РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.10.2025Справа № 910/9070/25

Господарський суд міста Києва в складі головуючого судді Блажівської О.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу №910/9070/25

за позовом Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» (03056, місто Київ, вул. Борщагівська, 154; )

до Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОІНС Україна» (03150, місто Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 102; )

про стягнення 18 480 грн 00 коп.,

без виклику представників сторін,

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Стислий виклад позовних вимог.

До Господарського суду міста Києва звернулося Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» з позовом до Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОІНС Україна» про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 18 480 грн 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.07.2022 о 13 год. 03 хв. в м. Хмельницький по вул. Кам`янська, 58 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Peugeot 308», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом пошкодив транспортний засіб «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв позаду.

Винним у вчиненні ДТП є ОСОБА_1 , що підтверджується Повідомленням про ДТП (євро протокол).

Позивач звернувся до ПРАТ «СК» «ЄВРОІНС Україна» з претензією про відшкодування збитків на суму 42 900,00 грн., у відповідь на яку ПРАТ «СК» «ЄВРОІНС Україна» здійснило виплату у розмірі 24 420, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 18957 від 07.12.2022.

Невідшкодованою залишилася сума в розмірі 18 480, 00 грн., яка становить ціну цього позову.

Стислий виклад заперечень відповідача.

25.08.2025 Приватним акціонерним товариством «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОІНС Україна» подано до суду відзив на позовну заяву. У поданому відзиві Відповідач зазначає наступне. Відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі, оскільки Страховик здійснив виплату страхового відшкодування відповідно до ст.ст. 22, 28, 29, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідач зазначає, що ним були досліджені надані Позивачем матеріали справи у заяві про виплату страхового відшкодування та прийнято рішення про виплату у розмірі 24 420, 00 грн за вирахуванням вартості фари пошкодженого транспортного засобу, оскільки з наданих фотографій транспортного засобу не вбачалося жодного пошкодження завданого фарі транспортного засобу під час настання ДТП 19.07.2022. Визначення суми страхового відшкодування, пов`язаної з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, здійснюється з урахуванням фізичного зносу та розраховується у порядку, встановленому законодавством - а тому вартість відновлювального ремонту транспортного засобу із урахуванням фізичного зносу становить вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу. Крім того, зазначає, що Позивач у порушення вимог закону не надає звіт/висновок про визначення вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу. Страховик відшкодовує відповідно до положень Закону саме матеріальний збиток, завданий транспортному засобу, а не вартість відновлювального ремонту.

Відповідач заперечуючи позовні вимоги, вказує на те, що з відповідача може бути стягнуто та/або відшкодовано у якості страхового відшкодування - вартість відновлювального ремонту із урахуванням фізичного зносу транспортного засобу (матеріальний збиток).

Стислий виклад відповіді Позивача на відзив.

Позивачем 29.08.2025 подано до суду Відповідь на Відзив.

У відповіді на відзив Позивач зазначає, розмір суми страхового відшкодування, виплаченої страхувальнику зі сторони позивача, встановлений та підтверджений належним чином, а рахунок №49986868 від 26.09.2022 року та платіжне доручення №49986868 від 26.09.2022 року, що підтверджує таку виплату, є належними, допустимими та достовірними доказами цього. Тому твердження, що позивачем не доведено розмір завданої шкоди №СГМК-003/2 від 27.07.2022 р. ФОП Біленкий Ю.Г. є необґрунтованим.

Посилання відповідача про необхідність застосування коефіцієнту фізичного зносу при визначенні розміру суми відшкодування є формальним і не доведеним, оскільки відповідач не надав жодних належних доказів, які б підтвердили підстави для нарахування коефіцієнту фізичного зносу.

