ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м. Хмельницький

"09" жовтня 2025 р. Справа № 924/807/25

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Вибодовського О.Д., при секретарі судового засідання Ковальчук А.С., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна", м. Київ

до Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

про стягнення страхового відшкодування в розмірі 63 757,90 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін

ВСТАНОВИВ:

11.08.2025р. до Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна", м. Київ до Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 про стягнення страхового відшкодування в розмірі 63757,90грн.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 15.12.2022р., відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу "Урал" реєстраційний № НОМЕР_2 , який скоїв зіткнення з транспортним засобом "SCANIA", реєстраційний № НОМЕР_3 , застрахованого за Договором добровільного страхування власників наземних транспортних засобів №3111/205/010831, відповідно до умов якого Страховиком виступає Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Універсальна". У подальшому ПрАТ "СК "Універсальна" здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 63757,90грн.

Водночас, позивач наголошує на тому, що відповідно до норм Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" з моменту надходження майна до ЗСУ і закріплення його за військовою частиною ЗСУ воно набуває статусу військового майна.

Таким чином, посилаючись на ст. ст. 993, 1187, 1188 ЦК України, а також на приписи Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів", Закону України про "Про господарську діяльність у Збройних Силах України" та Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" вважає, що саме у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки у розмірі 63757,90грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2025р., позовну заяву передано на розгляд судді Вибодовському О.Д.

Ухвалою суду від 12.08.2025р. позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" м. Київ прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №924/807/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

01.09.2025р. до суду через систему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№05-22/6671/25) із запереченнями, у якому зазначає, що у позові відсутні докази того, що транспортний засіб "Урал" (реєстраційний № НОМЕР_2 ) є військовим майном і його закріплено за відповідачем, відтак, передчасними є доводи позивача про те, що відповідачем є Військова частина НОМЕР_1 . Окрім цього, відповідач у відзиві зауважує, що матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що Військова частина НОМЕР_1 була законним володільцем джерела підвищеної небезпеки, за участю якої сталась ДТП, обставини якої досліджувались у межах справи №445/1959/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

03.09.2025р. до суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№05-08/2606/25) із запереченнями на доводи викладені відповідачем у відзиві. Також відзив містить клопотання про витребування доказів (вх.№05-08/2606/25) у якому позивач просить витребувати у відповідача - Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) копію технічного паспорту на транспортний засіб "Урал" (реєстраційний номер НОМЕР_2 ), копію наказу командира Військової частини НОМЕР_1 про призначення котлового забезпечення щодо військовослужбовця ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), копію наказу про призначення на посаду військовослужбовця ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), копію наказу на підставі якого ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), вибув з військової частини на транспортному засобі "Урал" (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) 15.12.2022р.

В обґрунтування поданого клопотання позивач зазначає про те, що вказана інформація, а саме щодо проходження служби ОСОБА_1 у Військовій частині НОМЕР_1 є інформацією з обмеженим доступом, тому позивач не мав змоги подати такі докази до суду. Крім цього, позивач наголошує, що відповідач у відзиві не спростовує докази, що були долучені позивачем до позову, а саме тому витребувані письмові докази можуть підтвердити той факт, що саме ОСОБА_1 є власником транспортного засобу "Урал" (реєстраційний номер НОМЕР_2 ), а також те, що він є військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 та встановити чи саме він 15.12.2022 року, під час виконання службових обов`язків скоїв дорожньо-транспортну пригоду.

Ухвалою суду від 08.09.2025р. клопотання представника позивача (вх.05-08/2606/25 від 03.09.2025р.) про витребування доказів задоволено та витребувано у Військової частини НОМЕР_1 означені у клопотанні докази.

11.09.2025р. до суду через систему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява (вх.№05-22/7010/25) на виконання ухвали суду про витребування доказів від 08.09.2025р., із долученими доказами.

Дослідивши наявні в справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги суд встановив наступне.

