомплект" (Постачальник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сігма АВК" (Покупець, Відповідач) укладений договір поставки № 25-07/ПС/2024 (Договір).

Відповідно до розділу 1 договору, постачальник зобов`язався передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язався своєчасно прийняти товар та здійснити його оплату на умовах цього договору (п. 1.1.). Асортимент, кількість та вартість товару зазначаються у накладних (специфікаціях), які є невід`ємними частинами цього договору (п. 1.2).

Згідно з п. 2.1. договору, ціна на товар вказується у рахунках та видаткових накладних до цього договору.

Умови оплати: покупець здійснює оплату товару не пізніше 30 календарних днів з дати підписання видаткової накладної на товар (п. 2.2. договору).

Сумою договору є загальна сума поставки товару, згідно накладних, які є невід`ємними частинами цього договору (п. 2.4. договору).

Покупець несе повну відповідальність за своєчасне виконання платіжних зобов`язань за цим договором (п. 2.5).

Пунктом 3.1. договору сторони визначили, що покупець у випадку необхідності поставки для нього товару, відправляє постачальнику замовлення, в якому визначає асортимент, кількість одиниць кожного виду асортименту товару, строк поставки та умови поставки товару, які узгоджуються до початку виконання поставки. Замовлення подається покупцю в усній та/або в письмовій формі за допомогою телефону, електронної пошти, пошти або інших засобів комунікації.

Відповідно до п. 3.2 Договору, Постачальник за погодженням умов поставки на підставі отриманого замовлення , виставляє Покупцю на оплату рахунок за допомогою електронної пошти або інших засобів комунікації чи через представника. Поставка здійснюється за погодженими Постачальником замовленнями, що можуть бути ним виконані на момент поставки.

Згідно з п. 3.3. договору, перехід права власності та ризику випадкового знищення/пошкодження товару до покупця настає в момент поставки товару за умови підписання видаткової накладної.

Моментом поставки товару вважається момент передачі товару покупцеві (представнику) та підписання уповноваженими представниками сторін накладних на поставлений товар (п. 3.4. договору).

Поставка здійснюється зі складу постачальника або на склад (об`єкт) покупця, за домовленістю сторін (в усній та/або письмовій формі за допомогою телефону, електронної пошти, пошти або інших засобів комунікації) (п. 3.5 договору).

Пунктом 3.6. договору сторони визначили, що датою поставки товару вважається дата приймання товару покупцем (представником) та підписання уповноваженими представників сторін накладних. Повноваження представника покупця, який отримує товар, підтверджується довіреністю, яка повинна містити підпис керівника та печатку (за наявності). Керівник покупця може отримати товар, безпосередньо підписавши накладну і проставити печатку покупця (за наявності).

Покупець відповідає за наявність повноважень у особи, яка підписує накладну та інші документи від імені покупця, якщо на такому документі (довіреності/накладній, ін.) є відбиток печатки покупця (за наявності) та підпис керівника або підпис представника за довіреністю і не може пред`являти претензії (вимоги), які могли б виникнути у випадку підписання таких документів особою, яка не була уповноважена від імені покупця.

Відповідно до п. 3.7. договору, разом з товаром постачальник передає покупцю наступні документи: рахунок; видаткову накладну.

Також п.п. 5.1.5 п. 5.1. Договору встановлено, що Постачальник зобов`язувався разом з Товаром передати Покупцю усі передбачені законодавством документи та надіслати електронні документи, що стосуються відвантаження.

Згідно з п.п. 5.1.7. п. 5.1. договору, при виконанні цього договору постачальник зобов`язався належно виконувати вимоги законодавства України щодо складання та реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄДРПН. У разі порушення постачальником вимог складання та реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄДРПН, покупець вправі зупинити розрахунки за цим договором до моменту усунення порушень (право на зупинення розрахунків обмежується сумою, яка дорівнює сумі ПДВ незареєстрованих та/або неналежним чином зареєстрованих податкових накладних/розрахунків коригування. Зупинення реєстрації податкових накладних не є порушенням вимог законодавства з боку Постачальника.

Права та обов`язки сторін не врегульовані цим договором регулюються нормами чинного законодавства України (п. 5.1.8).

Відповідно до п. 5.2. договору, покупець зобов`язаний:

5.2.1. Своєчасно та повною мірою здійснювати розрахунки з постачальником в порядку та строки, передбачені цим договором та додатковими угодами до нього (якщо такі будуть укладені протягом дії договору);

5.2.2. Прийняти поставлений та оплачений товар у порядку, строки та на умовах, передбачених цим договором;

5.2.3. Нести відповідальність за невиконання та/або неналежне виконання зобов`язань за цим договором;

5.2.4. надати постачальнику довіреність або інший документ, передбачений чинним законодавством України, який надає право довіреній особі покупця отримувати товар у постачальника.

Відповідно до п. 7.1. договору, сторони приймають на себе виконання зобов`язань, що передбачені цим договором та несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань згідно умов цього договору та чинного законодавства України.

У випадку невиконання чи неналежного виконання сторонами взятих на себе по даному договору зобов`язань, винна сторона відшкодовує іншій стороні завдані таким невиконанням чи неналежним виконанням збитки (п. 7.2).

У випадку несвоєчасної чи неповної оплати вартості товару згідно п. 2.2. цього договору, покупець сплачує на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент порушення зобов`язання, за кожен день прострочення платежу (п. 7.3).

Згідно з п. 10.1. договору, цей договір набирає чинність з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2024 року, а в частині взаєморозрахунків - до їх повного виконання.

Як вбачається з матеріалів справи на виконання умов договору у період з 28.08.2024 по 30.08.2024 постачальник (позивач) передав, а покупець (відповідач) прийняв товар на загальну суму 207 957,38 грн. з ПДВ, про що свідчать підписані та скріплені печатками обох сторін видаткові накладні: - № 2518 від 28.08.2024 на суму 12 744,00 грн. з ПДВ; - № 2517 від 28.08.2024 на суму 73 082,26 грн. з ПДВ; - № 2519 від 28.08.2024 на суму 17 273,90 грн. з ПДВ та № 2526 від 30.08.2024 на суму 104 856,72 грн. з ПДВ (а.с. 8-10).

