ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2025 р. Справа№ 910/7699/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Тищенко А.І.

Корсака В.А.

секретар судового засідання Дюкарєва І.М.

за участю представників згідно протоколу судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідністю "Фінансова компанія (далі - ТОВ "ФК) "Фактор плюс"

на ухвалу господарського суду м.Києва від 22.07.2024р.

(повний текст складено 26.07.2024р.)

в частині визнання кредитором у справі №910/7699/23 по відношенню до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Хмельницьке управління №13 "Електро" на суму 126 821 443,00 грн., з яких 5 368,00 грн. - вимоги першої черги, 126 816 075,00 грн. - вимоги четвертої черги

у справі №910/7699/23 (суддя Яковенко А.В.)

за заявою ТОВ "ФК "Фактор плюс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Лтава Град"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м.Києва від 22.07.2024р. у справі №910/7699/23, зокрема, визнано кредитором по відношенню до боржника: ТОВ "ФК "Фактор плюс" на суму 115 568 231,85 грн., з яких 87 140,00 грн. - вимоги першої черги, 115 481 091,85 грн. - вимоги четвертої черги; ТОВ "Хмельницьке управління №13 "Електро" на суму 126 821 443,00 грн., з яких 5 368,00 грн. - вимоги першої черги, 126 816 075,00 грн. - вимоги четвертої черги.

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою, ТОВ "ФК "Фактор плюс" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати пункт 1 ухвали господарського суду м.Києва від 22.07.2024р. у справі №910/7699/23 в частині визнання кредитором по відношенню до боржника - ТОВ "Хмельницьке управління №13 "Електро" на суму 126 821 443,00 грн., з яких 5 368,00 грн. - вимоги першої черги, 126 816 075,00 грн. - вимоги четвертої черги та ухвалити в цій частині нове рішення про відхилення вказаних вимог у повному обсязі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2025р. апеляційну скаргу ТОВ "ФК "Фактор плюс" залишено без задоволення; ухвалу господарського суду м.Києва від 22.07.2024р. у справі №910/7699/23 в частині визнання кредитором у справі №910/7699/23 по відношенню до боржника - ТОВ "Хмельницьке управління №13 "Електро" на суму 126 821 443,00 грн., з яких 5 368,00 грн. - вимоги першої черги, 126 816 075,00 грн. - вимоги четвертої черги залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.08.2025р. касаційну скаргу ТОВ "ФК "Фактор плюс" задоволено частково; постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2025р. у справі №910/7699/23 скасовано; справу №910/7699/23 у скасованій частині направлено на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2025р. апеляційну скаргу ТОВ "ФК "Фактор плюс" на ухвалу господарського суду м.Києва від 22.07.2024р. у справі №910/7699/23 призначено до розгляду на 22.09.2025р.

22.09.2025р. у судовому засіданні оголошено про перехід до стадії ухвалення вступної та резолютивної частини судового рішення; проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення у справі №910/7699/23 призначено на 09:30 год. 30.09.2025р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 та ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч.6 ст.12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 13.06.2023р. було відкрито провадження у справі №910/7699/23 про банкрутство ТОВ "Лтава Град"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника; визнано ТОВ "ФК "Фактор плюс" кредитором ТОВ "Лтава Град" на загальну суму 115 568 231,85 грн., з яких: 87 140,00 грн. - вимоги першої черги, а 115 481 091,85 грн. - вимоги четвертої черги; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Каратуна Євгена Євгеновича; офіційно оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Лтава Град".

14.07.2023р. до господарського суду м.Києва ТОВ "Хмельницьке управління №13 "Електро" була подана заява з грошовими вимогами до боржника на суму 126 816 075,00 грн.

У заяві з кредиторськими вимогами заявник посилався на те, що 30.03.2020р. між ТОВ "Хмельницьке управління №13 "Електро" (продавець) та ТОВ "Лтава Град" (покупець) укладено договір купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Космо Плаза" (ідентифікаційний код 34232987), за умовами якого продавець в порядку та на умовах, визначених у договорі, передає у власність покупцеві, належну йому частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Космо Плаза" у розмірі 64,016%, номінальною вартістю 126 816 075,00 грн., а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у договорі, прийняти та оплатити її вартість.

Пунктами 2.1., 2.2 цього договору передбачено, що відчуження частки в статутному капіталі Товариства здійснюється шляхом укладення даного договору, підписання акту приймання-передачі частки у статутному капіталі товариства, а також проведення відповідної державної реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Державна реєстрація змін до відомостей про товариство, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо продажу частки та підписання акту приймання-передачі частки в статутному капіталі товариства здійснюється після оплати вартості такої частки в розмірі та строки, визначені в п.3.1 договору.