До позовної заяви позивачем долучено Договір №3111/205/010831 добровільного страхування наземного транспорту від 06.04.2022р. (Поліс), відповідно до якого ПрАТ "СК "Універсальна" як страховиком застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу SCANIA R420, номерний знак НОМЕР_3 , 2006 року випуску, страхувальником якої виступило ТОВ "ВТО Укратранс".

У Полісі визначено, що Сторони, кожен окремо - Сторона, уклали договір добровільного страхування наземного транспорту (надалі - Договір) про наступне: Страховик відповідно до Закону України "Про Страхування", "Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного)" від 20.06.2019р., згідно з заявою Страхувальник, що є невід`ємною частиною Договору, здійснює страхування наземного транспортного засобу та додаткового обладнання та зобов`язується провести виплату страхового відшкодування при настанні страхового випадку Страхувальнику/Вигодонабувачу, а Страхувальник зобов`язується сплатити страховий платіж на умовах, визначених цим Договором, та виконувати інші умови Договору.

У пункті 1.1 Полісу визначено, що дані про транспортний засіб, страхова сума, страховий тариф, страховий платіж, франшиза вказані по кожному конкретному транспортному засобу (надалі ТЗ) в Додатку №1 до цього Полісу, що є його невід`ємною частиною.

Поліс разом із Заявою на добровільне страхування наземного транспорту, що виступає його невід`ємною частиною, підписаний з боку Страхувальника ТОВ "ВТО Укртранс" та Страховика ПрАТ "СК "Універсальна", а також скріплений відтиском печаток юридичних осіб.

15.12.2022р. відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участі водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом "Урал" (реєстраційний № НОМЕР_2 ) та скоїв зіткнення з транспортним засобом "SCANIA" (реєстраційний № НОМЕР_3 ) у результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, на підтвердження наведеного позивачем додано до позовної заяви Довідку №503534 про дорожньо-транспортну пригоду.

У матеріалах справи міститься постанова Золочівського районного суду Львівської області від 23.01.2023р. у справі №445/1959/22 (провадження №3/445/48/23), якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 15.12.2022р., о 11 год. 05 хв., у с. Плугів Золочівського району Львівської області, на автодорозі М-09 Тернопіль-Львів-Рава Руська, керував автомобілем УРАЛ 4320, д.н.з. НОМЕР_5 із автоцистерною 2-ПН-6М, при зустрічному роз`їзді у тунелі здійснив бокове зіткнення із автомобілем SCANIA R420, д.н.з. НОМЕР_3 із напівпричепом СНЕREAV СD 381 GА, д.н.з. НОМЕР_6 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного порушення правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №173983 від 15.12.2022р., схемою місця ДТП до протоколу, поясненнями ОСОБА_1 , наданими у судовому засіданні, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та іншими матеріалами справи.

Постанова містить відмітку про набрання нею чинності 03.02.2023р.

У справі наявна заява (вх.№314/В від 20.03.2023р.) від ТОВ "ВТО Укртранс", у якій Страхувальник просить сплатити страхове відшкодування згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту №3111/205/010831 від 06.04.2022р. та повідомляє про наявність пошкоджень транспортного засобу SCANIA R420, номерний знак НОМЕР_3 . Окрім цього, у Заяві відображено: дата страхового випадку 15.12.2022р.; ризик страхового випадку ДТП.

Зазначена Заява містить відмітку про підпис директора ТОВ "ВТО Укртранс" та скріплена відтиском печатки товариства.

Окрім цього, до матеріалів справи додано Акт огляду транспортного засобу від 21.12.2023р. відповідно до змісту якого власником ТЗ є ТОВ "ВТО Укртранс", реєстраційний номер ТЗ - НОМЕР_3 , рік випуску 2006. У Акті визначено перелік та характер пошкоджень транспортного засобу згідно з доданою калькуляцією AUDATEX. Акт складено ОСОБА_3 .