У зв`язку з відсутністю оплати за отриманий товар, 25.10.2024 позивачем на адресу відповідача направлено претензію № б/н від 24.10.2024, якою вимагав негайно сплатити заборгованість за договором поставки № 25-07/ПС/2024 від 25.07.2024 на загальну суму 207 957,38 грн., а саме за поставлений товар за вказаними видатковими накладними: - № 2518 від 28.08.2024 на суму 12 744,00 грн. з ПДВ; - № 2517 від 28.08.2024 на суму 73 082,26 грн. з ПДВ; - № 2519 від 28.08.2024 на суму 17 273,90 грн. з ПДВ; - № 2526 від 30.08.2024 на суму 104 856,72 грн. з ПДВ (а.с. 11-12), що підтверджується поштовою накладною № 892, описом вкладеного, фіскальним чеком.

Проте, зазначена претензія залишена ТОВ ТОВ "Сігма АВК" без відповіді та задоволення, у зв`язку з чим ТОВ "Профбудкомплект" звернулося до суду з позовом, який розглядається судом у цій справі.

Крім цього через порушення відповідачем строків оплати за отриманий товар, позивачем нараховано: пеню за період з 28.09.2024 по 12.08.2025 на суму 52 553,68 грн., 3 % річних за період з 28.09.2024 по 12.08.2025 у розмірі 5 430,85 грн. та інфляційні витрати за період з жовтня 2024 по липень 2025 включно на суму 24 461,46 грн.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши норми чинного законодавства України та приймаючи рішення суд враховує наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 662 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За змістом ч.1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи (а.с. 8-10), відповідно до умов Договору № 25-07/ПС/2024 від 25.07.2024р., постачальник (позивач) передав, а покупець (відповідач) прийняв товар на загальну суму 207 957,38 грн. з ПДВ, про що свідчать підписані та скріплені печатками обох сторін видаткові накладні:

- № 2517 від 28.08.2024 на суму 73 082,26 грн. з ПДВ, за замовленням покупця № 2876 від 28.08.2024р. Строк оплати до 27.09.2024.

- № 2518 від 28.08.2024 на суму 12 744,00 грн. з ПДВ, за замовленням покупця № 2873 від 28.08.2024р. Строк оплати до 27.09.2024.

- № 2519 від 28.08.2024 на суму 17 273,90 грн. з ПДВ за замовленням покупця № 2878 від 28.08.2024р. Строк оплати до 27.09.2024.

- № 2526 від 30.08.2024 на суму 104 856,72 грн. з ПДВ за замовленням покупця № 2876 від 28.08.2024р. Строк оплати до 29.09.2024.

Разом з тим сторонами не надано суду зазначені у цих видаткових накладних замовлення покупця, а позивач зазначив, що вказані замовлення були надані покупцем телефоном, що передбачено п. 3.1 Договору: Замовлення подається покупцю в усній та/або в письмовій формі за допомогою телефону, електронної пошти, пошти або інших засобів комунікації.

З боку покупця (Відповідача) вказані видаткові накладні підписані гр. ОСОБА_1 , при цьому видаткові накладні не містять посилань на реквізити довіреності, за якою вказана особа отримувала товар у Позивача.

Підписання відповідачем видаткової накладної, яка у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є первинним документом та фіксує факт здійснення господарської операції, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриману продукцію.

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (ч.1 ст. 691 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вказано вище, умовами пункту 4.1. Договору сторони погодили, що відвантаження продукції здійснюється на умовах стовідсоткової попередньої оплати.

Проте, на час передачі товару Покупцю грошові кошти на оплату товару на рахунок Продавця не надійшли, зобов`язання щодо оплати поставленого товару відповідач не виконав.

В силу приписів ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець в будь-якому разі зобов`язаний оплатити товар після його прийняття.

Згідно з п. 3.2 Договору, датою поставки товару, є дата, коли товар був переданий у власність Покупця, що підтверджується відповідними документами (накладними).

Таким чином, надані позивачем докази підтверджують факт поставки товару відповідачу на загальну суму 207 957,38 грн., який відповідач прийняв, що є підставою для здійснення оплати отриманого ним товару на вказану суму.

Проте, Відповідач в порушення своїх зобов`язань за Договором не здійснив оплату Товару як протягом 30 календарних днів з дати підписання видаткових накладних на товар, так і на дату прийняття цього рішення судом, категорично заперечуючи проти самого факту отриманню товару за спірними видатковими накладними.

В силу припису ст. 204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується. Обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на сторону, яка його оспорює.

Доказів того що Договір поставки № 25-07/ПС/2024 від 25.07.2024р., укладений між сторонами, визнано недійсним, не чинним або розірвано - відповідачем суду не надано.

Видаткові накладні № 2518 від 28.08.2024 на суму 12 744,00 грн. з ПДВ, № 2517 від 28.08.2024 на суму 73 082,26 грн. з ПДВ, № 2519 від 28.08.2024 на суму 17 273,90 грн. з ПДВ та № 2526 від 30.08.2024 на суму 104 856,72 грн. з ПДВ підписані уповноваженими особами з боку Продавця і Покупця без жодних зауважень, підпис сторін скріплені печатками юридичних осіб.

Ураховуючи викладене вище, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 207 957,38 грн. належним чином доведена, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з ТОВ "Сігма АВК" на користь ТОВ "Профбудкомплект" основної заборгованості у розмірі 207 957,38 грн., а тому вказані вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У зв`язку з порушенням відповідачем строків оплати, позивачем на підставі п. 7.2. договору нараховано пеню за загальний період з 28.09.2024 по 12.08.2025 у розмірі 52 553,68 грн.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ст. 610 - 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що п. 7.3 Договору визначено, що у випадку несвоєчасної чи неповної оплати вартості товару згідно п. 2.2. цього договору, покупець сплачує на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент порушення зобов`язання, за кожен день прострочення платежу (п. 7.3).

Суд перевіривши розрахунок пені, наданого позивачем, за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство" зазначає, що розрахунок є вірним, відповідає вимогам законодавства та сума пені в розмірі 52 553,68 грн. підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі, враховуючи, що станом на 23.09.2025р. норми ч. 6 ст. 232 ГК України щодо обмеження строку нарахування пені 6 місяцями з дня порушення зобов`язання втратили чинність з 28 серпня 2025 року у зв`язку з прийняттям Закону України «Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб» від 09.01.2025 р. № 4196-IX

Також у зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання позивачем на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховано 3 % річних за період з 28.09.2024 по 12.08.2025 у розмірі 5 430,85 грн. та інфляційні витрати за період з жовтня 2024 по липень 2025 включно на суму 24 461,46 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, наданих позивачем, за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство" зазначає, що вони є вірними, відповідають вимогам законодавства, а отже 3% річних у розмірі 5 430,85 грн. та інфляційні втрати на суму 24 461,46 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Відносно доводів та заперечень Відповідача проти позову суд зазначає наступне.