Згідно з п.п.3.1, 3.2, 5.1, 7.1 договору, продаж частки в статутному капіталі Товариства, зазначеної в п. 1.1 Договору здійснюється за 126 816 075,00 грн., які сплачуться покупцем після підписання договору в строк до 31.12.2020р. Оплата вартості частки здійснюється Покупцем в безготівковій формі, шляхом банківського переказу грошових коштів на банківський рахунок Продавця, зазначений в договорі. З моменту державної реєстрації змін до відомостей про Товариство, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо продажу частки в статутному капіталі товариства покупець набуває права та обов`язки учасника товариства. Останній вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

29.12.2020р. між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору, якою п.3.1 договору викладено в новій редакції та продовжено строки розрахунків щодо сплати вартості частки в статутному капіталі Товариства до 31.12.2021р.

В подальшому, 27.12.2021р. сторонами укладено додаткову угоду №2 до договору, якою продовжено строки розрахунків щодо сплати вартості частки в статутному капіталі товариства до 31.12.2022р.

Так, за змістом додаткової угоди №3 від 23.12.2022р. до договору строки розрахунків щодо сплати вартості частки в статутному капіталі Товариства продовжено до 30.04.2023р.

Враховуючи те, що на виконання умов зазначеного договору ТОВ "Лтава Град" не здійснило оплату вартості частки за договором купівлі-продажу від 30.03.2020р. на користь ТОВ "Хмельницьке управління №13 "Електро", останнє звернулося до боржника з відповідною вимогою №04-1 від 04.05.2023р., яка залишилась без задоволення.

У повідомленні про результати розгляду грошових вимог арбітражний керуючий зауважив, що договір купівлі-продажу від 30.03.2020р. не виконаний обома сторонами, оскільки боржнику частка в статутному капіталі ТОВ "Космо Плаза" кредитором не передана. До того ж, право вимоги кредитора зі сплати попередньої оплати не може вважатися грошовим зобов`язанням боржника. Також, арбітражний керуючий наголосив на відмінності печатки боржника, що міститься на договорі купівлі-продажу від 30.03.2020р. та на інших первинних документах боржника.

Згідно з усталеною правовою позицією, що послідовно викладена у постановах Верховного Суду зокрема від 23.05.2018р. у справі №915/2069/15, від 04.09.2018р. у справі №922/4379/16, від 22.10.2019р. у справі №904/10560/17, з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс правовідносин боржника, і спеціальні норми закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

За змістом наведених у статті 1 КУзПБ термінів, що вживаються для цілей цього Кодексу: грошовим зобов`язанням (боргом) є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України; боржником, серед іншого, є юридична особа, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав; кредитором, серед іншого, є юридична особа, яка має вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство юридичних осіб та порядок розгляду судом відповідних заяв регламентовані, зокрема, статтями 45, 46, 47 КУзПБ.

Згідно з абз.1 ч.1 ст.45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

У попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого ч.1 ст.45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна (абз.1 ч.2 ст.47 КУзПБ).

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів (абз.4 ч.6 ст.45 КУзПБ).

З матеріалів справи вбачається, що 30-денний термін для подання письмових заяв кредиторів до боржника разом із документами, що їх підтверджують, розпочався з 14.06.2024р. та закінчився 13.07.2023р.

Як було зазначено вище, 14.07.2023р. ТОВ "Хмельницьке управління №13 "Електро" звернулося до місцевого суду із заявою з грошовими вимогами до боржника.

Тобто ТОВ "Хмельницьке управління №13 "Електро" звернулося до місцевого суду із заявою про грошові вимоги до боржника після спливу 30-денного строку, який передбачено ч.1 ст.45 КУзПБ.

Питання строку звернення конкурсних кредиторів до суду із заявами з вимогами до боржника та наслідків подання таких заяв після спливу такого строку, підлягають застосуванню положення КУзПБ, які є спеціальними стосовно норм ГПК України.

Пропущений конкурсним кредитором визначений ч.1 ст.45 КУзПБ строк на заявлення грошових вимог до боржника не може бути поновлений судом незалежно від поважності причин його пропуску, наведених заявником (висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 19.01.2023р. у справі №902/207/22).