Позивач зазначає, що коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу «TOYOTA LAND CRUISER 150», д.н.з. НОМЕР_3 складає 0 %, оскільки зі свідоцтва про реєстрацію пошкодженого автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER 150», д.н.з. НОМЕР_3 , вбачається, що рік випуску автомобіля - 2018, а дата першої реєстрації 30.08.2018 р., тобто на момент ДТП (19.07.2022 року), строк експлуатації становив 3 роки і 10 місяців.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2025 залишено без руху позовну заяву Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ». Надано позивачу строк для усунення недоліків, який становить п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду: - ордера на підтвердження повноважень Каплі Аліни Степанівни, як представника Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на надання правової допомоги, у якому зазначено вірну, повну назву суду, у якому надається правова допомога адвокатом; - доказів надсилання копії заяви про усунення недоліків позовної заяви з доданими документами відповідачу.

30.07.2025 через систему «Електронний суд» від Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Визнано справу №910/9070/25 малозначною. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

25.08.2025 через відділ документообігу суду від Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОІНС Україна» надійшов відзив на позовну заяву.

29.08.2025 через систему «Електронний суд» від Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» надійшла відповідь на відзив.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

03.11.2021 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» (далі - Страховик) та ОСОБА_2 (далі - Страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №1015/21-Тз/Хм, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника (Вигодонабувача - АТ «КРЕДОБАНК», якому належить право на отримання страхового відшкодування в сумі заборгованості Страхувальника, що є позичальником за Кредитним договором, в забезпечення якого укладений Договір застави і на користь якого укладається цей Договір), що не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом та іншим майном, вказаним у розділах 5, 6 цього Договору.

Страхові ризики згідно з п. 22.2 Договору: викрадення, збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), збитки внаслідок інших подій (п.п. 7.1, п.п. 7.2, п.п. 7.3 п. 7 Договору).

Строк дії Договору з 04.11.2021 по 03.11.2022, з урахуванням умов п. 23.1 Договору (п.п. 16.1, п.п. 16.2 п. 16 Договору).

Умови виплати страхового відшкодування: здійснюється на базі СТО на вибір Страховика (пп. 17.1 п. 17 Договору).

Урахування експлуатаційного зносу (згідно з п. 27.10) не враховується (п. 17.3 Договору).

Договір набуває чинності з 00-00 години дня, зазначеного в розділі 14 Договору як дата початку першого періоду дії Договору, але не раніше 00-00 годин дня, наступного за днем надходження першого страхового платежу, вказаного в розділі 14 Договору, на поточний рахунок або до каси Страховика, та діє до 24-00 години дати закінчення першого періоду дії Договору згідно з розділом 14 Договору. Договір поновлює дію з 00-00 години дня, зазначеного в розділі 14 Договору як дата початку чергового періоду дії Договору, але не раніше 00-00 годин дня, наступного за днем надходження чергового страхового платежу на поточний рахунок або до каси Страховика та діє до 24-00 години дати закінчення такого чергового періоду дії Договору згідно з розділом 14 Договору. Після сплати останнього страхового платежу згідно з розділом 14 Договору, Договір діє до 24-00 години дати закінчення дії Договору, зазначеної в п. 16.2 Договору (п. 23.1 Договору).

19.07.2022 о 13 год. 03 хв. в м. Хмельницький по вул. Кам`янська, 58 сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу «Peugeot 308», д.н.з. НОМЕР_1 , та транспортного засобу «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_2 .

Згідно повідомлення про ДТП (європротокол) водія ОСОБА_1 транспортного засобу «Peugeot 308», д.н.з. НОМЕР_1 визнано винним у ДТП.

Згідно умов п. 22.1 Договору, за умовами цього Договору Страховик бере на себе зобов`язання компенсувати Страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, що наведені у п. 22.2 цього Договору, які носять ознаки ймовірності та випадковості настання.

Відповідно до пп. 22.1, пп. 22.2.2, пп. 22.2.3 п. 22.2 Договору, До страхових ризиків відносяться: викрадення, збитки внаслідок ДТП, збитки внаслідок інших подій.