У матеріалах справи наявна ремонтна калькуляція №OV112677 від 16.05.2023р. транспортного засобу: марки ТЗ: SCANIA, тип: R. Загальна вартість ремонту становить 213092,65грн, з яких: вартість робіт - 9236,96грн, вартість фарбування - 17987,78грн, вартість запчастин - 185867,91грн, зношення запчастин (компенсація вигоди НЗС) становить 145778,75грн, загальна сума (після вирахування) - 67313,90грн.

Також у матеріалах справи наявний:

- звіт №62-D/12/19 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 02.06.2023р. замовником якого є ПрАТ "СК "Універсальна". Об`єкт оцінки - SCANIA R420 (державний номер НОМЕР_3 ). Власник об`єкта оцінки: ТОВ "ВТО Укратранс". У висновку, отриманого в результаті оцінки об`єкта зазначено наступне: на підставі виконаних досліджень та рекомендацій, зроблений висновок, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу SCANIA R420 (державний номер НОМЕР_3 ), внаслідок дорожньо-транспортної пригоди станом на 15.12.2022р., складає 85536,24грн (без ПДВ). Висновок складений та підписаний оцінювачем Видутою Д.Ю., а також містить відтиск печатки ФОП Видути Д.Ю.;

- Страховий Акт №119714-1 від 31.05.2023р. у якому зазначено, що на підставі наданих документів, відповідно до діючих правил страхування ПрАТ "Страхова компанія "Універсальна" та до умов Договору страхування, подія визнається страховим випадком, а збитки, яких зазнав Страхувальник, підлягають відшкодуванню в сумі 63757,90грн.

У позові позивач наголошує на тому, що на підставі вище зазначеного Страхового Акту ПрАТ "СК "Універсальна" здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 63757,90грн, на підтвердження оплати долучено платіжну інструкцію №46820 від 01.06.2023р. (призначення платежу: страхове відшкодування ТОВ "ВТО Укртранс").

Позивачем додано до позову претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу (вих.№119714/ІНС від 20.10.2023р.) у якій позивач зазначає про те, що у зв?язку з тим, що цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за полісом обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то саме відповідач несе відповідальність за нанесену шкоду у результаті дорожньо-транспортної пригоди. Тому, на підставі вищезазначеного, до ПрАТ "СК "Універсальна" перейшло право вимоги до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків. У вказаній претензії позивач наголошує на тому, що у випадку відмови компенсувати зазначені витрати або ненадання відповіді протягом 30 днів з дня отримання претензії, ПрАТ "СК "Універсальна" буде вимушене стягнути суму завданої шкоди у примусовому порядку відповідно до законодавства.

Претензія підписана представником ПрАТ "СК "Універсальна" Бутенко М.О.

У відповідь, листом (вих.№6989 від 30.10.2023р.) Військова частина НОМЕР_1 повідомила позивача, що у неї відсутні підстави для відшкодування шкоди у порядку регресу, а також зауважила, що у випадку доведеності вини водія транспортного засобу "Урал", для відшкодування шкоди варто звертатися до ОСОБА_1 .

Вказаний лист підписаний командиром Військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_4 .

Окрім цього, відповідачем на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів від 08.09.2025р. було надано:

- Витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №147 від 11.07.2018р. згідно з яким, солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом начальника Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України (по особовому складу) від 25.06.2018р. №23-РС на посаду водія-сапера відділення розмінування загону розмінування, який прибув з військової частини НОМЕР_7 , АДРЕСА_1 , зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення і визначено, що з 11.07.2018р. справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою;

- Витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №60 від 04.12.2020р., відповідно до якого ОСОБА_1 04.12.2020р. прийняв справи та посаду, приступив до посадових обов`язків за посадою водія-заправника автомобільного відділення взводу забезпечення роти матеріально-технічного забезпечення та ремонту батальйону забезпечення;

- Витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №335 від 15.12.2022р., у якому зазначено наступне: «Вважати такими, що вибули у відрядження у військову частину НОМЕР_8 АДРЕСА_2 на 2 доби з 15 по 16 грудня 2022 року, для отримання пально-мастильних матеріалів, солдата ОСОБА_1 , водія-заправника автомобільного відділення взводу забезпечення роти матеріально-технічного забезпечення та ремонту батальйону забезпечення. Осіб офіцерського, рядового, сержантського та старшинського складу виключити з котлового забезпечення (норма №1 загальновійськова) зі сніданку 15.12.2022р. Підстава: рапорт підполковника ОСОБА_5 (вх.№7847 від 14.12.2022р.)»;

- Витяг з наряду №348 на використання машини військової частини НОМЕР_1 на 15.12.2022р., у якому зазначено, що марка машини Урал-4320 АЦ-5,5, номерний знак НОМЕР_2 , мета призначення машини відрядження, маршрут руху Кам`янець-Подільський-Тернопіль-Львів-Куликів- Кам`янець-Подільський, а також вказано, що солдат ОСОБА_1 час виїзду (о 6:00год. 15.12.2022р.) та час повернення (о 8:00год. 17.12.2022р.);

- Витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №39 від 24.02.2022р. відповідно до якого солдата ОСОБА_1 на котлове забезпечення (норма №1 загальновійськова) з вечері 24.02.2022р. Підстава: указ Президента України №69/2022 від 24.02.2022р. "Про введення воєнного стану в Україні".

- копію технічного паспорту на транспортний засіб "Урал" (реєстраційний номер НОМЕР_2 , марка Урал, належність А2641, м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області).

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про страхування" страхова виплата (страхове відшкодування) - це грошові кошти, що виплачуються страховиком у разі настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування та/або законодавства.

Приписами частини 1 статті 979 ЦК України визначено, що договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України "Про страхування", інших законодавчих актів.

Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.04.2022р. між Приватним акціонерним товариством "СК "Універсальна" як Страховиком, та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВТО Укратранс", як Страхувальником, було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №3111/205/010831 (далі - Договір), щодо страхування транспортного засобу SCANIA R420, державний номерний знак НОМЕР_3 , 2006 року випуску.

15.12.2022р. відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участі водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом "Урал" (реєстраційний № НОМЕР_2 ) та скоїв зіткнення з транспортним засобом "SCANIA" (реєстраційний № НОМЕР_3 ) у результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, на підтвердження наведеного позивачем додано до позовної заяви Довідку №503534 про дорожньо-транспортну пригоду.

У матеріалах справи міститься постанова Золочівського районного суду Львівської області від 23.01.2023р. у справі №445/1959/22 (провадження №3/445/48/23), якою ОСОБА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 (відображено у вступній частині постанови), визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Відповідно до наявного в матеріалах справи страхового Акту №119714-1 від 31.05.2023р. вбачається, що пошкодження застрахованого автомобіля - SCANIA R420 (державний номерний знак НОМЕР_3 ) на підставі наданих документів, відповідно до діючих правил страхування ПрАТ "Страхова компанія "Універсальна" та до умов Договору страхування, визнано страховим випадком, а збитки, яких зазнав Страхувальник, підлягають відшкодуванню в сумі 63757,90грн.

На підтвердження виконання умов Договору №3111/205/010831 від 06.04.2022р. позивачем - ПрАТ "Страхова компанія "Універсальна" надано платіжну інструкцію №46820 від 01.06.2023р. на суму 63757,90грн (Платник: ПрАТ "Страхова компанія "Універсальна", Отримувач: ТОВ "ВТО Укртранс, Призначення платежу: страхове відшкодування ТОВ "ВТО Укртранс").

Приписами статті 993 ЦК України регламентовано, що до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Окрім цього, зазначене кореспондується зі статтею 108 Закону України "Про страхування", зокрема страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Відповідно до частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником. Доведення факту наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Зазначене викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020р. у справі №925/1196/18).

