РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.09.2025Справа № 910/10128/25

Господарський суд міста Києва в складі судді Привалова А.І., за участю секретаря судового засідання Ягельської А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження

справу № 910/10128/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вайз Ай Ті"

до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія

"ЕНЕРГОАТОМ"

про стягнення 3 885 815,20 грн.

Представники сторін:

від позивача: Кобець М.В.;

від відповідача: Бабій Х.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вайз Ай Ті" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" про стягнення 3 885 815,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором № 25-016-01-25-02072 від 28.05.2025 щодо оплати наданих позивачем послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2025 відкрито провадження у справі № 910/10128/25, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 25.09.2025. При цьому, суд витребував у позивача оригінали документів, копії яких додані до позовної заяви та на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги.

04.09.2025 на адресу суду від відповідача надійшла заява за №01-20020/10-вих від 04.09.2025 про визнання позову.

24.09.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, оскільки після відкриття провадження у справі відповідач частково сплатив суму заборгованості в розмір 2 000 000,00 грн. Відтак, позивач просить розглянути спір в межах нової ціни позову 1 885 815,20 грн.

Крім того, 24.09.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшла заява про закриття провадження в частині сплаченої суми боргу та розподілу судового збору.

Присутній у судовому засіданні 25.09.2025 представник позивача просив прийняти до розгляду заяву про зменшення розміру позовних вимог та заявив у зв`язку з цим клопотання про часткове повернення судового збору.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд прийняв до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог, оскільки остання подана з дотриманням вимог п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, позовні вимоги підлягають розгляду в межах нової ціни позову, яка становить 1 885 815,20 грн.

Також представник позивача не заперечував щодо прийняття заяви відповідача про визнання позову та ухвалення рішення по справі.

Представник відповідача підтримав заяву про визнання позову та заяву про закриття провадження в частині сплаченої суми боргу та розподілу судового збору, у зв`язку з визнання позову, а також просив відкласти розгляд справи з метою проведення додаткових оплат на погашення заборгованості.

Приписами статті 191 ГПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд не приймає визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

За результатом розгляду заяви відповідача про визнання позову, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, обставинам справи та не порушує права чи інтереси інших осіб, а також не суперечить інтересам відповідача, від імені якого дану заяву булло подано представником, відтак дана заява приймається судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ГПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду, у випадку визнання позову відповідачем.

Таким чином, виходячи з аналізу положень ст. 185, 191 ГПК України, наслідком прийняття судом заяви про визнання позову є ухвалення рішення, що виключає можливість подальшого розгляду справи задля процесуальної економії часу суду та сторін у справі.

Відтак, враховуючи прийняття судом заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог, суд відмовив у задоволенні заяви відповідача про закриття провадження в частині сплаченої суми боргу та відкладенні розгляду справи.

Водночас, судом взяті до уваги заяви позивача та відповідача щодо розподілу витрат зі сплати судового збору з урахуванням приписів ч. 1 ст. 130 ГПК України та п. 1 ч. 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір».

У судовому засіданні 25.09.2025, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

28.05.2025 між Акціонерним товариством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" (за договором - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вайз Ай Ті" (за договором - виконавець) було укладено Договір №030/04/1-2023 поворотної фінансової допомоги (надалі - договір), відповідно до п.1.1. якого Виконавець зобов`язується надати Замовнику послуги з використання програмних продуктів AUTODESK (далі - Послуги) (ДК 021:20-5 - Послуги, пов`язані з програмним забезпеченням), а Замовник зобов`язується їх прийняти та оплатити у строки та на умовах, визначених цим Договором.

ДК 016:2010: 58.29.3 Програмне забезпечення як завантажені файли (для цілей оподаткування).

У п.1.2. Договору визначено, що перелік Програмних продуктів та їх кількість зазначені у Специфікації (додатку 1 до цього Договору).

Строк надання Послуг - до 30 календарних днів з дати підписання Сторонами Договору (п. 1.3. Договору).

Відповідно до п.3.1. Договору, загальна вартість Договору становить 4 385 815,20 грн з ПДВ.

Умовами п. 4.7. Договору визначено, що дата підписання обома сторонами та скріплення печатками сторін (за наявності) Акту підтверджує виконання зобов`язання з надання Послуг, пов`язаних з Програмним забезпеченням.

Відповідно до розділу 5 Договору, оплата здійснюється у національній валюті України шляхом перерахування Замовником коштів на розрахунковий рахунок Виконавця протягом 30 календарних днів з дати підписання Сторонами Акту. Оплата вважається здійсненою з дати зарахування відповідної суми грошових коштів на поточний рахунок Виконавця.

Як свідчать матеріали справи, 13.06.2025 між позивачем та відповідачем було підписано і скріплено печатками без будь-яких зауважень Акт № Vt002005 прийому-передачі наданих послуг за договором № 25-016-01-25-02072 від 28.05.2025 на загальну суму 4 385 815,20 грн.

Таким чином, виходячи з умов п. 5.2. Договору, кінцевою датою оплати наданих послуг є 13 липня 2025 року.

23.07.2025 позивач звернувся до відповідача листом від 21.07.2025 за № В/2025/07- 2511 з проханням сплатити заборгованість за Договором, проте відповіді від відповідача не отримав.

Станом на день розгляду справи відповідач надані позивачем послуги оплатив частково на загальну суму 2 500 000,00 грн.

Враховуючи, що відповідач у встановлений договором строк повністю надані позивачем за договором послуги не оплатив, останній просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 1 885 815,20 грн.

Відповідач позовні вимоги визнав.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом, правовідносини, що виникли між сторонами за Договором № 25-016-01-25-02072 від 28.05.2025 регулюються положеннями договору про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 253 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, виходячи з умов договору, строк виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати наданих позивачем відповідачу послуг є таким, що настав - 13.07.2025.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З матеріалів справи убачається, що позивач надав відповідачу обумовлені договором послуги на загальну суму 4 385 815,20 грн, проте відповідач їх оплатив частково - на суму 2 500 000,00 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідач під час розгляду справи визнав суму боргу та не надав суду доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення суму в розмірі 1 885 815,20 грн.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог.

Статтею 130 вказаного кодексу України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду, у разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики (ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

Як зазначено вище, судом прийнято до розгляду заяву про зменшення позовних вимог та розглянуто позовні вимоги в межах нової ціни позову в розмірі 1 885 815,20 грн.

Також, судом ураховано, що відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки позивачем було подано позовну заяву у даній справі в електронній формі, розмір судового збору підлягає пониженню на коефіцієнт 0,8.

Отже, ураховуючи сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, а також зменшення розміру позовних вимог та визнання позову відповідачем, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 11 314,89 грн, решта суми судового збору - 35 314,89 грн підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Керуючись ст. 46, 129, 130, 185, 191, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" (вул. Назарівська, 3, м. Київ, 01032; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вайз Ай Ті" (вул. Євгена Коновальця, 44Б, офіс 4-5, м. Київ, 01133; ) заборгованість у розмірі 1 885 815 грн 20 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 11 314 грн 89 коп.

3. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

4. Повернути на підставі рішення Товариству з обмеженою відповідальністю "Вайз Ай Ті" (вул. Євгена Коновальця, 44Б, офіс 4-5, м. Київ, 01133; ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 35 314 грн 89 коп., сплачений за платіжною інструкцією №1102 від 14.08.2025.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 06.10.2025.

Суддя А.І. Привалов