ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08 жовтня 2025 року м. Черкаси справа № 925/1625/24

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Лисенко Р.М., за участі представників сторін:

від прокуратури: не з`явився;

від позивача: не з`явився;

від відповідача 1 ТОВ "Черкасиенергозбут" - Левчук А.С. - за довіреністю;

від відповідача2 : не з`явився;

вільний слухач Беспалов В.С.

розглянувши матеріали справи за позовом Уманської окружної прокуратури (м. Умань Черкаська область) в інтересах держави в особі Христинівської міської ради (м. Христинівка, Уманський район, Черкаська область) до Товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиенергозбут (м. Черкаси) та до Христинівського виробничого управління житлово-комунального господарства (м. Христинівка, Уманський район, Черкаська область) про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 338 082,58 грн,

УСТАНОВИВ:

Прокурором в інтересах держави в особі Христинівської міської ради заявлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиенергозбут до Христинівського виробничого управління житлово-комунального господарства, в якому прокурор просить суд:

- визнати недійсною додаткову угоду № 3 від 25.08.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 24.01.2022 № 5, укладену між Христинівським виробничим управлінням житлово комунального господарства () та товариством з обмеженою відповідальністю ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ ();

- визнати недійсною додаткову угоду № 4 від 30.09.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 24.01.2022 № 5, укладену між Христинівським виробничим управлінням житлово комунального господарства () та товариством з обмеженою відповідальністю ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ ();

- визнати недійсною додаткову угоду № 5 від 19.10.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 24.01.2022 № 5, укладену між Христинівським виробничим управлінням житлово комунального господарства () та товариством з обмеженою відповідальністю ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ ();

-стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ (18002, Черкаська область, м. Черкаси, ) на користь бюджету Христинівської міської ради () грошові кошти в розмірі 338 082,58 грн.

Ухвалою від 06.01.2025 суддею Довгань К.І. прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 20.02.2025 суд закрив підготовче провадження і призначив справу до розгляду по суті.

Ухвалою від 17.06.2025 судове засідання у справі було відкладено на 26.08.2025.

У зв`язку з припиненням повноважень судді Довгань К.І. відповідно до ст. 123 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, на підставі рішення зборів суддів та виконання розпорядження № 64 від 02.09.2025, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2025, справу прийнято у провадження суддею Н.М. Спаських.

За правилами ч. 14 ст. 32 ГПК України розгляд справи № 925/1625/24 проводиться зі стадії підготовчого провадження.

В засідання з`явився лише представник першого відповідача.

Явка учасників в засідання обов`язковою не визнавалася.

29.09.2025 в справу подано клопотання від першого відповідача ТОВ "Черкасиенергозбут" про зупинення провадження у даній справі до часу завершення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24.

В засіданні представник заявника клопотання підтримав, проти задоволення клопотання заперечення у справу від решти учасників не надійшли.

Для вирішення даного клопотання суд оголошував перерву до 08 жовтня 2025 року.

Розглянувши клопотання про зупинення провадження судом встановлено наступне:

За заявленим прокурором позовом предметом оскарження є додаткові угоди до Договору про постачання електричної енергії споживачу від 24.01.2022 № 5, укладеного між Христинівським виробничим управлінням житлово комунального господарства () та товариством з обмеженою відповідальністю ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ.

Спірними додатковими угодами змінено ціну на електричну енергію у бік збільшення, порівняно із первісною редакцією договору, укладеного за результатами відкритих торгів UA-2021-11-24-002457-c.

За змістом позовної заяви прокурор доводить, що спірні додаткові угоди №№ 3-5 суперечать вимогам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», а тому є недійсними, оскільки при збільшенні ціни на 27,8% було перевищено допустимий поріг 10% для збільшення ціни згідно положень Закону.

