ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2025 р. Справа №907/386/25

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді О.С. Скрипчук

суддів О.І. Матущака Н.М. Кравчук,

секретар судового засідання Шатан Т.О.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦІМ, ЛТД» б/н від 22.07.2025 (вх № 01-05/2279/25 від 22.07.2025)

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 01 липня 2025 року (суддя Худенко О.О, м. Ужгород)

у справі №907/386/25

за позовом Мукачівської міської ради, м. Мукачево Закарпатської області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦІМ, ЛТД», м. Мукачево Закарпатської області

про стягнення орендної плати у розмірі 725 081,89 грн за період з 01.01.2022 по 31.12.2024

за участю представників сторін:

від позивача: Ільтьо І.І.

від відповідача: Левицький А.О.

ВСТАНОВИВ:

Мукачівська міська рада звернулась до Господарського суду Закарпатської області із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «ЦІМ, ЛТД» про стягнення 725 081,89 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору оренди землі б/н від 31.12.2014 в частині сплати орендних платежів за період з 01.01.2022 по 31.12.2024, у зв`язку з чим у відповідача утворилася та рахується заборгованість перед позивачем у розмірі 725 081,89 грн.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 01 липня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦІМ, ЛТД» на користь Мукачівської міської ради суму 589 101,92 грн заборгованості по сплаті орендної плати, а також 8 780,18 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції частково задовольнив позовні вимоги стягнувши з відповідача 589 101,92 грн за 2022 2023 роки та першу половину 2024 року, відмовивши у задоволенні позову за період з 06.07.2024 по 31.12.2024 на тій підставі, що строк дії договору закінчився 05.07.2024, а на момент винесення рішення, новий договір оренди між сторонами не укладено.

Місцевий суд дійшов висновку, що договір оренди, укладений між сторонами, діяв до 05.07.2024 відповідно до умов додаткової угоди. В частині до цього періоду суд визнав дії позивача правомірними і наявність у відповідача обов`язку щодо сплати орендної плати.

Щодо нарахування орендної плати за період після завершення строку дії договору, суд зазначив, що жодних доказів поновлення договору на новий строк у справі не надано, сторони не укладали додаткових угод, а одностороннє нарахування орендної плати без чинного договору є безпідставним.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Л Закарпатської області від 01 липня 2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦІМ, ЛТД» звернулось до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 22.07.2025 (вх № 01-05/2279/25 від 22.07.2025) у якій просить cкасувати рішення господарського суду Закарпатської області від 01.07.2025 по справі №907/386/25 в частині стягнення з відповідача суму 589101,92 грн заборгованості по сплаті орендної плати, а також суму 8 780,18 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору та ухвалити нове судове рішення у відповідній частині, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Так, апелянт зазначає, що правовідносини у даній справі відрізняються від випадку розглянутого Великою Палату Верховного Суду по справі №914/2848/22, відповідно застосування наведеної судової практики призвело до помилкових висновків суду першої інстанції і як наслідок ухвалення судового рішення, що не відповідає фактичним обставинам справи і з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Разом з тим, скаржник вказує, що місцевий суд застосував принцип суперечливої поведінки (venire contra factum proprium) до періоду після закінчення строку договору, коли позивач не продовжив договору, але одночасно вимагає плату, яка обґрунтовується саме договором, а не іншим правовим механізмом.

На переконання відповідача, зміна нормативної грошової оцінки внаслідок індексації є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договорів оренди землі його учасниками. Зазначене не тягне автоматичної зміни умов договорів щодо розміру орендної плати.

Мукачівська міська рада подала до суду відзиви на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Закарпатської області без змін.

Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що апеляційна скарга є необґрунтованою та висновків місцевого господарського суду не спростовує.

У судове засідання 01.10.2025 з`явився представник позивача, надав пояснення, проти доводів апеляційної скарги заперечив.

У судове засідання 01.10.2025 з`явився представник відповідача, надав пояснення, доводи апеляційної скарги підтримав.

