ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2025 року м.Дніпро Справа № 904/5088/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: Чус О.В. (доповідача),

судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи розглянувши матеріали апеляційної скарги Департаменту патрульної поліції на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2025 (повний текст рішення складено та підписано 30.06.2025, суддя Юзіков С.Г.) у справі № 904/5088/24

за позовом Департаменту патрульної поліції

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТАШЛЯХБУД"

За участю Третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- ОСОБА_1

про стягнення матеріальних збитків

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2024 Позивач звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області та просить стягнути з Відповідача заподіяну її працівником матеріальну шкоду в розмірі 3 219,83 грн. та судові витрати.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2025, відмовлено в задоволені позову Департаменту патрульної поліції до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТАШЛЯХБУД", за участю Третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків. Судові витрати у справі покладено на Позивача.

Не погодившись з рішенням суду, через систему «Електронний суд», представник Департаменту патрульної поліції, звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду від 19.06.2025 та ухвалите нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити; стягнути з відповідача судовий збір на користь позивача.

В апеляційній скарзі позивач не погоджується з висновками суду першої інстанції, що підставою для відмови у задоволені позовних вимог стало те, що Позивач не довів наявності всіх елементів складу господарського правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) Відповідача та причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою останнього та завданими збитками, оскільки не довів, що саме на Відповідача покладався обов`язок утримання люка (хоча б на час проведення ремонтних робіт), несправність якого потягла ДТП.

Зазначає, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази, а саме: копія протоколу серії АДД № 266364 від 12.02.2024, копія схеми ДТП та фототаблиці, копія пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , копії акту та схеми обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, копію договору № 365-Т від 23.10.2023, копія відповіді першого заступника міського голови Кривого Рогу Євгена Удода, копія Статуту ТОВ «Весташляхбуд», копія безкоштовного запиту з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копія постанови Дніпровського апеляційного суду від 23.09.2024 по справі №216/1036/24, копія висновку експертного дослідження №ЕД-19/104-24/83-АВ від 19.01.2024, копія реєстраційного документу на автомобіль Toyota Prius д.н.з. НОМЕР_1 , які підтверджують протиправні дії ОСОБА_1 , який перебуваючи в трудових відносинах з ТОВ «Весташляхбуд» будучи посадовою особою, а саме керівником ТОВ «Весташляхбуд» відповідальний за проведення поточного ремонту вулиць і доріг згідно договору. Отже, гр. ОСОБА_1 допустив утримання оглядового колодязя на проїзній частині вул. Українська в стані якому кришка люку не щільно прилягала до опорної поверхні та не вжив своєчасних заходів по обмеженню руху та огородження ділянки. В наслідок належний Департаменту патрульної поліції чого автомобіль Toyota Prius, н/з НОМЕР_1 , при наїзді на вищевказану кришку оглядового колодязя зрушив її з місця, що призвело до її відкриття та спричинило механічні пошкодження, що завдало матеріальні збитки, а отже юридична особа ТОВ «Весташляхбуд» ЄРДПОУ 31933268 повинна відшкодувати витрати, для відновлення первинного стану транспортного засобу Toyota Prius д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого в ДТП, тобто витрати на його повний ремонт та причинно - наслідковий зв`язок.

Вказує, що вина Відповідача підтверджується наступними доказами:

- протокол серії АДД № 266364 від 12.02.2024 відповідно до якого винуватцем адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 140 КУпАП, в результаті чого автомобілю належному Департаменту патрульної поліції було завдано механічних пошкоджень та матеріальних збитків є саме ОСОБА_1 . Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що жодних зауважень з боку правопорушника ОСОБА_1 стосовно складеного відносно останнього протоколу про адміністративне правопорушення не було, що підтверджується самим протоколом в якому жодного зауваження з боку гр.. ОСОБА_1 внесено не було;

- схемою ДТП з якої чітко вбачається, що автомобіль Toyota Prius, н/з НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 при наїзді на кришку оглядового колодязя, зрушив її з місця що призвело до її відкриття та спричинило механічні пошкодження транспортному засобу та завдало матеріальних збитків. Кришка оглядового колодязя не щільно прилягала до опорної поверхні, та відповідальна посадова особа ОСОБА_1 не вжив заходів з обмеження руху та огородження ділянки;