У відзиві на позовну заяву Відповідач спочатку стверджував, що гр. ОСОБА_1 йому невідомий, ніколи на підприємстві не працював та не був уповноваженою особою, довіреності на вчинення будь-яких дій, в тому числі отримання товару за Договором, на його імя відповідачем ніколи не видавалася. Звідки на спірних видаткових накладних з`явився відбиток печатки ТОВ «Сігма АВК» Відповідачу також не відомо. З посиланням ч.ч. 1, 3, 4 ст. 58-1 ГК України стверджував, що імітація відбитку печатки підприємства не має жодного значення, бо ні підпису керівника, ні підпису уповноваженої особи на отримання товару ці документи не містять.

Разом з тим, Позивач у Відповіді на відзив вказав, що гр.. ОСОБА_1 раніше неодноразово отримував від Позивача товар за довіреністю на отримання матеріальних цінностей, який було оплачено Відповідачем, та надав до матеріалів справи копії таких видаткових накладних, де отримувачем за довіреністю зазначений ОСОБА_1 та/або містить його підпис, візуально аналогічний його підписам на спірних видаткових накладних, а саме: - № 454 від 23.02.2024 на суму 22 804,80 грн.; - № 796 від 27.03.2024 на суму 1 151,48 грн.; - № 930 від 08.04.2024 на суму 3 048,30 грн.; - № 2161 від 24.07.2024 на суму 5 969,53 грн.; - № 2309 від 08.08.2024 на суму 3 761,84 грн.

При цьому вказані накладні також не містять посилань на реквізити довіреності ОСОБА_1 на отримання товару.

За даними накладними Відповідач реєстрував податкові накладні та сплачував вартість отриманого для нього гр. ОСОБА_1 товару за платіжними інструкціями, відповідно: № 168 від 19.02.2024р., платіжна інструкція № 123 від 19.02.2024р. на суму 22 804,80 грн.; № 266 від 26.03.2024р., платіжна інструкція № 55 від 26.03.2024р. на суму 1 151,48 грн.; № 93 від 08.04.2024р., платіжна інструкція № 100 від 08.04.2024р. на суму 3048,30 грн.; № 268 від 24.07.2024р., платіжна інструкція № 8 від 24.07.2024р. на суму 5969,53 грн.; № 71 від 08.08.2024р., платіжна інструкція № 381 від 28.09.2024р. на суму 3761,84 грн.

Також 17.03.2025р. Позивачем надано суду Довіреність № 4-12/23 від 04.12.2023р., якою Директор ТОВ «Сігма АВК» ОСОБА_8 уповноважив ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_2 , виданий Хортицьким УМВС України в Запорізький області 28.04.2001р., отримувати товарно-матеріальні цінності від ТОВ «ПРОФБУДКОМПЛЕКТ». Довіреність оформлена без права передоручення третім особам та дійсна до 31.12.2023р.

Разом з цією довіреністю Позивач надав до суду:

- видаткову накладну № 3249 від 20.12.2023р., на якій за підписом, візуально подібним підпису ОСОБА_6 на спірних накладних, Відповідачем отримано за замовленням № 3686 від 19.12.2023р. товар на суму 578,00 грн.

- заяву свідка ОСОБА_2 , підпис якої засвідчено нотаріально 14.03.2025р., яка пояснила, що вона працює фінансовим директором ТОВ «ПРОФБУДКОМПЛЕКТ» , яке розпочало співпрацю з ТОВ «СІГМА АВК» у 2023 році, в якому товар забирав ОСОБА_1 на підставі довіреності № 4-12/23,ь після чого товар оплачувався ТОВ «СІГМА АВК» ,що в свою чергу стало звичаєм ділового обороту у взаємовідносинах між підприємствами. За договором поставки № 25-07/ПС/2024 від 25.07.2024 в період з 28.08.2024 по 30.08.2024 ТОВ «ПРОФБУДКОМПЛЕКТ» поставило товар за видатковими накладними: № 2518 від 28.08.2024 на суму 12 744,00 грн.; - № 2517 від 28.08.2024 на суму 73 082,26 грн.; - № 2519 від 28.08.2024 на суму 17 273,90 грн. та № 2526 від 30.08.2024 на суму 104 856,72 грн. Товар отримав ОСОБА_1 , оскільки він був наділений відповідними повноваженнями. Жодних повідомлень про те, що він є не уповноваженим представником ТОВ «СІГМА АВК» або про те, що він не має права на отримання товару до постачальника не надходило. Після отримання товару за вказаними видатковими накладними ТОВ «СІГМА АВК» його не сплатила, а його представники перестали відповідати на телефонні дзвінки та ігнорували повідомлення в месенджерах, через що ТОВ «ПРОФБУДКОМПЛЕКТ» змушений був звернутися до суду. Їй як фінансовому директору менеджер з оптової торгівлі звітував про невиконання умов вказаного договору поставки та про те чи була здійснена оплата ТОВ «СІГМА АВК» за поставлений товар.

- заяву свідка ОСОБА_3 , підпис якого засвідчено нотаріально 14.03.2025р., який пояснив, що він працює менеджером з оптової торгівлі ТОВ «ПРОФБУДКОМПЛЕКТ» , яке розпочало співпрацю з ТОВ «СІГМА АВК» у 2023 році, в якому товар забирав ОСОБА_1 на підставі довіреності № 4-12/23. Він особисто передавав товар представнику ТОВ «СІГМА АВК» ОСОБА_1 після чого товар оплачувався ТОВ «СІГМА АВК»,що в свою чергу стало звичаєм ділового обороту у взаємовідносинах між підприємствами. За договором поставки № 25-07/ПС/2024 від 25.07.2024 в період з 28.08.2024 по 30.08.2024 ТОВ «ПРОФБУДКОМПЛЕКТ» поставило товар за видатковими накладними: № 2518 від 28.08.2024 на суму 12 744,00 грн.; - № 2517 від 28.08.2024 на суму 73 082,26 грн.; - № 2519 від 28.08.2024 на суму 17 273,90 грн. та № 2526 від 30.08.2024 на суму 104 856,72 грн. Товар він надав ОСОБА_1 , оскільки він був наділений відповідними повноваженнями. Жодних повідомлень про те, що він є не уповноваженим представником ТОВ «СІГМА АВК» або про те, що він не має права на отримання товару до постачальника не надходило. Після отримання товару за вказаними видатковими накладними ТОВ «СІГМА АВК» його не сплатила, а його представники перестали відповідати на телефонні дзвінки та ігнорували повідомлення в месенджерах, через що ТОВ «ПРОФБУДКОМПЛЕКТ» змушений був звернутися до суду. У межах своїх посадових обов`язків він як менеджер з оптової торгівлі займається організацією оптових продажів та оформленням відповідних документів. Він особисто передавав товар ОСОБА_1 за договором поставки № 25-07/ПС/2024.

