ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.10.2025м. СумиСправа № 920/1190/25

Господарський суд Сумської області у складі судді Жерьобкіної Є.А.,

Розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу № 920/1190/25:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ),

до відповідача Відділу культури, туризму, молоді та спорту Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області (41854, Сумська область, Сумський район, селище Миколаївка, б. Свободи, 2, ),

про стягнення 6431 грн 95 коп.,

1. Стислий виклад позицій сторін у справі.

1.1. 18.08.2025 позивач звернувся до Господарського суду Сумської області з позовом (вх. № 4500 від 18.08.2025), згідно якого просить суду стягнути з відповідача на свою користь заборгованість на загальну суму 6431 грн 95 коп., в тому числі: 3579 грн 24 коп. борг, 433 грн 43 коп. пеня, 366 грн 56 коп. 3% річних, 2052 грн 72 коп. інфляційні втрати.

1.2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що між сторонами укладено договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» і відповідачу у листопаді 2021 року поставлено природний газ в обсязі 213,05 куб.м. на суму 3579 грн 24 коп. Відповідач газ спожив, однак з позивачем не розрахувався, що є порушенням умов договору, та стало підставою звернення позивача до суду про стягнення з відповідача боргу, пені, інфляційних втрат, 3% річних.

1.3. Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав. Враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

2. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

2.1. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2025 справу № 920/1190/25 призначено судді Жерьобкіній Є.А.

2.2. Ухвалою від 25.08.2025 Господарський суд Сумської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 920/1190/25; визначив, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; надав відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву, відповідно до ст. 165 ГПК України; надав позивачу семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив, відповідно до ст. 166 ГПК України; надав відповідачу семиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, відповідно до ст. 167 ГПК України.

2.3. За приписами ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

2.4. Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

2.5. Ухвала про відкриття провадження у справі, направлена на адресу відповідача, вручена 28.08.2025, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

2.6. Станом на 09.10.2025 відповідач відзиву на позовну заяву, будь-яких клопотань чи заяв не подав.

2.7. Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

2.8. Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подання доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарський суд, в межах наданих йому повноважень, створив належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

3.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 04.07.2017 № 880 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

3.2. За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» визначено постачальником «останньої надії» на ринку природного газу.

3.3. Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу визначає Закон України «Про ринок природного газу».

3.4. Відповідно до пунктів 19, 26, 37 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу», оператор газотранспортної системи суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників); постачальник «останньої надії» - визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу; споживач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.

3.5. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу», постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

3.6. Постачання природного газу постачальником «останньої надії» здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» може містити окремі умови для різних категорій споживачів. При цьому в межах кожної категорії споживачів договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» є публічним.

3.7. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

3.8. Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу», споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; 5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

3.9. 26.10.2021 набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 № 1102 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 809 від 9 грудня 2020 року № 1236» (далі - Постанова КМУ № 1102).

3.10. Пунктом 2 Постанови КМУ № 1102 визначено зобов`язання акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України», товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», операторів газорозподільних систем забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника «останньої надії» обсягів природного газу, спожитих з 1 жовтня 2021 р. бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником.

3.11. Відділ культури, туризму, молоді та спорту Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області є бюджетною установою (у значенні Бюджетного кодексу України).

3.12. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496 затверджено Правила постачання природного газу. Ці Правила регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС). Дія Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС.

3.13. Особливості здійснення постачання природного газу споживачу, що не є побутовим, постачальником «останньої надії» визначені в розділі VI Правил.

3.14. Постачальник «останньої надії» здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженому постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів.

3.15. Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» укладається у випадках, передбачених пунктом 3 цього розділу, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

3.16. Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання. На письмове звернення споживача постачальник «останньої надії» зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дня отримання такого письмового звернення надати споживачу підписаний уповноваженою особою постачальника примірник договору постачання природного газу.

3.17. Договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

3.18. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язується поставити природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу в розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

3.19. За умовами п. 4.1.-4.4. розділу IV Типового договору постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником на власному сайті.

Об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим Договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено).

Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до пункту 4.3 цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

3.20. Факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та віднесення газу, спожитого відповідачем, до портфеля постачальника «останньої надії» у листопаді 2021 року підтверджується інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від оператора ГРМ (Форма № 10); відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС кодом 56ХS000152WAF008.

3.21. Отже, договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» вважається укладеним між сторонами, є підставою для виникнення у сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно статей 173, 174, 175 ГК України, статей 11, 202, 509 ЦК України, і згідно статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

3.22. Обсяг природного газу, використаний споживачем з ЕІС кодом 56ХS000152WAF008 у вказаний період та внесений в алокацію постачальника «останньої надії» (позивача) становить у листопаді 2021 року 0,21305 тис. куб м. (інформація оператора ГТС від 10.05.2024 (а. с. 24).

3.23. Вартість поставленого відповідачу у листопаді 2021 року природного газу становить 3579 гр 24 коп.