- поясненнями водія службового автомобілю Toyota Prius д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 який зазначав, що ДТП сталося саме з причини того, що на ділянці дороги де був проведений ремонт, а саме на перехресті вул. Свято-Миколаївська вул. Українська, в цей час йшов дощ з мокрим снігом, останній керуючи автомобілем відчув удар та поштовх передньої лівої частини автомобіля Toyota Prius д.н.з. НОМЕР_1 . Зупинившись ним було виявлено пошкодження переднього правого колеса, підійшовши до місця поштовху виявив при відкритий люк, який був не закріплений та була відсутня фіксувальна вилка. Під час руху на проїзній частині ніяких перешкод видно не було, дорога була рівна. В результаті незакріпленого люка, під час проїзду сталося самовільне відкривання в результаті якого був пошкоджений службовий автомобіль;

- поясненнями іншого свідка ДТП ОСОБА_4 , який надав пояснення, які в повній мірі узгоджуються з поясненнями водія службового автомобілю ОСОБА_2 ;

- фото з місця ДТП;

- актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, відповідно до якого виявлено наступні недоліки, а саме кришка люку не щільно прилягає до відповідної опорної поверхні, що призводить до його відкриття при наїзді, заниження люку складає 4 см, в результаті обстеження ділянки визнано такою що не відповідає вимогам БДР та зафіксовано порушення п. 5.27 ДСТУ 3587/2022 та п. 5.2.7 ДСТУ Б В.2.5-26;

- схемою до акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі;

- відповіддю першого заступника міського голови Кривого Рогу Євгена Удода, який повідомив полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, що договором № 365-Т від 23.10.2023 на надання послуг з поточного ремонту вулиць і доріг комунальної власності міста, у період з 04 по 26.11.2023 на ділянці дороги вул. Українська ТОВ «Весташляхбуд» проводились роботи з поточного ремонту дороги;

- відповідно до договору № 365-Т від 23.10.2023 між Департаментом розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради та ТОВ «Весташляхбуд» виконавець зобов`язується надати замовнику послуги з поточного ремонту вулиць і доріг комунальної власності міста. Пунктом 6.3.2 цього договору визначено, що виконавець зобов`язаний при наданні послуг забезпечити безпеку руху транспорту і пішоходів відповідно до діючих на цей час нормативних документів, дотримуватися діючих правил техніки безпеки, охорони праці, санітарних норм та охорони навколишнього середовища. Пунктом 7.2 цього договору визначено, що у разі виникнення ДТП через неякісне та/або невчасне надання послуг відповідальність покладається на виконавця;

- постановою Дніпровського апеляційного суду від 23.09.2024 у справі №216/1036/24, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст.140 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, через закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Отже, внаслідок винних протиправних дій ОСОБА_1 Департаменту патрульної поліції було завдано матеріальну шкоду у розмірі 3219 грн 83 коп.

Суд першої інстанції виходячи за межи своїх повноважень безпідставно не взяв до уваги, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 23.09.2024 у справі №216/1036/24, вже було встановлено той факт, що бездіяльність посадової особи ТОВ «Весташляхбуд» ОСОБА_1 , призвела до пошкодження майна Департаменту патрульної поліції.

Таким чином Судом першої інстанції проігноровано вимоги частини 6 статті 75 ГПК України постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої. ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вважає, що не доречно Суд першої інстанції послався на ч. 7 ст. 75 ГПК України так, як у даному випадку питання стає не до правової оцінки, яка надана була судом певному факту при розгляді іншої справи, а відшкодуванню шкоди, щодо події обставини якої вже були встановлені постановою Дніпровського апеляційного суду від 23.09.2024 у справі №216/1036/24.

Згідно до протоколу автоматизованогорозподілу судової справи між суддями від 09.07.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Кощеєв І.М., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.07.2025 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/5088/24. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 904/5088/24.

18.07.2025 матеріали даної справи надійшли до ЦАГС.

Ухвалою суду від 21.07.2025 апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2025 у справі № 904/5088/24 залишено без руху. Рекомендовано скаржнику усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: подати до апеляційного суду належні докази сплати судового збору, на належні реквізити - надавши строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

22.07.2025 від скаржника до ЦАГС надійшла заява про виконання ухвали суду, якою долучено до матеріалів апеляційної скарги докази сплати судового збору у розмірі 4542,00 грн, відповідно до платіжної інструкції від 14.07.2025 № 55929.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.08.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2025 у справі № 904/5088/24. Розгляд апеляційної скарги призначено у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

У відповідності до приписів ч. 10 ст. 270 ГПК України вказана апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається без повідомлення учасників справи.

Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕСТАШЛЯХБУД" подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній з доводами апеляційної скарги не погоджується, оскільки підстави щодо скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19 червня 2025 року є безпідставними та необґрунтованими, в той час як рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19 червня 2025 року у справі № 904/5088/24 ухвалено у відповідності до норм процесуального та матеріального права, в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи і заперечення, наведені в апеляційній скарзі та відзиві, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин вбачається.