Отже вказаним підтверджується, що гр. ОСОБА_1 є відомою керівництву Відповідача особою, якого він неодноразово уповноважував на отримання товару від Позивача., та який його неодноразово отримував особисто у Позивача, а в подальшому Відповідач його оплачував, в тому числі і у 2024 році після спливу строку дії довіреності № 4-12/23 від 04.12.2023р.

Факт отримання товару за спірними видатковими накладними підтверджується не тільки його особистим підписом та від руки здійсненим підписом « ОСОБА_1 », який скріплено печаткою ТОВ «СІГМА АВК».

Дослідженням судом оригіналів спірних видаткових накладних та інших первинних документів, наданих сторонами, в тому числі самим Відповідачем разом із заявою від 23.06.2025р., судом встановлено, що відбитки печатки ТОВ «СІГМА АВК» на спірних накладних є візуально ідентичними тим, які містяться на накладних № 2557 від 30.10.223р., № 2684 від 07.11.2023р., № 2889 від 23.11.2023р., № 2959 від 30.11.2023р. та інших, які мають характерні ознаки: по зовнішньому колу мастикою синього кольору виконано надпис: « *Україна * Запорізька область * місто Запоріжжя *№ 40691906», а у внутрішньому колі мастикою зеленого кольору по колу виконано надпис: «Товариство з обмеженою відповідальністю» який охоплює фірмовий знак та надпис: «СІГМА АВК» також зеленого кольору.

Твердження представника відповідача про підробку вказаних печаток не підтверджені належними та допустимими доказами, клопотань про призначення у справі відповідної експертизи відповідачем не заявлялося. Жодних пояснень на вимогу ухвали суду від 26.05.2025 щодо наявності відтиску фірмової печатки ТОВ «Сігма АВК» на спірних видаткових накладних разом із зазначенням ПІБ особи отримувача - ОСОБА_1 та підписом; пояснень щодо осіб, які мали доступ до фірмової печатки ТОВ «Сігма АВК» у період з 28.08.2024 по 30.08.2024, Відповідач суду не надав.

Відповідач у своїй заяві від 23.06.2025р. про надання документів на виконання ухвали суду від 26.05.20205р. зазначив, що правовідносини ТОВ «СІГМА АВК» як покупця та ТОВ «ПРОФБУДКОМПЛЕКТ» як постачальника тривали у період з 30.10.2023 по 06.09.2024 року. У період з 20.12.2023 по 24.07.2024 року включно правовідносини сторін відбувались без укладення договору, шляхом замовлення товару, виставлення рахунку та його оплати безпосередньо до отримання товару, у зв`язку з чим невиконаних зобов`язань між контрагентами у вказаний період немає. У цей період товари за замовленням ТОВ «СІГМА АВК» переважно отримував керівник товариства - ОСОБА_8 Олегович. 25.07.2023 року між сторонами був укладений Договір поставки, строком дії до 31.12.0024 року (п. 10.1). У період з 25.07.2023 по теперішній час за цим договором було здійснено 5 поставок, а саме: 1) 31.07.2024 року на суму 673,11 грн.; 2) 08.08.2024 року на суму З 761,84 грн.; 3) 16.08.2024 року на суму 7 784,52 грн.; 4) 19.08.2024 року на суму 250,08 гри.; 5) 23.08.2024 року на суму 1 407,11 грн. З аналізу змісту видаткових накладних вбачається, що впродовж дня 28.08.2024 року покупець ніби замовив 3 (три) постачання товарів, оформлених видатковими накладними №№ 2517, 2518 та 2519. 30.08.2024 року покупець, ніби знову оформлює замовлення товарів накладною № 2526, яка майже повністю дублює Замовлення товарів за накладними № 2517, 2518 та 2519, окрім позицій: № 11 на суму 16,70 грн., № 13 на суму 28,84 грн., № 14 на суму 28,84 грн., № 15 на суму 326,86 грн., № 16 на суму 279,69 грн., № 17 на суму 240,69 грн., № 18 на суму 116,66 грн., № 19 на суму 425,10 грн. без ПДВ (загальна сума дозамовлення 1 463,38 грн. без ПДВ). Таким чином, товар на видатковими накладними від 28.08.2024 року №№ 2517, 2518 та 2519 був включений 30.08.2024. року в підсумкову накладну № 2526, до якої додатково було додано товар на суму 1 463,38 грн. без ПДВ (позиції 11 та 13-19). Податкові накладні за цими видатковими накладними не реєструвались. Натомість, 20.09.2024 року Позивач зареєстрував в ЄРПН податкові накладні за постачання товарів на підставі видаткової накладної № 2586 від 04.09.2024 року на суму 26 916,02 грн. з ПДВ та № 2624 від 06.09.2024 року на суму 93 582,84 грн. з ПДВ, у яку включив постачання тих же товарів, які були включені у видаткові накладні №№ 2517, 2518, 2519 та повторно у видаткову накладну № 2526. При цьому, видаткові накладні № 2586 від 04.09.2024 року на суму 26 916,02 грн. з ПДВ та № 2624 від 06.09.2024 року на суму 93 552,84 грн. з ПДВ Відповідачем не підписані. Вказане свідчить про замовлення, але не отримання Відповідачем товарів за спірними накладними, а так само за накладними № 2586 від 04.09.2024 року на суму 26 916,02 грн. з ПДВ та № 2624 від 06.09.2024 року на суму 93 582,54 грн. з ПДВ У зв`язку з витребуванням цих документів, ТОВ «СІГМА АВК» надає усі наявні у нього оригінали документів про постачання товарів