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Між територіальною громадою міста Мукачева в особі Мукачівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЦІМ-ЛТД» (орендарем, відповідачем у справі) укладено Договір оренди земельної ділянки б/н від 31.12.2014 (далі Договір), за умовами п. 1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної машинобудівної та іншої промисловості, яка знаходиться по вул. Ужгородська, 165-б, м. Мукачево, Закарпатської області.

Відповідно до п. 2 Договору, в оренду передається земельна-ділянка загальною площею 0,8060 га, а саме: згідно експлікації земельних угідь відповідно до форми №6-зем №2866 від 16.10.2014, виданої управлінням Держземагенства в Мукачівському районі Закарпатської області.

У відповідності до п. 3 Договору, на земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: згідно зведеного акту вартості будівель і споруд від 29.10.2009 (права № 478 юр), виданого КП «Мукачівське міське БТІ та ЕО».

Пунктами 5-7 Договору визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1 438 214,95 грн. Кадастровий номер ділянки :01:014:0019. Недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню немає. Інших особливостей об`єкта оренди які можуть вплинути на орендні відносини не виявлено.

Згідно із п. 8 Договору, його укладено на 5 років. Після закінчення строку дії Договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 7191,08 грн, що становить 6% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Орендна плата вноситься щомісячно на поточні рахунки орендодавця. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов Договору оренди чи продовження його дії (п. 9, 10, 11, 12 Договору).

Пунктом 13 Договору передбачено, що розмір орендної плати переглядається у разі: - зміни умов господарювання, передбачених Договором; - зміни розмірів земельного-податку, підвищення цін і тарифів; - зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; - погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено-документами; - в інших випадках, передбачених законом.

Земельна ділянка передається в оренду для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Цільове призначення земельної ділянки (згідно УКЦВЗ): 11.02. для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд-підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (п. 16 Договору).

На підставі п. 18 Договору, передача земельної ділянки в оренду здійснюється з розроблення проекту її відведення. Згідно рішення 40 сесії Мукачівської міської ради 5 скликання від 18.12.2008 №802.

Згідно п. 20 Договору, передача земельної ділянки орендарю здійснюється у триденний строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Зміна умов Договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку (п. 36 Договору).

За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору (п. 41 Договору).

Відповідно до п. 43 Договору, цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його державної.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи акту приймання передачі земельної ділянки б/н від 31.12.2014, підписаного уповноваженими представниками обох сторін, орендарю передано в оренду земельну ділянку площею 0,8060 га, яка знаходиться за адресою: м. Мукачево, вул. Ужгородська, 165-б.

В подальшому між сторонами укладено Додаткову угоду б/н від 05.06.2014 до Договору оренди земельної ділянки (далі - Додаткова угода).

З означеної Додаткової угоди вбачається, що сторони дійшли згоди про внесення змін до останньої, зокрема п. 1 визначено внести зміни в розділ І «Предмет договору» виклавши його в наступній редакції.

Пункт 1 Договору з урахуванням змін внесених Додатковою угодою визначає, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка знаходиться по вул. Ужгородська, 165 м. Мукачево, Закарпатської області.

Пунктом 2 Договору з врахуванням змін встановлюється, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,8060 га, а саме: згідно експлікації земельних угідь, зазначеної у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-014 від 07.03.2014, виданої управлінням Держземагенства в Мукачівському районі Закарпатської області.

Пункти 3, 4 Договору в редакції змін встановлених Додатковою угодою визначає, що на земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: згідно зведеного акту вартості будівель і споруд від 29.10.2009 року (справа №478 юр), виданого КП «Мукачівське міське БТІ та ЕО». Земельна ділянка передається в оренду разом з об`єктами нерухомого майна згідно зведеного акту вартості будівель і споруд від 29.10.2009 (справа № 478 юр), виданого КП «Мукачівське МБТІ та ЕО».

Додатковою угодою також внесено зміни в п. 5 Договору, та визначено що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1 438 214,95 грн. Кадастровий номер ділянки :01:014:0019.

