ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" вересня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/2157/21 вх. №

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кононової О.В.

без участі представників сторін

розглянувши клопотання ліквідатора ТОВ "Вест Транс Компані" арбітражного керуючого Фадєєва О.П. про затвердження звіту про нарахування грошової винагороди та стягнення з кредиторів основної грошової винагороди за виконання повноважень розпорядника майна

По справі за заявою Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Транс Компані"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 31.01.2022 окрім іншого було припинено процедуру розпорядження майном боржника та повноваження розпорядника майна боржника - арбітражного керуючого Фадєєва О.П. Визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Вест Транс Компані" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Транс Компані" - арбітражного керуючого Фадєєва О.П., якого зобов`язано в строк до 31.01.2023 року виконати ліквідаційну процедуру та надати суду обґрунтований звіт про виконану роботу, ліквідаційний баланс, а також інші докази, що свідчать про виконання ліквідаційної процедури.

04.09.2023 до канцелярії суду від ініціюючого кредитора Головного управління ДПС у Харківській області надійшло клопотання про призначення до розгляду в судовому засіданні справи щодо розгляду звіту ліквідатора про проведені ліквідаційні дії в ліквідаційній процедурі, тому суд призначив справу до розгляду в судовому засіданні для розгляду звіту ліквідатора.

05.08.2025 до суду від ліквідатора супровідним листом (вх. №18064) надійшли документи на підтвердження виконання ліквідатором передбачених законом заходів в ліквідаційній процедурі, в тому числі й ліквідаційний звіт за наслідками закінчення ліквідаційної процедури.

16.09.2025 до суду від ліквідатора ТОВ "Вест Транс Компані" надійшло клопотання (вх. №21313) про затвердження звіту арбітражного керуючого Фадєєва О.П. про нарахування грошової винагороди у розмірі 24 000,00 грн. за виконання повноважень ліквідатора у справі про банкрутство ТОВ "Вест Транс Компані".

Крім того, 25.09.2025 до суду від ліквідатора ТОВ "Вест Транс Компані" надійшло клопотання (вх. №22110) про стягнення з кредиторів в пропорційному розмірі залишку грошової винагороди за виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Вест Транс Компані" за період з 04.08.2022 по 21.01.2022.

Відповідно до ч. 1. ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Згідно до п. 3 ч. 1. ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Абзацом 1 ч. 2. ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого санацією встановлюється зборами кредиторів під час схвалення плану санації і не може бути меншим за чотири розміри мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реалізацією становить три розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Частиною 4 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Згідно ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", розмір мінімальної заробітної плати встановлено у місячному розмірі: з 1 січня 8000 гривень.

Враховуючи викладене, а також у зв`язку відсутністю будь-яких майнових активів у боржника ТОВ "Вест Транс Компані" та неможливістю погашення вимог кредиторів, враховуючи умови перебування нашої країни з 24.02.2022 по теперішній час в умовах повномасштабної збройної агресії російської федерації, я, арбітражний керуючий Фадєєв Олександр Павлович, як ліквідатор ТОВ "Вест Транс Компані" нарахував грошову винагороду у розмірі 24 000,00 грн. за весь період виконання повноважень ліквідатора (01.02.2022 - 13.08.2025).

Рішенням зборів кредиторів, що проводилось в порядку опитування, кредиторами прийнято до відома та схвалено звіт ліквідатора про нарахування основної грошової винагороди арбітражному керуючому Фадєєву О.П. з виконання повноважень ліквідатора в загальному розмірі 24 000,00 грн. за період 01.02.2022 - 13.08.2025.

Крім того, судом встановленого, що в період часу з 04.08.2021 по 21.01.2022 арбітражний керуючий Фадєєв Олександр Павлович здійснював повноваження розпорядника майна ТОВ "Вест Транс Компані".

Протоколом № 2 від 21.01.2022 зборів кредиторів ТОВ "Вест Транс Компані" було розглянуто та прийнято до відома звіт розпорядника майна про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення відшкодування витрат за період часу з 04.08.2021 по 21.01.2022 у розмірі 102967,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.02.2022 по справі № 922/2157/21 було затверджено звіт арбітражного керуючого Фадєєва Олександра Павловича про нарахування і виплату основної грошової винагороди за підсумками процедури розпорядження майном ТОВ "Вест Транс Компані" за період з 04.08.2021 по 21.01.2022 та вирішено перерахувати на користь арбітражного керуючого Фадєєва Олександра Павловича основну грошову винагороду за підсумками процедури розпорядження майном ТОВ "Вест Транс Компані" за період з 04.08.2021 по 21.01.2022 у розмірі 54000,00 грн., за рахунок коштів, внесених Головним управлінням ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на депозитний рахунок Господарського суду Харківської області по справі № 922/2157/21.