Позивач, звертаючись до суду із позовом про стягнення з відповідача матеріальних збитків у розмірі 63757,90грн, зауважує, що ДТП, у результаті якого завдано шкоду застрахованому в нього транспортному засобу було спричинене ОСОБА_1 , що встановлено постановою Золочівського районного суду Львівської області від 23.01.2023р. у справі №445/1959/22 (провадження №3/445/48/23). Крім цього, позивач наголошує, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 , до майна якої належить транспортний засіб " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", керуючи яким ОСОБА_1 спричинив дорожньо-транспортну пригоду 15.12.2022р.

Тобто, стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності. Суд зауважує, що для стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою і збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів господарсько-правова відповідальність не настає.

Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором (ч. 2 ст. 623 ЦК України).

Збитки мають реальний характер та у разі, якщо сторона, яка вважає, що її права були порушені та нею понесені збитки, повинна довести як розмір збитків, так і факт їх понесення.

Згідно з долученими відповідачем, на виконання вимог ухвали суду від 12.08.2025р., доказами, а саме зі змісту Витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №335 від 15.12.2022р. вбачається, що солдат ОСОБА_1 (водій-заправник автомобільного відділення взводу забезпечення роти матеріально-технічного забезпечення та ремонту батальйону забезпечення) вибув у відрядження у військову частину НОМЕР_8 АДРЕСА_2 на 2 доби з 15 по 16 грудня 2022 року, для отримання пально-мастильних матеріалів. Також у означеному наказі зазначено, що осіб офіцерського, рядового, сержантського та старшинського складу виключено з котлового забезпечення (норма №1 загальновійськова) зі сніданку 15.12.2022р. Підстава: рапорт підполковника ОСОБА_5 (вх.№7847 від 14.12.2022р.).

Водночас, із Витягу з наряду №348 на використання машини військової частини НОМЕР_1 на 15.12.2022р., вбачається, що солдат ОСОБА_1 на транспортному засобі "Урал" (марка машини Урал-4320 АЦ-5,5; номерний знак НОМЕР_2 ) вибув у відрядження (призначення машини), під час якого було скоєно ДТП за його участю, за маршрутом - Кам`янець-Подільський-Тернопіль-Львів-Куликів- Кам`янець-Подільський, а також вказано, що час виїзду (о 6:00год. 15.12.2022р.), час повернення (о 8:00год. 17.12.2022р.).

На підтвердження заявленої до стягнення суми матеріальних збитків у розмірі 63757,90грн, а саме реальних збитків, оскільки це витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням майна, позивачем долучено до позову Страховий Акт №119714-1 від 31.05.2023р., складений ПрАТ "СК "Універсальна".

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Приписами частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.12.2018р. у справі №426/16825/16-ц зазначила, що у випадку, якщо роботодавець являється власником автомобіля (чи орендарем) та передав у користування своєму водієві (який має трудовий чи інших договір з роботодавцем) транспортний засіб для виконання останнім своїх трудових обов`язків, то за шкоду завдану потерпілому повинен відповідати саме роботодавець. Аналогічний правовий висновок також закріплений у постановах Верховного Суду у справах № 462/970/18 від 16.12.2020р.; №760/28302/18 від 25.11.2020р.; №133/1238/17 від 02.11.2020р.; №213/994/16-п від 16.04.2020р.

Окрім цього, суд бере до уваги, що відповідальність юридичної або фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником, наступає лише у випадках, коли заподіювач шкоди не лише перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, а й заподіяв відповідну шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків. Виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків є виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника. Зазначене відображено у постановах Верховного Суду від 25.07.2018р. у справі №914/820/17, від 21.02.2019р. у справі №355/1394-16-ц.

