УХВАЛА

м. Київ

09.10.2025Справа № 910/12538/25

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши

заяву ОСОБА_1

про забезпечення позову

у справі № 910/12538/25

за позовом ОСОБА_1

до 1) гаражно-будівельного кооперативу «НАДІЯ»,

2) приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тренчук Наталії Олексіївни,

3) державного реєстратора Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації Журахівської Тетяни Олексіївни,

про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів членів гаражно-будівельного кооперативу «НАДІЯ» та скасування державної реєстрації змін до відомостей про гаражно-будівельний кооператив «НАДІЯ»

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до гаражно-будівельного кооперативу «НАДІЯ» (надалі - відповідач-1), Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тренчук Наталії Олексіївни (надалі - відповідач-2), державного реєстратора Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації Журахівської Тетяни Олексіївни (надалі - відповідач-3) про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів членів гаражно-будівельного кооперативу «НАДІЯ» та скасування державної реєстрації змін до відомостей про гаражно-будівельний кооператив «НАДІЯ».

Разом із позовом, позивачем було подано заяву про забезпечення позову в якій останній просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони гаражно-будівельному кооперативу «НАДІЯ», державним реєстраторам та іншим особам, які можуть виконувати функції державного реєстратора вносити зміни до відомостей про гаражно-будівельний кооператив «НАДІЯ» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За змістом ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

При цьому, відповідно до ч. 1, 2 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін - фізичних осіб, що не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.

Однак, усупереч п.2 ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, заявником у заяві про забезпечення позову зазначено невірну адресу позивача (заявника): АДРЕСА_1 , у той час, як згідно відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру сформованого 08.10.2025, місцем проживання позивача є: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З огляду на викладене вище, оскільки заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не відповідає приписам статті 139 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність її повернення заявнику.

Керуючись статтями 136 - 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254 - 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Я.А.Карабань