25.11.2023 о 19:30 в місті Кривий Ріг водій Департаменту патрульної поліції, ОСОБА_2 , керував службовим автомобілем Toyota Prius, н/з НОМЕР_1 (реєстраційний документ НОМЕР_2 ), що належить Позивачеві, та рухався за адресою перехрестя вул. Свято-Миколаївська та вул. Українська. Під час руху на зазначеній ділянці дороги, автомобіль Toyota Prius, н/з НОМЕР_1 , при наїзді на кришку оглядового колодязя зрушив її з місця, що призвело до її відкриття та спричинило ряд ушкоджень вищезазначеному автомобілю.

Згідно зі схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, рапорту інспектора патрульної поліції та акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, ДТП сталася внаслідок наїзду на перешкоду.

12.02.2024 інспектор ВБДРППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області склав протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 266364 відносно ОСОБА_1 , що працює директором ТОВ "Весташляхбуд".

Відповідно до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, 25.11.2023 о 19:30 год. будучи посадовою особою, а саме директором ТОВ "Весташляхбуд" відповідальним за проведення поточного ремонту вулиць і доріг згідно з договором гр. ОСОБА_1 допустив утримання оглядового колодязя на проїзній частині вул. Українська в стані якому кришка люку не щільно прилягала до опорної поверхні та не вжив своєчасних заходів по обмеженню руху та огородження ділянки. В наслідок чого належний Департаменту патрульної поліції автомобіль Тоуоtа Рrius, н/з НОМЕР_1 (відповідно до реєстраційного документу СХО 970913) під керуванням водія ОСОБА_2 , при наїзді на вищевказану кришку оглядового колодязя зрушив її з місця, що призвело до її відкриття та спричинило механічні пошкодження, що завдало матеріальні збитки.

Відповідно до акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 25.11.2023 складеного інспектором ВБДРППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області кришка люку має заниження відносно покриття проїзної частини, а також кришка люку не щільно прилягає до відповідної опорної поверхні, що призводить до його відкриття при наїзді, заниження люку складає 4 см.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23.09.2024 у справі № 216/1036/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП. Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.4 ст.140 КУпАП закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, через закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до висновку експертного дослідження від 19.01.2024 № ЕД-19/104-24/83-АВ вартість матеріального збитку завдана власнику легкового автомобіля марки Toyota Prius реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_3 , 2013 року випуску внаслідок пошкодження 25.11.2023 року станом на дату проведення дослідження 17.01.2024 року складала 2 720,45 грн.

Відповідно до ремонтної калькуляції №ЕД-19/104 від 18.01.2024, яка є додатком до висновку експертного дослідження від 19.01.2024 № ЕД-19/104-24/83-АВ, вартість ремонту складає 3 219,83 грн.

Згідно з листом від 11.01.2024 № 12-20/344 виконавчого комітету Криворізької міської ради проїзна частина вулиці Українська та вулиці Свято-Миколаївська в Центрально-Міському районі значиться на балансовому обліку Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради. У зазначеному департаменті посадова особа, на яку відповідно до повноважень покладено функції контролю та належного утримання проїзної частини вулиць відсутня. Відповідно до укладеного договору від 23.10.23 № 365-Т на надання послуг з поточного ремонту вулиць і доріг комунальної власності міста у період з 04 по 26 листопада 2023 на ділянці дороги на вулиці Українській ТОВ "Весташляхбуд" проводились роботи з поточного ремонту дороги. Згідно з пунктами 6.3.2 та 7.2 вказаного договору при наданні послуг Виконавець зобов`язаний забезпечити безпеку руху транспорту і пішоходів відповідно до діючих на цей час нормативних документів, дотримуватись діючих правил техніки безпеки, охорони праці, санітарних норм та охорони навколишнього середовища; у разі виникнення дорожньо-транспортної пригоди через неякісне та/або невчасне надання послуг відповідальність покладається на Виконавця (з договором можливо ознайомитись на вебпорталі prozorro.gov.ua).

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом спору у цій справі є обставини, пов`язані з наявністю в діях/бездіяльності Відповідача складу господарського правопорушення, наявність підстав для стягнення з Відповідача заявленої Позивачем суми збитків.

Як встановлено матеріалами справи, 23 жовтня 2023 року між Департаментом розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради (Замовник) та ТОВ «ВЕСТАШЛЯХБУД» (Виконавець) укладено Договір №365-Т.