Враховуючи вищевикладене залишок основної грошової винагороди арбітражного керуючого Фадєєва Олександра Павловича за період виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Вест транс компані" з 04.08.2021 по 21.01.2022, яка залишилася несплаченою складає 48967,00 грн.

Наразі арбітражний керуючий просить суд стягнути з кредиторів в пропорційному розмірі залишку грошової винагороди за виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Вест Транс Компані" за період з 04.08.2022 по 21.01.2022 в загальній сумі 48 967,00 грн.

Зборами кредиторів у справі № 922/2157/21, що були проведені шляхом опитування було без заперечень прийнято до відома звіт ліквідатора від 04.08.2025 року про результати проведення ліквідаційної процедури у справі № 922/2157/21 про банкрутство ТОВ "Вест Транс Компані" та ліквідаційний баланс ТОВ "Вест Транс Компані", відповідно до якого було встановлено відсутність майна боржника для задоволення вимог кредиторів та відповідно і на виплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна та ліквідатора боржника.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно з ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства, ліквідатор - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення ліквідаційної процедури.

Частинами 1, 2 ст. 30 КУзПБ визначено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Згідно з приписами п. 3 ч. 1 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Згідно з ч. 3 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, що надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на ліквідаційний рахунок боржника. Після оплати витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури, та сплати основної і додаткової винагороди арбітражного керуючого здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, встановленому цим Кодексом. У першу чергу оплачуються витрати, пов`язані з проведенням ліквідаційної процедури, та сплачується винагорода ліквідатора.

Відповідно до ч. 3 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства у разі недостатності коштів, одержаних від продажу майна банкрута, для повного задоволення всіх вимог однієї черги вимоги задовольняються пропорційно до суми вимог, що належить кожному кредитору однієї черги.

Тобто, надання послуг арбітражного керуючого відбувається на платній основі, оскільки безпосередньо КУзПБ встановлені мінімальні гарантії щодо оплати послуг арбітражного керуючого ліквідатора, а також її черговості.

Конституцією України гарантовано, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (ч.ч.1, 7 ст. 43 Основного закону).

Європейський Суд з прав людини (рішення від 28.03.2006 за заявою №31443/96 у справі "Броньовський проти Польщі") зазначив, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя.

Порядок сплати грошової винагороди арбітражного керуючого під час виконання повноважень у справі про банкрутство визначено положеннями ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства.

Частинами 2, 5 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі. У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, або коштів фонду, створеного кредиторами для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (у разі його створення). Кредитори можуть створювати фонд для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи) та затверджуються ухвалою господарського суду.

Таким чином, Кодексом визначено, що сплата грошової винагороди арбітражного керуючого в справі про банкрутство можлива за рахунок: 1) авансування коштів заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду; 2) коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності; 3) коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі; 4) коштів створеного комітетом кредиторів фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Наведені приписи свідчать, що Кодексом визначено декілька джерел отримання арбітражним керуючим грошової винагороди під час виконання своїх повноважень у процедурі банкрутства.

Так, однією з передбачених форм дієвої участі кредиторів у справі про банкрутство є реалізація ними правомочностей на створення фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, відтак нестворення такого фонду, за об`єктивної відсутності інших джерел відшкодування витрат арбітражного керуючого, зокрема зі сплати судового збору за заявами про визнання недійсними правочинів боржника, витребування майна з чужого незаконного володіння тощо може вплинути на ефективність здійснення ліквідаційної процедури, що матиме відповідні наслідки і для кредиторів боржника.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.09.2021 у справі № 5002-17/1718/2011.

У численних постановах Верховного Суду, зокрема, від 01.08.2018 у справі №912/1783/16, від 09.07.2020 у справі №15/55/2011/5003, від 30.01.2019 у справі №910/32824/15, від 26.02.2020 у справі №11/Б-921/1448/2013 викладено правовий висновок, згідно з яким у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

При цьому, законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг ліквідатора в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Тобто, не виявлення ліквідатором (керуючим реалізацією) боржника в процедурі ліквідації майна боржника, чи інших його активів та грошових коштів, жодним чином не впливає на оплату його послуг.