19.07.2022 ОСОБА_3 (водій транспортного засобу «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_2 ) - звернувся до Страховика із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу.

28.07.2022 складений акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість).

ФОП « ОСОБА_3 » виставив рахунок-фактуру №СГМ-К-003/2 від 27.02.2022 ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», відповідно до якого вартість ремонту автомобіля складає 42 900, 00 грн.

Позивачем складено страховий акт №006.01063922-1 від 23.09.2022, відповідно до якого розмір страхового відшкодування становить 42 900, 00 грн.

Згідно страхового акту позивачем виплачено страхове відшкодування у розмірі 42 900, 00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №49986868 від 26.09.2022 на суму 42 900, 00 грн, в «призначення платежу» зазначено - страх. Виплата ОСОБА_2 , Акт №006.01063922-1 віл 23.09.2022, погашення кредиту без ПДВ.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що внаслідок виплати страхового відшкодування страхувальнику пошкодженого транспортного засобу «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_2 , позивач відповідно до ст.ст. 993, 1191 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» набув право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Відповідачем не заперечується, що цивільно-правова відповідальність за шкоду перед третіми особами, завдану внаслідок експлуатації транспортного засобу «Peugeot 308», д.н.з. НОМЕР_1 застрахована в ПрАТ «СК «Євроінс Україна» за полісом № АР 006440509 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхова сума за шкоду майну - 130 000,00 грн, франшиза - 0 грн).

Позивач звернувся до відповідача із претензією за №/р від 29.09.2022 про виплату страхового відшкодування у загальному розмірі 42 900, 00 грн.

Проте, ПрАТ «СК "Євроінс Україна"» сплатило на користь позивача страхове відшкодування в сумі 24 420, 00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №18957 від 07.12.2022, в «призначення платежу» зазначено - Страхове відшкод. зг. Акту №68399/1/2022 від 07.12.2022, Арсенал Страхування ПрАТ СК, регрес за страх. Відшкод. зг. СА №006.01063922, без ПДВ.ХмОД.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач виплатив страхове відшкодування не у повному обсязі, оскільки фактично сума страхового відшкодування складає 42 900, 00 грн, а тому, за твердженням позивача, невиплачена сума становить 18 480, 00 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Судом під час розгляду справи по суті було досліджено наступні докази, якими позивач та відповідач обґрунтовував свої доводи та заперечення, а саме копії: Договору добровільного страхування наземного транспорту №1015/21-Тз/Хм від 03.11.2021; заяви на страхування від 03.11.2021; заяви про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу від 19.07.2022; посвідчення водія ОСОБА_3 ; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 19.07.2022; акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 28.07.2022; фото транспортного засобу; рахунку-фактури №СГМ-К-003/2 від 27.07.2022; розрахунку страхового відшкодування від 02.09.2022; листа АТ «КРЕДОБАНК» від 22.09.2022 №49-19477/22; заяви щодо напрямку виплати та/або доплати страхового відшкодування від 23.09.2022; страхового акту №006.01063922-1 від 23.09.2022; платіжного доручення №49986868 від 26.09.2022; полісу серії АР №006440509; претензії №/р від 09.09.2022; супровідного листа від 07.07.2025 №1046-ЮР; розрахунку №0 суми страхового відшкодування від 29.11.2022 ПАТ «СК «Євроінс Україна»; платіжної інструкції кредитового переказу коштів №18957 від 07.12.2022; фото транспортного засобу, судом надано оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи.

Згідно з положеннями статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України "Про страхування", інших законодавчих актів.

Законом може бути встановлено обов`язок фізичної або юридичної особи укласти договір страхування (обов`язкове страхування).

Вимоги щодо укладення договорів страхування за окремими класами страхування/категоріями страхових ризиків для врегулювання правовідносин, за якими вимагається обов`язкова наявність договору, можуть бути визначені законодавством.

Згідно зі статтею 980 Цивільного кодексу України предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України.

Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну.

Як визначено ч. 1 ст. 981 Цивільного кодексу України, договір страхування укладається в письмовій формі з дотриманням вимог до письмової форми правочину, встановлених цим Кодексом.

Факт укладення договору страхування може посвідчуватися страховим полісом (сертифікатом).

Відповідно до ст. 984 Цивільного кодексу України страховиком є юридична особа, яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності.

Вимоги, яким повинні відповідати страховики, порядок ліцензування їх діяльності та здійснення державного нагляду за страховою діяльністю встановлюються законом.

Страхувальником може бути фізична або юридична особа.

Законом України, яким регламентуються відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) є ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон, який був чинний станом на момент дорожньо-транспортної пригоди та звернення до суду з даним позовом та втратив чинність з 01.01.2025).

Відповідно до пунктом 2.1 статті 2 вказаного Закону відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно зі ст. 5 вказаного Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону).

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 , ст. 1191 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 9.1 ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування (п. 9.4 ст. 9 Закону).

Відповідно до ст. 12 Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 28 Закону Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Як визначено у ст. 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 33.3 ст. 33 Закону водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

Як визначено пунктом 35.1 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою (п. 36.1 ст. 36 Закону).

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

За змістом статей 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, установлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до матеріалів справи, спірне ДТП було зафіксовано спільно складеним водіями ОСОБА_1 (водій транспортного засобу «Peugeot 308», д.н.з. НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 (водій транспортного засобу «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_2 ) повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду ("Європротокол") без участі працівників відповідних підрозділів Національної поліції, що відповідає вимогам пункту 2.11 Правил дорожнього руху та пункту 33.2 ст.33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", примітки до ст.124 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

До вказаного протоколу сторони внесли відомості про обставини дорожньої пригоди. Зазначено, що ОСОБА_1 рухаючись заднім ходом пошкодив інший транспортний засіб, який стояв позаду.

Матеріалами справи встановлено, що вина водія автомобіля транспортного засобу «Peugeot 308», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 встановлена складаним між учасниками ДТП європротоколом від 19.07.2022.

Так як цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Peugeot 308», д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована ПАТ «СК «Євроінс Україна» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР №006440509 відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язок щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП водієм транспортного засобу «Peugeot 308», д.н.з. НОМЕР_1 , власнику транспортного засобу «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_2 покладається на відповідача (в межах страхової суми та за вирахуванням франшизи за Полісом 006440509).

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

За умовами п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.07.2018 у справі № 924/675/17.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Відповідно до підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 у справі №147/66/17 звернула увагу на те, що як право потерпілого на відшкодування заподіяної шкоди так і кореспондуючий обов`язок страховика (страхової компанії) здійснити його відшкодування виникає на підставі настання страхового випадку - ДТП.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог у даній справі, відповідач посилається на те, що позивачем, всупереч Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (далі - Методика), не враховано фізичного зносу транспортного засобу (матеріальний збиток) відповідно до положень Закону та висновку Верховного Суду.

Так, відповідно до п. 7.38 вказаної Методики ринкова вартість окремої складової частини враховує її комплектність і фактичний технічний стан, умови, у яких вона експлуатувалася (зберігалася), особливості кон`юнктури ринку регіону.

Також визначено формула для визначення ринкової вартості складової частини КТЗ з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (ЕЗ).

Значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує, зокрема: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів; 5 років - для мототехніки.

Згідно з п. 7.39 вказаної Методики винятками стосовно використання зазначених вимог є, зокрема, складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова, усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування складової частини).

Водночас, згідно з п. 7.40 Методики, якщо під час відновлення були використані нові складники іншої модифікації КТЗ взамін пошкоджених (розукомплектованих), значення процента їх фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю.