Відповідно до п. 1.1 Договору Виконавець зобов`язується надати Замовникові послуги з поточного ремонту вулиць і доріг комунальної власності міста, відповідно до договірної ціни з локальним кошторисом та (рахунками (Додаток 1), які є невід`ємною частиною даного Договору, а Замовник - прийняти і оплатити такі послуги, згідно з рахунком(ами) та актом(ами) приймання наданих послуг шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок Виконавця.

Відповідно до п. 2.1 Договору Виконавець повинен надати Замовнику послуги, передбачені Договором, у відповідності до вимог Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 14.02.2012 № 54 «Про затвердження Технічних правил ремонту і утримання вулиць та доріг населених пунктів». Експлуатаційний стан доріг після надання послуг повинен відповідати ДСТУ 3587:2022 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги. Вимоги до експлуатаційного стану».

Пунктом 5.2 Договору сторони узгодили, що місце надання послуг: вулиці та дороги м. Кривий Ріг (Додаток 2).

Відповідно до п. 5.1 Договору термін надання послуг до 31.12.2023 (включно).

Згідно з п. 6.3.2 Договору Виконавець зобов`язаний при надані послуг забезпечити безпеку руху транспорту і пішоходів відповідно до діючих на цей час нормативних документів, дотримуватися діючих правил техніки безпеки, охорони праці, санітарних норм та охорони навколишнього середовища.

У разі виникнення дорожньо-транспортної пригоди через неякісне та/або невчасне надання послуг відповідальність покладається на Виконавця (п. 7.2 Договору).

Згідно з Локальним кошторисом, який є невід`ємною частиною цього Договору передбачені найменування послуг і витрат, що надаються Відповідачем, зокрема п.93-95 встановлено перекладання цегляних колодязів трирядною кладкою, встановлення люка.

Пунктом 7.2 Договору сторони передбачили, що Виконавець несе відповідальність у разі виникнення дорожньо-транспортної пригоди через неякісне та/або невчасне надання послуг.

Тобто, Сторонами Договору чітко визначено в яких випадках передбачена відповідальність Виконавця у разі виникнення ДТП.

Отже, судом першої інстанції встановлено, що матеріали справи не містять доказів, що дорожнє покриття було неякісне або, що ДТП сталося у зв`язку з невчасним наданням послуг Відповідачем.

Також, судом першої інстанції встановлено, що відповідно до умов Договору, ТОВ «ВЕСТАШЛЯХБУД» мав провести роботи на дорогах та вулицях м. Кривого Рогу, в тому числі перекладання кладки колодязів та установити люки, однак з наданих до матеріалів справи доказів не вбачається, які саме колодязі мав перекласти Відповідач та які люки встановити, на яких вулицях (ділянках вулиць). Крім того, перекладання кладки, встановлення люка не є тотожним заміні кришки люка, а також не є тотожним обслуговуванню та утриманню, зокрема люка.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За приписами ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинно- наслідковий зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина, і за відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння шкоди. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення є зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що автомобільна дорога - це лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безпечного, безперервного та зручного руху транспортних засобів; орган управління - орган, призначений для управління автомобільними дорогами (вулицями), забезпечення їх функціонування, розвитку та фінансування; споруди дорожнього водовідводу - споруди, призначені для відводу поверхневих та ґрунтових вод від земляного полотна та проїзної частини (бокові канави, водовідвідні канави, нагірні канави, водопропускні труби, відкриті та закриті дренажні системи, зливова каналізація тощо).

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про автомобільні дороги» вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться (ст. 17 Закону України «Про автомобільні дороги»).

Частиною 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів; позначати місця виконання робіт, місця, де залишено на дорозі, вулиці, залізничному переїзді машини і механізми, будівельні матеріали тощо, відповідними дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, а в темний час доби і при тумані - сигнальними вогнями, передбаченими діючими нормами; по закінченні робіт на дорозі, вулиці, залізничному переїзді негайно привести їх у стан, що забезпечує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів і пішоходів, та впорядкувати зони відчуження; у разі забруднення проїзної частини доріг, вулиць, залізничних переїздів невідкладно здійснювати заходи для їх очищення і своєчасного попередження учасників дорожнього руху про загрозу безпеці руху, що виникла; обладнувати їх технічними засобами регулювання дорожнього руху; виявляти аварійно-небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних пригод та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; щомісяця проводити лінійний аналіз аварійності.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг, вулиць населених пунктів, залізничних переїздів та технічних засобів організації дорожнього руху встановлює ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану».

Автомобільні дороги, вулиці і дороги населених пунктів та залізничні переїзди повинні на період їх експлуатації підтримуватися у справному стані і забезпечувати безпеку руху транспортних засобів та пішоходів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.