Така правова позиція викладена також постановах Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 3/67-Б та від 26.02.2019 у справі № 12/23-Б.

Кредитори, як споживачі послуг арбітражного керуючого, котрі очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що надавши на свій ризик згоду на участь у справі про банкрутство, однак не знайшовши майна, як джерела своїх доходів і покриття видатків, арбітражний керуючий правомірно очікує покриття забезпечення процедури, яке у такому випадку лягає тягарем на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

Таким чином, керуючись принципом пропорційності голосів кредиторів кількості їх грошових вимог, господарський суд вправі застосувати такий принцип пропорційності до розподілу між кредиторами витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури, зокрема, витрат на оплату праці арбітражного керуючого.

Встановивши факт невиконання кредиторами у добровільному порядку обов`язку щодо оплати послуг арбітражного керуючого, господарський суд приймає рішення про примусове стягнення з таких кредиторів відповідних грошових сум шляхом винесення ухвали та видачі судового наказу.

Дана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.08.2018 у справі № 912/1783/16 та від 04.10.2018 у справі №916/1503/17.

Крім цього, суд зазначає, що отримання оплати за виконання повноважень є гарантією незалежності арбітражного керуючого під час провадження діяльності у справі про банкрутство.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (стаття 3 Конституції України), права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (стаття 22 Конституції України).

Право особи на своєчасне одержання винагороди за працю захищено статтею 43 Конституції України, якою визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Широке тлумачення Європейським судом з прав людини даної норми покладає на суд обов`язок захистити право особи (по даній справі конституційне право ліквідатора на оплату праці) в такий спосіб, щоб порушене, не визнане або оспорюване право отримало ефективний та справедливий спосіб захисту.

Слід зазначити, що підхід до інтересу кредитора при вирішенні питання про стягнення оплати послуг ліквідатора (керуючого реалізацією) має відповідати положенням не лише Кодексу України з процедур банкрутства, але й міжнародним правовим актам, забезпечувати в такий спосіб єдиний підхід до застосування верховенства права.

Відсутність авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати, як примушування до безоплатної праці в контексті статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956, Конвенції Міжнародної організації праці № 105 про скасування примусової праці 1957 року, ратифіковану Україною 05.10.2000), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить статті 43 Конституції України.

Як було зазначено вище, будь-яких майнових активів у банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання та які можуть бути включенні до ліквідаційної маси - виявлено не було.

В ході здійснення повноважень розпорядника майна боржника та ліквідатора боржника, арбітражним керуючим Фадєєвим Олександром Павловичем було дотримано обов`язок щодо здійснення всієї повноти дій, спрямованих на виявлення та повернення активів боржника, що передбачені Кодексом України з процедур банкрутства, що підтверджується прийнятими до відома без заперечень звітами розпорядника майна боржника та ліквідатора боржника, які містяться в матеріалах справи про банкрутство.

Згідно ч.5 ст.30 КУзПБ кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Однак, кредиторами у цій справі не створювався фонд для авансування грошової винагороди, відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Отже, наразі у банкрута відсутні активи, кошти від реалізації яких можливо було б спрямувати на оплату залишку грошової винагороди арбітражного керуючого Фадєєва Олександра Павловича за виконання повноважень розпорядника майна боржника за період часу з 04.08.2021 по 21.01.2022 у розмірі 48967,00 грн.

Разом із тим, відсутність у боржника будь-якого майна, за рахунок реалізації якого можливе погашення грошової винагороди арбітражному керуючому за період виконання ним повноважень розпорядника майна, не створення кредиторами банкрута відповідного грошового фонду, не позбавляє арбітражного керуючого права на заробітну плату та не звільняє кредиторів від обов`язку сплатити арбітражному керуючому грошову винагороду за виконання роботи.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на усій території України. При цьому держава Україна на своїй території повинна забезпечити реалізацію всіх прав, що випливають з Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі й права на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах Півень проти України від 29.06.2004 заява № 56849/00, Горнсбі проти Греції від 19.03.1997).

У рішенні ЄСПЛ у справі Войтенко проти України від 29.06.2004 (заява № 18966/02) суд нагадує практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1 (див. серед інших джерел, Бурдов проти Росії, заява № 59498/00, § 40, ЄСПЛ 2002-III; Ясіуньєне проти Латвії, заява № 41510/98, § 45, 6 березня 2003 року) - п. 53.