Залучений до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предметом спору ОСОБА_1 надав наступні пояснення від 03.09.2025р.: спірні накладні містять його підпис та відбиток печатки ТОВ «СІГМА АВК», що на думку позивача свідчить про наявність зобов`язання їх оплатити, що не відповідає дійсності. Так, робота з Позивачем була організована наступним чином: комерційний директор ТОВ «СІГМА АВК» у телефонному режимі приймав замовлення від робітників щодо кількості та асортименту необхідного будівельного матеріалу, після чого комерційний директор робив відповідне замовлення цих товарів у Позивача, який на кожне окреме замовлення виписував накладану та рахунок, які передавалися у різний спосіб до товариства. 28.08.2024 комерційний директор ТОВ "Сігма АВК" - ОСОБА_5 продовж дня по телефону здійснив 3 замовлення, на які Позивач виписав 3 окремі рахунки та накладні № 2517, 5218 і 2519, однак які у цей день відвантажені не були у зв`язку з неявкою машини та представника ТОВ "Сігма АВК". 30.08.2024 комерційний директор ТОВ "Сігма АВК" - ОСОБА_5 знову здійснив замовлення до попередніх трьох від 28.08.2024 на суму 1 463,38 грн. без ПДВ. Однак, як згодом з`ясувалось, Позивач на замовлення від 30.08.2024 виписав не окремий рахунок на суму 1 463,38 грн. без ПДВ, а об`єднав усі чотири замовлення від 28.08.2024 та від 30.08.2024. Тому, фактично, рахунки та накладні від 28.08.2024 за №№ 2517, 5218 та 2519 тим самим товаром, який мав намір отримати Відповідач за рахунком та накладною від 30.08.2024 № 2526. В свою чергу, 30.08.2024 керівник ТОВ "Сігма АВК" попросив ОСОБА_1 з`їздити до ТОВ "Профбудкомплект" з метою підписання документів, де він ( ОСОБА_1 ) по необізнаності випадково підписав усі чотири накладні, як пізніше стало відомо безпідставно, тому що фактично необхідно було або виписати останній рахунок тільки на товар дозамовлення, або підписати тільки останню накладну № 2526 на загальну суму замовлення. При цьому, товар за накладними від 28.08.2024 №№ 2517, 2518, 2519, ні товар за накладною від 30.08.2024 № 2526 ОСОБА_1 не отримував. Товар за усіма спірними накладними так і не був забраний ТОВ "Сігма АВК" зі складу ТОВ "Профбудкомплект", про що переконливо свідчить відсутність складених податкових накладних, що підтверджує відсутність реалізації товару (поставки). В подальшому, у зв`язку із скандальною ситуацією та погіршенням стосунків між ТОВ «ПРОФБУДКОМПЛЕКТ» до ТОВ «СІГМА АВК» Позивач для створення видимості поставки зареєстрував податкові накладні за видатковими накладними № 2586 від 04.09.2024 на суму 26 916,02 грн. з ПДВ та № 2624 від 06.09.2024 на суму 93 582,84 грн. з ПДВ від 20.09.2024. Фактичної господарської діяльності з боку Позивача здійснено не було.

В свою чергу Позивач у своїх додаткових поясненнях від 21.07.2025р., 13.08.2025р., 29.08.21025р., 22.09.2025р. щодо фактичних обставин справи поясняв, що облік товару на підприємстві здійснюється бухгалтерією за допомогу програмного забезпечення 1С:Підприємство.BAF (версія 8.3.1529). Облік товару ведеться виключно в електронній формі та на підприємстві відсутній паперовий варіант складського обліку, або інші різновиди журналів для ведення обліків. У даному програмному забезпеченні здійснюється реєстрація товару, ведеться облік господарських операцій, а також формується фінансова звітність підприємства. Внесення інформації до цього програмного забезпечення відбувається поетапно: спочатку відображаються дані щодо придбаного Позивачем товару, який у подальшому використовується ним для здійснення підприємницької діяльності, а надалі вносяться і відомості щодо реалізованого товару. Зокрема, на підставі видаткових накладних, які підтверджують факт передачі товару від Позивача до Відповідача відповідно до умов укладеного між сторонами Договору, до програмного забезпечення були внесені відповідні відомості. Такий порядок внесення даних є звичайною практикою ведення господарського обліку та підтверджує прозорість усіх господарських операцій. Крім того, зазначені обставини додатково підтверджуються заявою свідка, а саме головного бухгалтера Позивача, який безпосередньо здійснював ведення цього обліку та вніс інформацію до програмного забезпечення. Також надав для ознайомлення роздруківки з вказаного програмного забезпечення з додатками до них у вигляді первинних документів. Позивач вважає, що Відповідач допускає суперечливу поведінку що полягає у тому, що у заяві про витребування документів ним зазначено, що товар за замовленням отримував керівник товариства ОСОБА_7 , а один раз - ОСОБА_1 на підставі довіреності. Водночас у відзиві на позовну заяву Відповідач стверджує, що не знає особу на ім`я ОСОБА_1 , не перебував із ним у трудових відносинах та не видавав йому довіреностей. На підтвердження цього надано довідку з відповідним змістом. Аналіз матеріалів також свідчить, що Відповідач не надав наступні видаткові накладні: № 255 від 02.02.2024 - на суму 4 139,26 грн.; № 454 від 23.02.2024 - на суму 22 804,80 грн.; № 1387 від 17.05.2024 - на суму 250,02 грн.; № 2498 від 26.08.2024 - на суму 1 407,11 грн. Оскільки в них підписував ОСОБА_1 . Крім того в низці видаткових накладних виявлено розбіжності, які полягають у відмінності підписів "одержувача". Наявні видаткові накладні Позивача підписував ОСОБА_1 , однак Відповідач надав до суду видаткові накладні підписані іншою особою. Представники Відповідача неодноразово зверталися до Позивача з проханням повторно надати видаткові накладні для підпису у зв`язку з втратою оригіналів. Також були випадки, коли представнику Відповідача - ОСОБА_1 - надавали по два примірники видаткових накладних через те, що він під час отримання товару іноді забував брати з собою печатку Відповідача. Примірник Позивача із відтиском фірмової печатки ТОВ «Сігма АВК» завжди повертали. Крім того, менеджер Позивача, відповідальний за роботу з Відповідачем, підтвердив, що особисто був свідком того, як представник Відповідача - ОСОБА_1 підписував примірники накладних Позивача, а примірники Відповідача забирав, не підписуючи зі свого боку. Окрім цього, керівник ТОВ «СІГМА АВК» ОСОБА_7 жодного разу особисто не звертався до Позивача для отримання товару, не приїжджав, не здійснював телефонних дзвінків та не підтримував зв`язку. Усі документи, зокрема договір, передавалися виключно через представників Відповідача. Що взагалі не відповідає доводам Відповідача. Вказане підтверджується свідченнями ОСОБА_2 (фінансовий директор ТОВ "ПРОФБУДКОМПЛЕКТ") та ОСОБА_3 (менеджер з оптової торгівлі ТОВ "ПРОФБУДКОМПЛЕКТ"). Вказує, що Відповідач жодним чином не надав пояснень щодо раніше наданих накладних з підписом ОСОБА_1 та наявністю на них відтиску фірмової печатки ТОВ «СІГМА АВК».