Елементами (частинами) об`єктів благоустрою є: покриття площ, вулиць, доріг, проїздів, алей, бульварів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок відповідно до діючих норм (п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів").

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що наявність договірних відносин не спростовує факт відповідальності саме балансоутримувача за утримання в належному стані автомобільних доріг загального користування та об`єктів, що перебувають у його користуванні.

Таким чином, суд першої інстанції, за результатами оцінки наданих доказів, вірно дійшов висновку, що Позивач не довів наявності всіх елементів складу господарського правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) Відповідача та причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою останнього та завданими збитками, оскільки не довів, що саме на Відповідача покладався обов`язок утримання люка, несправність якого потягла ДТП.

Також, щодо доводів скаржника в апеляційній скарзі в частині того, що суд першої інстанції виходячи за межи своїх повноважень безпідставно не взяв до уваги, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 23.09.2024 у справі № 216/1036/24, вже було встановлено той факт, що бездіяльність посадової особи ТОВ «Весташляхбуд» ОСОБА_1 , призвела до пошкодження майна Департаменту патрульної поліції. Судом першої інстанції проігноровано вимоги частини 6 статті 75 ГПК України постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Суд першої інстанції не доречно послався на ч. 7 ст. 75 ГПК України так, як у даному випадку питання стає не до правової оцінки, яка надана була судом певному факту при розгляді іншої справи, а відшкодуванню шкоди, щодо події обставини якої вже були встановлені постановою Дніпровського апеляційного суду від 23.09.2024 у справі № 216/1036/24 колегія суддів зазначає наступне.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23.09.2024 у справі № 216/1036/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за ч.4 ст.140 КУпАП.

Частиною 1 ст. 140 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Частиною 4 ст. 140 КУпАП передбачена відповідальність за порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з листом від 11.01.2024 № 12-20/344 виконавчого комітету Криворізької міської ради проїзна частина вулиці Українська та вулиці Свято-Миколаївська в Центрально- Міському районі значиться на балансовому обліку департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради.

Отже, Відповідач не є утримувачем ділянки дороги, на якій сталася ДТП за участі автомобіля Позивача, що підтверджується листом від 11.01.2024 № 12-20/344, а тому не повинен здійснювати постійний контроль за станом усіх елементів дороги.

Відповідно до пункту 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року (надалі за текстом - Єдині правила), ремонт і утримання автомобільних доріг забезпечується Агентством відновлення (автомобільних доріг загального користування державного значення), підприємствами та організаціями, уповноваженими Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними та Севастопольською міською держадміністраціями (автомобільних доріг загального користування місцевого значення), підприємствами або балансоутримувачами, утвореними або визначеними органами місцевого самоврядування відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» (вулиць і доріг міст та інших населених пунктів) (далі - підприємства та організації, що забезпечують ремонт та утримання дорожніх об`єктів)

Згідно до пункту 11 розділу 2 «Обов`язки і права власників дорожніх об`єктів або уповноважених ними органів, дорожньо-експлуатаційних організацій» Єдиних правил, власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо- експлуатаційні організації, що забезпечують ремонт та утримання дорожніх об`єктів, зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно- кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізних переїздів.

Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17).

Згідно постанови Дніпровського апеляційного суду від 23.09.2024 у справі №216/1036/24 не вбачається, що суд давав оцінку тим же доказам, що і у даній справі, зокрема додатків до договору №365-Т укладеного 23 жовтня 2023 року між Департаментом розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради (Замовником) з ТОВ «ВЕСТАШЛЯХБУД» (Виконавцем).

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що висновки, зроблені у постанові Дніпровського апеляційного суду від 23.09.2024 у справі № 216/1036/24 не є преюдиційними для даної справи.

Тому, судом першої інстанції було вірно застосовано до спірних правовідносин, частину 7 статті 75 ГПК України, так як правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.

Неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права при вирішенні даного спору по суті, судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому безпредметні доводи скаржника в цій частині не приймаються до уваги, в зв`язку з чим підстави для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення відсутні.

Приписами ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Згідно зі ст. ст. 73,74,77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безсторонньому дослідженні наявних у справі доказів.

Однак, скаржником всупереч вищенаведеним нормам права, не подано доказів, які б підтвердили доводи викладені в апеляційній скарзі та спростували правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин колегія суддів не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення вимог апеляційної скарги Позивача.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст. ст. 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2025 у справі № 904/5088/24 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2025 у справі № 904/5088/24 - залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Департамент патрульної поліції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя М.О. Дармін