За даними ЄДР судових рішень, спір у подібній справі № 920/19/24 виник у зв`язку з тим, що внаслідок укладення додаткових угод до договору про постачання електричної енергії, вартість 1кВт/год електроенергії сукупно зросла з 1,87999987 грн до 3,7741237 грн, що призвело до підвищення ціни на 100,75% від тієї, що визначена основним договором, з одночасним зменшенням обсягів її постачання.

Підстави для передачі цієї справи на розгляд Великої Палати в ухвалі від 29.01.2025 ВС у складі КГС вказано такі:

У цій справі постало питання правомірності укладення додаткових угод про збільшення ціни за одиницю товару до договору про публічні закупівлі. Сторони підвищували ціну не більше ніж на 10% від попередньо визначеної додатковими угодами про збільшення ціни, що призвело до підвищення ціни на 100,75% від тієї, що визначена основним договором.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 зробила висновок щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі", вказавши, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору.

Верховний Суд у цій справі з урахуванням відсутності стабільної ситуації на ринку товарів (зокрема, електричної енергії) вважає, що необхідно відступити (шляхом уточнення) від цього висновку Великої Палати Верховного Суду, вказавши при цьому, що у разі коливання ціни товару на ринку, ціна за одиницю може бути збільшена пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку, при цьому обмеження у 10% рахується від ціни, яка була встановлена договором або останньою додатковою угодою про збільшення ціни. При цьому, загальна ціна договору не повинна змінюватися.

Мотивуючи підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначив, що судами попередніх інстанцій враховано висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22.

У зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду виснувала, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, установлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Але Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає необхідним відступити (шляхом уточнення) від висновків щодо застосування пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», сформульованих у постанові Великої Палати Верховного Суду, вказавши при цьому, що у разі коливання ціни товару на ринку ціна за одиницю може бути збільшена пропорційно коливанню ціни такого товару на енергетичному ринку, при цьому обмеження у 10 % рахується від ціни, яка була встановлена договором або останньою додатковою угодою про збільшення ціни. При цьому загальна ціна договору не повинна змінюватися, а факт коливання цін має бути належним чином доведений.

В обґрунтування КГС ВС вказав, зокрема, що обмеження у 10 % застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від кількості підписаних додаткових угод була сформована об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 21.06.2021 у справі № 927/491/19, на момент ухвалення якої Закон України «Про публічні закупівлі» в редакції від 25.12.2015 № 922-VIII (пункт 2 частини четвертої статті 36) не містив жодних запобіжників вчинення учасниками процедури закупівлі недобросовісних дій у вигляді подальшого неодноразового підвищення ціни.

Водночас у 2019 році Закон України «Про публічні закупівлі» був ухвалений Верховною Радою у новій редакції [Закон України від 19.09.2019 № 114- IX «Про внесення змін до Закону України «Про публічні закупівлі» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення публічних закупівель» (далі - Закон № 114-IX)], відповідно до якої положення пункту 2 частини четвертої статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі" зазнали істотних змін та були викладені у пункті 2 частини п`ятої статті 41 цього Закону.

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що відповідно до положень пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» в редакції Закону № 114-IX істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Водночас Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що Законом України від 03.06.2021 № 1530-IX «Про внесення змін до Закону України «Про публічні закупівлі» та інших законів України щодо вдосконалення системи функціонування та оскарження публічних закупівель» (далі Закон № 1530-IX) було внесено зміни, зокрема, до положення пункту 2 частини п`ятої статті 41, з урахуванням яких зазначена норма передбачає, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю / внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії

Тому Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду акцентує увагу, що у період існування спірних відносин як у цій справі, так і у справі № 922/2321/22 (в якій Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову від 24.01.2024) положення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» діяли у двох редакціях (в редакції Закону № 114- ІХ та в редакції зі змінами, внесеними Законом № 1530-IX).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду погодився із доводами скаржника про те, що Велика Палата Верховного Суду, обґрунтовуючи свою позицію щодо тлумачення норми пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», фактично використала термін «ціновий демпінг», на який законодавець не посилався у проекті.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що з положень пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» зі змінами, внесеними згідно із Законом № 1530-IX, вбачається, що законодавець застосував умову, яка обмежує строки зміни ціни за одиницю товару, а саме не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю або внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Проте колегія суддів погодилась з твердженням скаржника, що навіть таке обмеження щодо строків зміни ціни не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

За висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, використання законодавцем конструкції «або» фактично свідчить про можливість зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 % у порівнянні не лише із умовами договору про публічні закупівлі, а й з умовами додаткових угод до такого договору, якими вже було збільшено ціну за одиницю товару. Отже, законодавець не обмежив будь-якими строками (періодичністю) можливість внесення сторонами договору про закупівлю бензину, дизельного пального, газу та електричної енергії змін до такого договору в частині збільшення ціни за одиницю товару. При цьому законодавець не дозволяє сторонам (незалежно від предмета закупівлі) збільшувати загальну суму договору про закупівлю.

Також, стверджуючи про наявність підстав для відступу від висновку Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду звертає увагу на зміст листа Міністерства економіки України від 27.10.2016 № 3302-06/34307-06 «Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю» (щодо застосування пункту 2 частини четвертої статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» до внесення змін Законом № 114-ІХ) та додатка 1 до листа Міністерства економіки України від 24.11.2020 № 3304-04/69987-06 «Щодо укладення, виконання, зміни та розірвання договору про закупівлю» (щодо застосування пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» в редакції Закону № 114-ІХ), з яких убачається, що позиція Міністерства економіки України (як центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики, зокрема, з публічних закупівель) зводиться до того, що у разі збільшення ціни має зменшуватися кількість товару; розрахунок відсотків зміни ціни і кількості здійснюється у додатковій угоді від ціни підписаного договору, а у наступних додаткових угодах за потреби від останньої зміни ціни та кількості.

Тому, на думку КГС ВС, учасники публічних закупівель фактично мають два варіанти поведінки, що у свою чергу не забезпечують дотримання принципу належного урядування з огляду на їх непослідовність:

1) запропонований Міністерством економіки України, а саме що під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку за наявності умов, встановлених пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі»;

2) висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, за яким у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі.

Також слід врахувати, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану згідно з Указом Президента України № 61/2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 12.10.2022 № 1178 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування».

Отже цією постановою наразі надано право сторонам договору збільшувати ціну за одиницю товару на відсоток коливання такої ціни у бік збільшення (без прив`язки до обмеження у 10 %).

Резюмуючи викладене, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив про необхідність відступу (шляхом уточнення) від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, щодо застосування пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону «Про публічні закупівлі».

Оскільки ті самі питання правомірності і порядку збільшення ціни закупівлі електроенергії будуть вирішуватися судом у справі № 925/1625/24, то суд вважає, що провадження у справі слід зупинити до часу завершення розгляду справи № 920/19/24 Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвалою від 18.09.2025 Велика Палата призначила засідання на 05 листопада 2025 року.

За правилами п.7) ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно ст. 259 ГПК України таке зупинення провадження триває до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З підстав викладеного клопотання першого відповідача про зупинення провадження у справі слід задовольнити повністю.

Враховуючи викладене, та керуючись ст. ст. 228, 229, 234 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання від 29.09.2025 Відповідача1 про зупинення провадження у справі повністю.

Зупинити провадження у справі № 925/1625/24 до часу завершення касаційного перегляду рішення у справі № 920/19/24 за позовом керівника Конотопської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Управління освіти Конотопської міської ради Сумської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетичне партнерство» про визнання недійсними додаткових угод до договору публічної закупівлі та стягнення коштів у сумі 692 623,48 грн, Великою Палатою Верховного Суду.

Копію ухвали надіслати учасникам справи в порядку ч. 1 ст. 182, ч. 5 ст. 242 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Суддя Н.М. Спаських