У заяві свідка ОСОБА_4 , головного бухгалтера ТОВ «ПРОФБУДКОМПЛЕКТ», підпис якої засвідчено нотаріально 27.08.2025р., вона пояснила, що підприємство розпочало співпрацю з ТОВ «СІГМА АВК» у 2023 році. За договором поставки № 25-07/ПС/2024 від 25.07.2024 в період з 28.08.2024 по 30.08.2024 ТОВ «ПРОФБУДКОМПЛЕКТ» поставило товар за видатковими накладними: № 2518 від 28.08.2024 на суму 12 744,00 грн.; - № 2517 від 28.08.2024 на суму 73 082,26 грн.; - № 2519 від 28.08.2024 на суму 17 273,90 грн. та № 2526 від 30.08.2024 на суму 104 856,72 грн. На підставі зазначених видаткових накладних були внесені відомості в програмне забезпечення 1С:Підприємство.BAF (версія 8.3.1529) для зняття їх з обліку підприємства. Оскільки облік ведеться виключно у електронній формі та на підприємстві відсутній паперовий варіант складського обліку. Товар за зазначеним договором отримував ОСОБА_1 , оскільки він був наділений відповідними повноваженнями. Жодних повідомлень про те, що він є не уповноваженим представником ТОВ «СІГМА АВК» або про те, що він не має права на отримання товару до постачальника не надходило. Після отримання товару за вказаними видатковими накладними ТОВ «СІГМА АВК» його не сплатила, а його представники перестали відповідати на телефонні дзвінки та ігнорували повідомлення в месенджерах, через що ТОВ «ПРОФБУДКОМПЛЕКТ» змушений був звернутися до суду. Вона як головний бухгалтер відповідно до своїх посадових обов`язків здійснює ведення бухгалтерського обліку підприємства у тому числі у вказаному програмному забезпеченні, в якому вона особисто вносила дані щодо обліку товару, фінансових операцій у відповідний період, а тому вона була безпосередньо свідком спірної ситуації .

Оцінюючи вказані доводи сторін, суд погоджується з доводами Позивача щодо наявності суперечливості поведінки та тверджень Відповідача, який у відзиві заперечив не тільки сам факт поставки товару але і знайомство його керівника з ОСОБА_1 , проте в подальшому обрав інший спосіб захисту, посилаючись на те, що ОСОБА_1 помилково підписав спірні видаткові накладні, коли прибув до Позивача за документами, а Позивач повторно сформував видаткову накладну від 30.08.2024р. включивши до неї позиції за накладними від 28.08.2024р.

Дослідженням змістом накладних судом встановлено, що дійсно накладна № 2526 від 30.08.2024р. містить позиції №№ 1 -12, 20,21 , які є аналогічними товару, який зазначено у накладних №№ 2517, 2518, 2519 від 28.08.2024р., проте позиції №№ 13- 19 в спірних накладних відсутні.

Разом з тим суд зазначає, що обидві сторони не дотримувались умов Договору від 25.07.2024р. щодо належного оформлення документів на замовлення та постачання товару. Так, обидві сторони не надали суду самих замовлень у письмовому вигляді (п. 3.1), на підставі яких мала відбуватися поставка товару, пославшись на їх телефонний порядок оформлення, а також рахунків на їх оплату.

Втім, з роздруківок Позивача щодо регістрів складського обліку, наданих на вимогу Відповідача, вбачається, що в бухгалтерському обліку Позивача відображені, зокрема за видатковими накладними та на підставі документів первинного обліку щодо придбання товарів:

- № 2518 від 28.08.2024р. - в регістрі накопичення «Взаєморозрахунки з контрагентами» «Заказ покупателя ПБК00002879 от 28.08.2024 на суму 12 744,00 грн. за договором № 25-07/ПС/2024 з ТОВ «СІГМА АВК». Також рух товару відображено в регістрах накопичення «Замовлення покупця», «Партії товарів на складах (управлінській облік)», «Продажі», «Товари на складах», регістрі бухгалтерії «Журнал проводок (бухгалтерський облік)» , дані яких ідентичні змісту накладної № 2518 від 28.08.2024р.

- № 2517 від 28.08.2024р. - в регістрі накопичення «Взаєморозрахунки з контрагентами» «Заказ покупателя ПБК00002876 от 28.08.2024 на суму 73 082,76 грн. за договором № 25-07/ПС/2024 з ТОВ «СІГМА АВК». Також рух товару відображено в регістрах накопичення «Замовлення покупця», «Партії товарів на складах (управлінській облік)», «Продажі», «Товари на складах», регістрі бухгалтерії «Журнал проводок (бухгалтерський облік)» , дані яких ідентичні змісту накладної № 2517 від 28.08.2024р.

- № 2526 від 30.08.2024р. - в регістрі накопичення «Взаєморозрахунки з контрагентами» «Заказ покупателя ПБК00002876 от 28.08.2024 на суму 104 856,72 грн. за договором № 25-07/ПС/2024 з ТОВ «СІГМА АВК». Також рух товару відображено в регістрах накопичення «Замовлення покупця», «Партії товарів на складах (управлінській облік)», «Продажі», «Товари на складах», регістрі бухгалтерії «Журнал проводок (бухгалтерський облік)» , дані яких ідентичні змісту накладної № 2526 від 30.08.2024р.

Хоча Позивачем і не надано аналогічних регістрів за накладною № 2519 від 28.08.2024р., проте з наданих документів бухгалтерського обліку вбачається, що Позивач належним чином реєстрував та здійснював облік замовлень Покупця а також рух товару від його придбання до подальшого продажу; Відповідач робив замовлення лише 28.08.2024р., і видаткова накладна від 30.28.23024р. № 2526 сформована на підставі його замовлення ПБК00002876 от 28.08.2024.

Відповідач, на вимогу якого суд витребував у Позивача вказані документи внутрішнього бухгалтерського обліку, жодних пояснень відносно вказаних документів суду не надав і наведені в них дані не спростував.