Зокрема, відповідач посилається на те, що Відповідачем здійснено виплату страхового відшкодування за вирахуванням вартості фари пошкодженого транспортного засобу, оскільки з наданих Позивачем фотографій (матеріали справи у заяві про виплату страхового відшкодування) транспортного засобу не вбачалося пошкодження завданого фарі транспортного засобу під час настання ДТП 19.07.2022. Крім того, відповідач зазначає, що позивач просить стягнути з відповідача відновлюваний ремонт без урахування фізичного зносу, тобто із порушенням вимог положень Закону.

Також зазначив, що позивачем у порушення вимог Закону, не надав звіт/висновок про визначення вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу.

Відхиляючи вказані доводи відповідача, позивач зазначає, що посилання відповідача про необхідність застосування коефіцієнту фізичного зносу при визначенні розміру суми відшкодування є формальним і не доведеним, оскільки відповідач не надав жодних належних доказів, які б підтвердили підстави для нарахування коефіцієнту фізичного зносу. Крім того, зазначив, що коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу «TOYOTA LAND CRUISER 150», д.н.з. НОМЕР_3 складає 0 %.

Крім того, позивач зазначає, що розмір суми страхового відшкодування, виплаченої страхувальнику зі сторони позивача, встановлений та підтверджений належним чином, а саме рахунком-фактурою №СГМ-К-003/2 від 27.07.2022 та платіжне доручення №49986868 від 26.09.2022, що підтверджує таку виплату, є належними, допустимими та достовірними доказами цього. Тому твердження відповідача, що позивачем не доведено розмір завданої шкоди №СГМК-003/2 від 27.07.2022 ФОП Біленкий Ю.Г. є необґрунтованим.

При цьому розмір витрат позивача на проведення такого ремонту підтверджується рахунком-фактурою №СГМ-К-003/2 від 27.07.2022, а також платіжною інструкцією № 49986868 від 26.09.20224 на суму 42 900, 00 грн.

Судом відхиляє посилання відповідача на необхідність зменшення витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, з урахуванням зносу, оскільки, як вбачається з наданих позивачем документів (рахунку-фактури), складові частини транспортного засобу замінені на нові, а отже, згідно з п. 7.40 Методики значення процента їх фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю.

При цьому витрати в розмірі 42 900, 00 грн підтверджені позивачем та оплачені останнім на рахунок АТ «Кредобанк».

Відтак, суд погоджується з доводами Позивача, що матеріали справи містять належні та допустимі докази на підтвердження ремонту транспортного засобу «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_2 .

При цьому, судом враховано, що пунктом 7.40 Методики визначено, що якщо під час відновлення були використані нові складники іншої модифікації КТЗ взамін пошкоджених (розукомплектованих), значення процента їх фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю.

Доказів зворотного Відповідачем не надано.

В силу зазначеного вище, враховуючи, що станом на дату ДТП строк експлуатації пошкодженого автомобіля не перевищував визначений пунктом 7.38 Методики суд не вбачає підстав для визначення коефіцієнта фізичного зносу та підстав для його застосування.

Станом на дату вирішення спору по суті підстави для виплати Відповідачем суми страхового відшкодування у меншому розмірі відсутні.

Крім того, суд зазначає, що реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17.

Так, враховуючи встановлений судом розмір страхового відшкодування, який перейшов до відповідача на праві зворотної вимоги, вимога позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 18 480 грн 00 коп є правомірною та обґрунтованою.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведених обставин, вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237, 238, 240, 241, 242, 254, 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОІНС Україна» (03150, місто Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 102; ) на користь Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» (03056, місто Київ, вул. Борщагівська, 154; ) 18 480 (вісімнадцять тисяч чотириста вісімдесят) грн 00 коп. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОІНС Україна» (03150, місто Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 102; ) на користь Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» (03056, місто Київ, вул. Борщагівська, 154; ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки відповідно до приписів ст. ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 13.10.2025, з урахуванням перебування судді Блажівської О.Є. у відпустці.

Суддя Оксана БЛАЖІВСЬКА