3.24. Згідно акту № 18178 прийняття-передачі природного газу, у листопаді 2021 року відповідач отримав від позивача природний газ та послугу транспортування природного газу на загальну суму 3579 грн 24 коп. (а. с. 38).

3.25. Для оплати природного газу позивач виставив відповідачу рахунок на оплату (природний газ) № 31007 на суму 3579 грн 24 коп., який відповідач не оплатив.

3.26. Позивач направив на адресу відповідача вимогу про сплату заборгованості за спожитий газ непобутовим споживачем постачальнику «останньої надії», в якій повідомив, що станом на 23.04.2024 заборгованість складає 3579 грн 24 коп., та попередив, що в разі несплати вказаної суми заборгованості до 07.05.2024, Товариство звернеться до суду з позовом про стягнення заборгованості, пені, 3% річних та інфляційних втрат (а. с. 44-47).

3.27. Рахунок відповідачем не оплачений, вимога залишена без відповіді та задоволення, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом до суду про стягнення 3579 грн 24 коп. боргу, 433 грн 43 коп. пені, 366 грн 56 коп. 3% річних, 2052 грн 72 коп. інфляційних втрат.

4. Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

4.1. Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

4.2. Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

4.3. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

4.4. Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

4.5. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами

4.6. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

4.7. Частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

4.8. Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

4.9. Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

4.10. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

4.11. Згідно з ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

4.12. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

4.13. Спір у даній справі виник у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за типовим договором постачання природного газу постачальником «останньої надії» в частині оплати наданих послуг.

4.14. Суд установив, що обсяг природного газу, використаний споживачем з ЕІС кодом 56ХS000152WAF008 у листопаді 2021 року та внесений в алокацію постачальника «останньої надії» (позивача) становить 0,21305 тис. куб м. (інформація оператора ГТС) (а. с. 24)., згідно акту № 18178 приймання-передачі природного газу за листопад 2021 позивач надав відповідачу природний газ та послугу транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу ГТС на суму 3579 грн 24 коп. Вартість поставленого відповідачу у листопаді 2021 року природного газу становить 3579 грн 24 коп.

4.15. Відповідач, в свою чергу, не виконав зобов`язання за договором в частині оплати, сума боргу за надані позивачем послуги становить 3579 грн 24 коп.

4.16. Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Оскільки вказані обставини визнаються сторонами, то вони є такими, що встановлені судом.

4.17. Крім того, згідно з ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами.

4.18. Відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано доводів позивача. Тому факт наявності заборгованості за поставлений та спожитий природний газ по договору є таким, що встановлений судом.

4.19. Враховуючи факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати наданих послуг суд дійшов висновку, що відповідачем порушені права позивача та враховуючи доведеність факту заборгованості відповідача перед позивачем за договором на суму 3579 грн 24 коп. (листопад 2021 року), заявлена позовна вимога позивача про стягнення з відповідача зазначеної суми є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо стягнення пені.

4.20. Вважається, що боржник прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, установлений договором чи законом (п. 1 ст. 612 ЦК України). Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема у вигляді сплати неустойки.

4.21. Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

4.22. За змістом статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

4.23. Згідно ст. 232 Господарського кодексу України, зарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

4.24. Пунктом 4.5 Типового договору визначено, що у разі порушення відповідачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

4.25. Згідно наданого позивачем розрахунку, відповідачу нарахована пеня в розмірі 433 грн 43 коп. за період з 01.01.2022 до 30.06.2022 ( а. с. 9).

4.26. Враховуючи встановлений судом факт прострочення відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем, перевіривши розрахунок нарахованої позивачем суми пені, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 433 грн 43 коп. пені є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

4.27. Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

4.28. Згідно наданого позивачем розрахунку (а. с. 9), відповідачу нараховані за період з 01.01.2022 до 31.05.2025 366 грн 56 коп. 3% річних та 2052 грн 72 коп. інфляційних втрат.

4.29. Перевіривши розрахунок позивача, суд установив, що він є арифметично неправильним. За визначений позивачем період сума 3% річних становить 366 грн 55 коп., інфляційних втрат 2052 грн 71 коп.

4.30. Враховуючи встановлений судом факт прострочення відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем, перевіривши розрахунки позивача щодо нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню на суму 366 грн 55 коп. 3% річних та 2052 грн 71 коп. інфляційних втрат. В іншій частині позову щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат суд відмовляє.

5. Розподіл судових витрат між сторонам.

5.1. Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача зі сплати судового збору в сумі 2422 грн 40 коп. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відділу культури, туризму, молоді та спорту Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області (41854, Сумська область, Сумський район, селище Миколаївка, б. Свободи, 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) 3579 грн 24 коп. боргу, 433 грн 43 коп. пені, 366 грн 55 коп. 3 % річних, 2052 грн 71 коп. інфляційних втрат, 2422 грн 40 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане суддею 09.10.2025.

Суддя Є.А. Жерьобкіна