Зазначення тих самих товарів як у накладних №№ 2517, 2518, 2519 від 28.08.2024р. так і у накладній № 2526 від 30.08.2024р. не виключає саме такого телефонного замовлення Покупця, що за відсутності письмових замовлень Відповідач ані підтвердити ані спростувати не зміг, лише наполягаючи на подвійному включенні товарів до накладної № 2526.

Також суд враховує, що Відповідач та третя особа не надали суду жодних доказів на підтвердження того, за отриманням яких саме документів, за їх твердженнями, ОСОБА_1 прибув 28.08.2024р. та 30.08.2024р., чи в будь-яку іншу дату, до Позивача, а також не пояснили походження печаток ТОВ «СІГМА АВК» на спірних видаткових накладних.

Крім цього суд зазначає, що усі без винятку видаткові накладні, надані сторонами, не містять посилань на номер та дату довіреностей, виданих ОСОБА_1 як у 2023 так і 2024 році, а також іншим особам, що свідчить про не дотримання ними умов п. 3.6 Договору.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами Позивача, що між сторонами склалися певні звичаї ділового обороту, за якими, гр. ОСОБА_1 , довіреність на якого виписувалася Відповідачем у грудні 2023 року, продовжував у 2024 році отримувати товар від Позивача, як відома йому особа, хоча строк дії довіреності і закінчився 31.12.2023р. Повноваження ОСОБА_1 на це також були підтверджені Відповідачем шляхом оплати у 2024 році товару, отриманого ОСОБА_1 за видатковими накладними, окрім спірних.

При цьому доказів того, що Відповідач повідомляв Позивачу про те, що ОСОБА_1 не є уповноваженою від його імені особою на отримання у 2024 році товарів від Постачальника після спливу 31.12.2023р. строку дії довіреності Відповідач суду не представив.

Отже за вказаних обставин суд погоджується з доводами Позивача, що він, сприймаючи ОСОБА_1 як уповноваженого представника Покупця, якому неодноразово раніше передавав придбаний Відповідачем товар та який було оплачено останнім, відпустив через нього замовлений телефоном Відповідачем товар за спірними видатковими накладними.

Також суд враховує, що перелічений як у спірних так і у інших видаткових накладних, за якими відповідач отримував товар у Позивача протягом 2023-2024 років, у своїй сукупності є важким та об`ємним, отримання Відповідачем якого мало відбуватися автотранспортом. Проте жодних пояснень щодо виконання сторонами умов п. 3.5 Договору щодо вказаних обставин сторонами суду не надано.

Посилання Відповідача на недоліки реєстрації Позивачем податкових накладних та відповідну практику верховного Суду, суд до уваги не приймає, оскільки отримання товару Покупцем підтверджене належними та допустимими доказами - первинними бухгалтерськими документами - видатковими накладними №№ 2517, 2518, 2519, 2526. Питання дотримання Позивачем правил податкового обліку за таких умов не є предметом спору та доказування у цій справі.

Разом з тим, постанова Об`єднаної палати касаційного господарського суду від 03.06.2022р. у справі № 922/2115/19, на яку посилається Відповідач містить наступний правовий висновок:

8.7. Надаючи оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, суд апеляційної інстанції встановив, що матеріалами справи підтверджується лише наявність заборгованості відповідача перед позивачем за поставку товару в лютому - березні 2019 року згідно з додатками №№ 1-9 до Договору на суму 361 731,15 грн., отримання якого не заперечується відповідачем. Поставка позивачем відповідачу товару згідно з додатками №№ 10-15 до Договору в квітні-травні 2019 року на загальну суму 3 276 573,00 грн. не підтверджується первинними документами внаслідок наявності у них дефектів, які не можуть вважаться неістотними, оскільки перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції зі сторони покупця (надані позивачем за цей період видаткові накладні, як і додатки № 10-15 до Договору, підписані та скріплені печаткою лише зі сторони продавця).

8.19. Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Згідно з пунктом 201.7 статті 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (пунктом 201.10 статті 201 цього Кодексу).

8.20. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, тобто спричиняють правові наслідки. Підставою для виникнення в платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст. Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником ПДВ при визначенні податкових зобов`язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце. Такий висновок сформовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29.06.2021 зі справи № 910/23097/17.

8.21. З урахуванням наведеного Верховний Суд зазначає, що, оцінюючи податкові накладні у сукупності з іншими доказами у справі, господарські суди повинні враховувати фактичні дії як постачальника так і покупця щодо відображення ними в податковому та бухгалтерському обліку постачання спірного товару. Якщо сторона заперечує факт передачі товару за договором поставки за податковими накладними, але одночасно реєструє податкові накладні на придбання товарів від постачальника та формує як покупець податковий кредит за фактом поставки товару на підставі спірних видаткових накладних, і жодним чином не пояснює свої дії та правову підставу виникнення в платника права на податковий кредит з ПДВ за цими накладними, то така поведінка сторони не є добросовісною та розумною. У такому випадку дії сторони з реєстрації податкових накладних засвідчують волю до настання відповідних правових наслідків, тому податкова накладна, виписана однією стороною в договорі (постачальником) на постачання послуг на користь другої сторони (покупця), може бути допустимим доказом факту прийняття товару від контрагента на визначену суму, якщо покупець вчинив юридично значимі дії, зокрема, відобразив податковий кредит за вказаною господарською операцією з контрагентом.

8.22. Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підтвердження здійснення спірної поставки згідно з додатками №№ 10-15 до Договору ТОВ «Азотфострейд» долучено до матеріалів справи податкові декларації, складені ним за результатами проведення таких господарських операцій. Водночас наданий ТОВ «Азотфострейд» на підтвердження відображення ТОВ «Агрома» цих господарських операцій у своїй податковій звітності та вчинення останнім юридично значимих дій по оформленню податкового кредиту за ними лист Головного управління Державної податкової служби України у Харківській області від 02.12.2019 № 6082/ФОП/20-40-53-04-15, не є належним доказом з підстав його одержання позивачем з порушенням вимог чинного законодавства.

Отже, у вказаній справі йшлося про формування податкового кредиту з ПДВ покупцем товару на підставі сформованих податкових декларацій з ПДВ без підтвердження їх первинними бухгалтерськими документами.

На відміну від вказаних обставин у справі № 908/2936/24 навпаки наявні належним чином оформленні сторонами первинні документи, проте Покупець, який не складав та не реєстрував податкових накладних з ПДВ те не формував податковий кредит, заперечує проти самого факту отримання товару.