Аргументи відповідача щодо недоведеності позивачем факту виконання військовослужбовцем ОСОБА_1 обов`язків військової служби на території Військової частини НОМЕР_1 або в іншому місці за наказом начальника цієї частини є безпідставними та необґрунтованими, оскільки судом встановлено, що з 15.12.2022р. по 16.12.2022р. солдат ОСОБА_1 (водій-заправник автомобільного відділення взводу забезпечення роти матеріально-технічного забезпечення та ремонту батальйону забезпечення) вибув у відрядження у військову частину НОМЕР_8 АДРЕСА_2 за для отримання пально-мастильних матеріалів, що підтверджується Витягом із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №335 від 15.12.2022р., у якому також вказано, що осіб офіцерського, рядового, сержантського та старшинського складу, зазначені у наказі №335 від 15.12.2022р., виключено з котлового забезпечення (норма №1 загальновійськова), а саме зі сніданку 15.12.2022р.

Заподіяння відповідної шкоди ОСОБА_1 саме у зв`язку та під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків також підтверджується Витягом з наряду №348 на використання машини військової частини НОМЕР_1 на 15.12.2022р., у якому зазначено, що машина (марка транспортного засобу Урал-4320 АЦ-5,5; номерний знак НОМЕР_2 ) використовується солдатом ОСОБА_1 з метою відрядження за маршрутом руху Кам`янець-Подільський-Тернопіль-Львів-Куликів- Кам`янець-Подільський (час виїзду о 6:00год. 15.12.2022р. та час повернення о 8:00год. 17.12.2022р.).

Враховуючи письмову позицію відповідача, викладену у відзиві, та норми чинного законодавства, на які посилається відповідач, суд зауважує, що перебування ОСОБА_1 поза військовою частиною на законних підставах підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, Витягом із наряду №348 на використання машини військової частини НОМЕР_1 на 15.12.2022р., Витягом із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №335 від 15.12.2022р. та копією технічного паспорту на транспортний засіб "Урал" (реєстраційний номер НОМЕР_2 , марка Урал), який належить Військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до статті 5 Закону України "Про господарську діяльність у Збройних Силах України" за шкоду і збитки, заподіяні правам та інтересам фізичних і юридичних осіб та державі, військова частина як суб`єкт господарської діяльності несе відповідальність, передбачену законом та договором.

Тобто, враховуючи те, що військові частини володіють на праві оперативного управління закріпленим за ними Міністерством оборони України військовим майном, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, вони несуть відповідальність згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України.

Верховний Суд у постанові по справі №243/10982/15 від 05.06.2018р. наголосив на тому, що вирішуючи питання про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні з`ясувати, який суб`єкт і на якій правовій підставі володіє відповідним транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, а також зазначив, що шкода заподіяна об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, і який був закріплений Міністерством оборони України на праві оперативного управління за військовою частиною, що має статус юридичної особи, відшкодовується цією військовою частиною.

Таким чином, у матеріалах справи наявні достатні та належні докази, які підтверджують, що ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, що спричинив дорожньо-транспортну пригоду, перебував на момент вчинення ДТП з відповідачем Військовою частиною НОМЕР_1 у трудових (службових) відносинах, заподіяв шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків (накази, інструкції, товарно - транспортні накладні, шляхові листи, тощо), зокрема, під час відрядження у іншу військову частину за для отримання пально-мастильних матеріалів, відтак, покладення обов`язку на відповідача щодо сплати страхове відшкодування, а саме збитків, завданих солдатом Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 є обґрунтованим та підтверджується належними, достатніми і допустимими доказами.

Крім цього, проаналізувавши доводи позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд доходить висновку, що позивачем доведено причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та отриманою шкодою, з огляду на що, позовні вимоги щодо стягнення збитків у розмірі 63757,90грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. ст. 13, 74 ГПК України).

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене вище у сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог, з огляду на що позовні вимоги щодо стягнення страхового відшкодування у розмірі 63757,90грн підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 20, 24, 73, 74, 75, 86, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" (бульвар Лесі Українки, буд. 9, м. Київ, ) 63757,90грн (шістдесят три тисячі сімсот п`ятдесят сім гривень дев`яносто копійок) збитків, 2422,40грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Д. Вибодовський

Виготовлено 3 приімрники:

1 - до справи (в паперовому екз.);

2 - позивачу (до електронного кабінету);

3 - відповідачу (до електронного кабінету).