ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.10.2025 Справа№ 914/2783/25

Господарський суд Львівської області у складі судді У.І.Ділай, розглянувши матеріали позовної заяви Національного технічного університету України Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського

до відповідача: Військової частини НОМЕР_1

про: стягнення 141691,68грн за спожиті комунальні послуги

встановив:

05.09.2025 на розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Національного технічного університету України Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського до відповідача Військової частини НОМЕР_1 про стягнення 141691,68грн за спожиті комунальні послуги.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи від 05.09.2025 справу передано для розгляду судді У.І.Ділай.

Ухвалою від 10.09.2025 позов залишено без руху.

18.09.2025 від позивача надійшла заява, з якою долучено докази усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду від 10.09.2025.

Ухвалою від 23.09.2025 судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи призначено в порядку письмового провадження без участі представників сторін.

07.10.2025 від відповідача надійшло клопотання (вх.№4238/25 від 07.10.2025) про зупинення провадження у справі.

08.10.2025 надійшли заперечення позивача (вх.№ 26628/25) на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Під час вивчення поданих сторонами заяви про зупинення, заперечення на заяву про зупинення провадження у справі та матеріалів позовної заяви судом встановлено, що позовна заява підлягає передачі за підсудністю до Господарського суду Київської області з наступних підстав.

Статтею 27 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

У параграфі 3 глави 2 розділу І Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) сформульовані правила територіальної юрисдикції (підсудності). У вказаному параграфі ГПК України встановлені вимоги щодо визначення загальної підсудності (стаття 27), особливості визначення підсудності справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя (стаття 28), правила альтернативної підсудності (стаття 29) та правила виключної підсудності (стаття 30).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Правила ж виключної територіальної підсудності передбачені у ст. 30 ГПК України, перелік категорій справ у якій розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у ст.ст. 27-29 ГПК України.

Виключна підсудність означає, що відповідний спір не може бути розглянутий за загальними правилами підсудності або альтернативної підсудності.

Так, ч. 3 ст. 30 ГПК України передбачено, що спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до ст.190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Цивільний кодекс України при класифікації речей як об`єктів цивільних прав поділяє речі на рухомі і нерухомі.

Відповідно до ч. 1 ст.181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Правові висновки щодо застосування положень цивільного та господарського процесуального законодавства України про виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/2390/18.

Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Подібні правові висновки щодо застосування правила виключної підсудності спорів з приводу нерухомого майна викладено у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №910/6644/18 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі №910/10647/18.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача 141691,68грн за спожиті ним в період з 01.03.2022 по 30.03.2022 комунальні послуги під час тимчасового розміщення особового складу військової частини НОМЕР_2 (правонаступником якої є Військова частина НОМЕР_1 ) у нежитлових приміщеннях студентського військово-спортивного табору « ІНФОРМАЦІЯ_1 » площею 1642,00 кв.м., що перебуває на балансі Національного технічного університету «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» та знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .

Отже, в розумінні чинного законодавства спір у цій справі виник з приводу нерухомого майна, а відтак на нього поширюються правила виключної підсудності, передбачені ч. 3 ст. 30 ГПК України, і розглядатися він має господарським судом за місцезнаходженням нерухомого майна, а саме Господарським судом Київської області.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 ст. 31 ГПК України визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Оскільки дана справа не підсудна Господарському суду Львівської області, її належить передати за встановленою територіальною підсудністю до Господарського суду Київської області.

Керуючись ст.ст. 27, 29, 30, 31, 234, 235 ГПК України, ст.181,190 Цивільного кодексу України, господарський суд Львівської області,-

УХВАЛИВ:

Справу №914/2783/25 за позовом Національного технічного університету України Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського до відповідача Військової частини НОМЕР_1 про стягнення 141691,68грн за спожиті комунальні послуги передати за підсудністю до Господарського суду Київської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до розділу 4 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Суддя Уляна ДІЛАЙ