Апеляційний суд наголошує, що під час розгляду заявлених до боржника кредиторських вимог, суд, в силу наведених вище норм, має з`ясовувати правову природу таких вимог, надати правову оцінку доказам поданим заявником на підтвердження його вимог до боржника, аргументам та запереченням боржника чи інших кредиторів щодо задоволення таких вимог, перевірити дійсність заявлених вимог, з урахуванням чого встановити наявність підстав для їх визнання чи відхилення (повністю або частково).

Згідно усталеної практики Верховного Суду, заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги до боржника можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019р. у справі №916/4644/15; постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.02.2019р. у справі №908/710/18, від 02.06.2022р. у справі №917/1384/20, від 30.11.2023р. у справі №910/2423/23, від 01.02.2024р. у справі №910/3835/22, від 29.02.2024р. у справі №908/2586/22).

Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності, допустимості, достовірності та вірогідності (ст.ст.76-79 ГПК України).

Використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, у тому числі і відкриття на підставі такої заборгованості провадження у справі про банкрутство. Наведене порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами, а також порушує права боржника у справі про банкрутство.

Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 07.08.2019р. у справі №922/1014/18, від 07.10.2020р. у справі №914/2404/19, від 28.01.2021р. у справі №910/4510/20, від 02.06.2022р. у справі №917/1384/20, від 23.03.2023р. у справі №910/3105/21).

Таким чином, для запобігання необґрунтованих вимог до боржника та порушень цим прав його кредиторів до доведення обставин, пов`язаних із виникненням заборгованості боржника-банкрута, пред`являються підвищені вимоги.

Законодавцем запроваджений підвищений стандарт доказування у справах про банкрутство для кредиторів приводить у випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог до прийняття рішення судом про відмову у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Хмельницьке управління №13 "Електро" не було надано до суду першої інстанції оригінали документів, які додані до заяви від 14.07.2024р., а саме: Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Космо Плаза" від 30.03.2020р., Додаткові угоди №1 від 29.12.2020р., №2 від 27.12.2021р., №3 від 23.12.2022р., вимоги №04-1 від 04.05.2023р., а також доказів яким чином була надіслана вимога №04-1 від 04.05.2023р. на адресу боржника та чи боржник її отримав. Оригінали таких документів не досліджувались місцевим судом.

Заявником не було надано місцевому суду Акт звірки розрахунків з боржником, будь-яких листів, що підтверджують комунікацію із боржником у період з 30.03.2020р. по 30.04.2023р. щодо відтермінування сплати грошових коштів за Договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Космо Плаза" та підтвердження наявності вказаної заборгованості Боржником.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "Космо Плаза" (ідентифікаційний код 34232987), засновниками цієї юридичної особи виступають: ТОВ "Хмельницьке управління №13 "Електро" - статутний внесок 126 816 075,00 грн.; Товариство з обмеженою відповідальністю «БКС-ТРЕЙДІНГ» - статутний внесок 35 380 660,00 грн.; Товариство з обмеженою відповідальністю «РОЙБАЛ ІНВЕСТ» - статутний внесок 25 899 215,00 грн.; - Приватне акціонерне товариство «БАНКОМЗВ`ЯЗОК» - статутний внесок

10 004 050,00 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.20 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (в редакції, що діяла на момент укладення Договору), учасник товариства, який має намір продати свою частку (частину частки) третій особі, зобов`язаний письмово повідомити про це інших учасників товариства та проінформувати про ціну та розмір частки, що відчужується, інші умови такого продажу.

Проте, матеріали справи не містять доказів звернення ТОВ "Хмельницьке управління №13 "Електро" до інших учасників ТОВ "Космо Плаза".

Також відсутні і докази, що укладення Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Космо Плаза" від 30.03.2020р. із боржником погоджено учасниками ТОВ "Космо Плаза" та ТОВ «Хмельницьке управління №13 «Електро» у порядку, визначеному Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», а саме шляхом підписання відповідного протоколу учасників товариства/заяв про відмову від переважного права купівлі частки у статутному капіталі ТОВ "Космо Плаза".

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ТОВ "Лтава Град" (ідентифікаційний код 42825781) не є засновником (учасником) будь-якої юридичної особи, у тому числі ТОВ "Космо Плаза".

Отже, враховуючи зазначене вище, обома сторонами Договору не виконані його умови, як щодо здійснення оплати за Договором, так і щодо передачі частки у статутному

капіталі ТОВ "Космо Плаза" та державної реєстрації змін в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ст.1 КУзПБ, грошове зобов`язання (борг) - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Враховуючи вказане, не можливо ототожнювати вимогу продавця оплатити товар згідно з Договором на підставі ст.692 ЦК України з поданням заяви ТОВ «Хмельницьке управління №13 «Електро» з грошовими вимогами до боржника у межах процедури банкрутства, оскільки відсутній факт передачі товару за Договором, тобто відсутнє грошове зобов`язання боржника перед заявником у розумінні ст.1 КУзПБ.