У цій справі Позивач (Постачальник) на підставі податкових декларацій з ПДВ має сформувати податкові зобов`язання за правилом першої події, що і підтверджено самим Відповідачем, який стверджує, що 20.09.2024 року Позивач зареєстрував в ЄРПН податкові накладні за постачання товарів на підставі видаткової накладної № 2586 від 04.09.2024 року на суму 26 916,02 грн. з ПДВ та № 2624 від 06.09.2024 року на суму 93 582,84 грн. з ПДВ, у яку включив постачання тих же товарів, які були включені у видаткові накладні №№ 2517, 2518, 2519 та повторно у видаткову накладну № 2526, а отже виконав свій обов`язок щодо реєстрації податкових зобов`язань за правилом першої події.

Таким чином, висновки Верховного суду у справі № 922/2115/19 стосуються не аналогічних у справі № 908/2936/24 обставин, а тому не приймаються судом.

Підсумовуючи оцінку досліджених судом обставин справи необхідно зазначити, що умови п. 3.6 Договору однозначно покладають саме на Покупця (Відповідача) відповідальність за наявність повноважень у особи, яка підписує накладну та інші документи від імені покупця, якщо на такому документі (довіреності/накладній, ін.) є відбиток печатки покупця (за наявності) та підпис керівника або підпис представника за довіреністю і не може пред`являти претензії (вимоги), які могли б виникнути у випадку підписання таких документів особою, яка не була уповноважена від імені покупця.

Наявні матеріали справи безумовно підтверджують той факт, що уповноваженим представником Відповідача ОСОБА_1 були підписані та скріплені печаткою ТОВ «СІГМА АВК» спірні видаткові накладні, що за умовами Договору свідчить про перехід до нього права власності та отримання товару Відповідачем, а тому його заперечення проти факту отримання товару є безпідставними.

При цьому суд враховує, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 13 ГПК України), та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч.3 ст. 13).

Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначив, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно він не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відмінну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зміст цієї статті свідчить, що нею на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були. Застосував судову практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи є вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри". (Постанова Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 25.10.2023 в справі № 902/567/21).

Отже, подані Позивачем докази на підтвердження факту здійснення поставки за спірними накладними суд вважає більш вірогідними, ніж не підтвердженні жодними належними та допустимими доказами твердження Відповідача про неотримання товару за ними.

Крім цього суд враховує і те, що Об`єднана Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2019 у справі № 390/34/17 виклала правову позицію стосовно застосування норми права - пункту 6 статті 3 ЦК України, що полягає в наступному. Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі- "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. У разі коли поведінка сторони суперечить її попередній поведінці і є недобросовісною - відсутні підстави для задоволення вимог такої сторони.

В постанові від 15.05.2019 по справі № 917/803/18 Верховний Суд вказав, що дії учасників правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Принцип справедливості, добросовісності і розумності є проявом категорій справедливості, добросовісності і розумності як суті права загалом. Принцип добросовісності є одним із засобів утримання сторін від зловживання своїми правами. Основне призначення цього принципу вбачається в наданні суддям більше можливостей з`ясовувати в повному обсязі фактичні обставини справи і, насамкінець, встановити об`єктивну істину.

Верховним Судом наголошено, що відповідач, який постійно змінює свою позицію в такий спосіб діє недобросовісно та з порушенням меж здійснення цивільних прав, встановлених ст. 13 ЦК України, що не відповідає ані конституційним принципам, ані загальним принципам права, встановленим ст. 3 ЦК України.

В постанові від 28.01.2020 по справі № 910/15489/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що суди зобов`язані надавати оцінку поведінці сторін з урахуванням принципу добросовісності, на якому ґрунтується зобов`язання відповідно до частини третьої статті 509 ЦК України, та з якого походить доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки).

В цьому контексті суд зазначає, що кардинальна зміна Відповідачем підстав заперечень проти позову, не відповідає вказаним принципам добросовісності та доктрини заборони суперечливої поведінки).

Інші доводи Відповідача судом не приймаються в силу викладеного, оскільки не спростовують висновків суду.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1). Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ст. 129-1 Конституції України, ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Також у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Підсумовуючи викладене, оцінивши надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, враховуючи предмет та визначені позивачем підстави позову, принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, належними, допустимими, достовірними, достатніми та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" від 09.11.2023 № 3460-ІХ та від 19.11.2024 № 4059-ІХ, з 1 січня 2024 року та з 1 січня 2025 року відповідно, прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць у розмірі 3 028 гривень.

Згідно із підпунктом 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, ставка судового збору за подання до господарського суду вказаної позовної заяви складає 3 484,84 грн.

Згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 3 484,84 грн.

Проте, при зверненні до суду з вказаною позовною заявою з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог ТОВ "Профбудкомплект" сплачений судовий збір на загальну суму 4 356,05 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями квитанції про сплату № 5141-2969-0660-0669 від 06.11.2024 у розмірі 2 572,58 грн. та квитанції ID: 0395-1352-2283-2519 від 12.08.2025 у розмірі 1 783,47 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З урахуванням вищевикладеного, питання щодо повернення позивачу надмірно-сплаченого судового збору у розмірі 871,21 грн. може бути вирішено судом після надходження відповідного клопотання позивача.

Крім цього, позивачем орієнтовно заявлено до стягнення 30 000,00 грн. витрат на правову допомогу. У відзиві на позовну заяву відповідач не надав заперечень щодо заявленого позивачем розміру витрат на правову допомогу.

Суд зазначає, що питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу буде вирішено судом після надання ТОВ "Профбудкомплект" відповідних доказів у встановленому законом порядку.

Керуючись ст. ст. 76-79, 86, 129, 130, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СІГМА АВК" (вул. Миколи Краснова, буд. 10, м. Запоріжжя, 69014; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Профбудкомплект" (вул. Портова, буд. 2, м. Запоріжжя, 69006; ) основну заборгованість у розмірі 207 957 (двісті сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят сім) грн. 38 коп., пеню на суму 52 553 (п`ятдесят дві тисячі п`ятсот п`ятдесят три) грн. 68 коп., 3 % річних на суму 5 430 (п`ять тисяч чотириста тридцять) грн. 85 коп., інфляційні витрати у розмірі 24 461 (двадцять чотири тисячі чотириста шістдесят одна) грн. 46 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 484,84 (три тисячі чотириста вісімдесят чотири) грн. 84 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

У зв`язку з перебуванням судді у відпустці, повний текст рішення складено та підписано 10.10.2025.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.