Відповідно, відмова судом у задоволенні заяви арбітражного керуючого про стягнення грошової винагороди за рахунок кредиторів за умови попереднього затвердження звіту про оплату послуг арбітражного керуючого нівелює стадію виконання судових рішень, в даному випадку ухвали Господарського суду Харківської області від 07.02.2022, яка набрала законної сили.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №12/23-Б.

Отже, у зв`язку з відсутністю у банкрута майнових активів, які можуть бути направлені на сплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого Фадєєва Олександра Павловича, слід дійти обґрунтованого висновку, що є правомірним покладення оплати залишку грошової винагороди арбітражного керуючого за період з 04.08.2021 року до 21.01.2022 виконання повноважень розпорядника майна у справі про банкрутство ТОВ "Вест транс компані" на кредиторів, в межах залишку у розмірі 48967,00 грн., від загальної суми яка була визначена ухвалою господарського суду Харківської області від 07.02.2022 у розмірі 102967,00 грн. за вирахуванням із неї сплаченої суми основної грошової винагороди у розмірі 54000,00 грн.

Так, згідно реєстру вимог кредиторів, судом визначено наступних кредиторів ТОВ "Вест транс компані":

- АТ КБ "ПриватБанк" () розмір грошових вимог по даній справі становить 591048,68 грн;

- Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України () розмір грошових вимог по даній справі становить 71071531,63 грн;

Згідно реєстру кредиторів загальна сума кредиторських вимог складає 71662580,30 грн. Сума залишку невиплаченої основної грошової винагороди арбітражного керуючого Фадєєва Олександра Павловича по справі №922/1130/15 складає - 48967,00 грн.

Таким чином, грошові кошти в розмірі 48967,00 грн - невиплачена основна грошова винагорода арбітражному керуючому Фадєєву Олександру Павловичу підлягають розподілу пропорційно їх вимогам, наступним чином:

- АТ КБ "ПриватБанк" () на суму 406,43 грн (48967,00 грн. х0,83%);

- Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України () на суму 48560,57 грн (48967,00 грн. х99,17%).

Зважаючи наведене суд дійшов висновку, що звіт ліквідатора арбітражного керуючого Фадєєва О.П. про нарахування основної грошової винагороди арбітражному керуючому Фадєєву О.П. з виконання повноважень ліквідатора в загальному розмірі 24 000,00 грн. за період 01.02.2022 - 13.08.2025 є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами та таким що підлягає затвердженню судом.

Крім того, приймаючи до уваги принцип диспозитивності, передбачений ст. 14 ГПК України, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання арбітражного керуючого Фадєєва О.П. про стягнення коштів з кредиторів у справі 922/2157/21 за виконання повноважень розпорядника майна в цій справі та стягнути на користь арбітражного керуючого Фадєєва О.П. грошову винагороду арбітражного керуючого у загальному розмірі 48 967,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 30, 58-67 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.232-235 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Транс Компані" про затвердження звіту про нарахування основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Вест Транс Компані" справі 922/2157/21.

2. Затвердити звіт ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Транс Компані" про затвердження звіту про нарахування основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Вест Транс Компані" справі 922/2157/21 за період 01.02.2022 - 13.08.2025 у загальному розмірі 24 000,00 грн.

3. Стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області (адреса: 61057, м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 46, ) на користь арбітражного керуючого Фадєєва Олександра Павловича (свідоцтво на право здійснення діяльності арбітражного керуючого №1821 від 30.06.2017 року, адреса: м. Харків, пр-т Героїва Харкова, 30, РНОКПП НОМЕР_1 , п/р НОМЕР_2 в АТ КБ "ПриватБанк", МФО 351533) залишок основної грошової винагороди за виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Вест транс комапні" за період з 04.08.2021 по 21.01.2022 у справі №922/2157/21 в сумі 48560,57 грн.

4. Стягнути з АТ КБ "ПриватБанк" (адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) на користь арбітражного керуючого Фадєєва Олександра Павловича (свідоцтво на право здійснення діяльності арбітражного керуючого №1821 від 30.06.2017 року, адреса: м. Харків, пр-т Героїва Харкова, 30, РНОКПП НОМЕР_1 , п/р НОМЕР_2 в АТ КБ "ПриватБанк", МФО 351533) залишок основної грошової винагороди за виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Вест транс комапні" за період з 04.08.2021 по 21.01.2022 у справі №922/2157/21 сумі 406,43 грн.

Видати відповідні накази.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дати складення повного тексту ухвали.

Суддя Кононова О.В.