Апеляційний суд наголошує, що посилання у заяві ТОВ "Хмельницьке управління №13 "Електро" про надсилання вимоги №04-1 від 04.05.2023р. на електронну пошту боржника не підтверджено жодним належним, допустимим та достатнім доказом, оскільки відсутня офіційна електронна пошта у відомостях щодо боржника, яка розміщена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а заявником до заяви від 14.07.2023р. не було додано Витяг щодо боржника з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та/або скріншот, що підтверджує надсилання вказаної вимоги на адресу Боржника.

Колегією суддів встановлено, що у матеріалах справи №910/7699/23 відсутні будь-які письмові докази боржника на підтвердження визнання вказаних грошових вимог ТОВ "Хмельницьке управління №13 "Електро".

Вбачається, що боржником також не надавались місцевому суду оригінали документів на підтвердження факту наявності заборгованості на користь ТОВ "Хмельницьке управління №13 "Електро"у сумі 126 821 443,00 грн. та згоди учасників ТОВ «Лтава Град» щодо укладання директором товариства Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Космо Плаза" від 30.03.2020р.

На переконання колегії суддів, місцевим судом не враховано, що звернення кредитора до суду із заявою про визнання грошових вимог у справі про банкрутство по суті є реалізацією кредитором права на судовий захист власних майнових прав за відсутності належного виконання грошового зобов`язання боржником. У зв`язку з цим, кредитор повинен був надати суду докази на підтвердження наявності у нього права, яке підлягає захисту, та навести обставини, що є підставою для звернення до суду.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами скаржника про відсутність порушеного права кредитора-заявника, про неможливість настання для нього правових наслідків за Договором (зокрема в аспекті можливості виконання відповідного зобов`язання боржником у процедурі банкрутства під час дії мораторію, можливості переходу до боржника права власності на придбаний товар (частку у статутному капіталі товариства) та можливості внесення придбаного активу до ліквідаційної маси)).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про визнання ТОВ "Хмельницьке управління №13 "Електро" кредитором боржника на суму 126 816 075,00 грн. із віднесенням до вимог четвертої черги.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга ТОВ "ФК "Фактор плюс" підлягає задоволенню, ухвалу суду першої інстанції необхідно в частині визнання кредитором по відношенню до боржника - ТОВ "Хмельницьке управління №13 "Електро" на суму 126 821 443,00 грн., з яких 5 368,00 грн. - вимоги першої черги, 126 816 075,00 грн. - вимоги четвертої черги скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким: відмовити повністю ТОВ "Хмельницьке управління №13 "Електро" у визнанні кредитором по відношенню до ТОВ "Лтава Град" на суму 126 821 443,00 грн., стягнувши з ТОВ "Хмельницьке управління №13 "Електро" понесені ТОВ "ФК "Фактор плюс" судові витрати на підставі ст. 129 ГПК України.

В іншій частині ухвала господарського суду м.Києва від 22.07.2024р. апелянтом не оскаржувалась.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 270, 275, 277, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ "ФК "Фактор плюс" задовольнити.

Ухвалу господарського суду м.Києва від 22.07.2024р. у справі №910/7699/23 скасувати в частині визнання кредитором по відношенню до боржника - ТОВ "Хмельницьке управління №13 "Електро" на суму 126 821 443,00 грн., з яких 5 368,00 грн. - вимоги першої черги, 126 816 075,00 грн. - вимоги четвертої черги.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким: відмовити повністю ТОВ "Хмельницьке управління №13 "Електро" у визнанні кредитором по відношенню до ТОВ "Лтава Град" на суму 126 821 443,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке управління №13 "Електро"(01103, м.Київ, вул. Михайла Бойчука (Кіквідзе), буд. 34, кв. 40, ) на користь Товариства з обмеженою відповідністю "Фінансова компанія "Фактор плюс"(01133, м.Київ, вул. Євгена Коновальця (Щорса), буд. 31, ) судові витрати у розмірі 20 164,40 грн.

Справу №910/7699/23 повернути до господарського суду м.Києва, який зобов`язати видати відповідний наказ.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складений 06.10.2025р.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді А.І. Тищенко

В.А. Корсак