Крім того, сторони дійшли згоди про внесення змін в розділ 4 Договору «Орендна плата» та погодили зокрема, що орендна плата вноситься орендарем з 01 січня 2014 року в грошовій формі, у розмірі 7191,08 грн, що становить 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Орендна плата сплачується щомісяця на поточні рахунки орендодавця: одержувач - місцевий бюджет м. Мукачева. Обчислення та сплата розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами. Орендна плата вноситься не пізніше 20 числа поточного місяця. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами. Розмір орендної плати переглядається у разі: - зміни умов господарювання, передбачених договором; - зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів; - зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; - погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; - в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди, всі інші умови основного договору оренди земельної ділянки залишаються без змін.

Додаткова угода, як визначено в п. 4, набирає чинності після підписання сторонами та її державної реєстрації в органі, що проводить державну реєстрацію.

В подальшому між сторонами укладено Додаткову угоду №12543 від 05.07.2019 (далі Додаткова угода №12543) до Договору оренди земельної ділянки, відповідно до п. 1. якої, сторони дійшли згоди про продовження дії Договору оренди строком на 5 років.

Пунктом 2 Додаткової угоди №12543, сторони дійшли також згоди про внесення змін до п. 5 розділу «Предмет договору», а саме погодили, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 2 734 261,90 грн.

Крім цього, даною Додатковою угодою сторони узгодили внести зміни до п. 9 розділу «Орендна плата», зокрема встановили, що Орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 13 671,31 грн, що становить 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Орендна плата сплачується щомісяця на поточні рахунки орендодавця: одержувач - місцевий бюджет м. Мукачева.

Відповідно до п. 4 Додаткової угоди №12543, всі інші умови основного договору оренди земельної ділянки залишаються без змін.

Дана Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору оренди земельної ділянки від 31.12.2014 в м. Мукачево, вул. Ужгородська, 165Б загальною площею 0,8060 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:014:0019 (п. 5 Додаткової угоди №12543).

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

За змістом ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 286 Господарського кодексу України передбачено, що орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно ст. 792 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Приписами ст. 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

За змістом статті 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 цього Закону передбачено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною першою статті 15 Закону «Про оренду землі» визначено, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є істотною умовою договору оренди землі.

Використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону (стаття 206 Земельного кодексу України).

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно із п. 288.1. ст. 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Пунктом 288.4. статті 288 Податкового кодексу України регламентовано, що розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім випадків консервації таких земельних ділянок або визнання земельних ділянок забрудненими (потенційно забрудненими) вибухонебезпечними предметами).

На підставі абз. 1 п. 289.1. ст. 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок (п. 289.2. ст. 289 Податкового кодексу України).

З аналізу вищенаведених норм чинного законодавства випливає, що положеннями Податкового кодексу України не передбачено проведення індексації орендної плати, натомість, індексації підлягає нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Водночас зміна нормативної грошової оцінки внаслідок індексації є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договорів оренди землі його учасниками. Зазначене не тягне автоматичної зміни умов договорів щодо розміру орендної плати.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 30.03.2018 у справі №916/3236/16, від 01.10.2018 у справі №916/3233/16, від 19.12.2019 у справі №922/1137/19, від 16.03.2020 у справі №922/1658/19.

Частиною 5 статті 5 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема, для визначення розміру земельного податку, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Згідно із ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оцінку земель», нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться, зокрема, у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (ч. 2 ст. 20 Закону України «Про оцінку земель»).

Аналіз вищевикладених положень чинного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки підставою для перегляду розміру орендної плати, який не може бути меншим, ніж встановлений приписами ст. 288 Податкового кодексу України.

Відповідно до ч. 1 3 ст. 632 Цивільного кодексу України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2024 року у справі №914/2848/22 зазначено наступне: «Велика Палата Верховного Суду зауважує, що для визначення розміру орендної плати за землі державної та комунальної власності базою для обрахунку є нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Відповідно до частини п`ятої статті 5 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема, для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Положеннями пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства. Отже, нормативна грошова оцінка земель встановлюється шляхом затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, яка здійснюється відповідною сільською, селищною, міською радою. Зазначене імперативне регулювання унеможливлює встановлення нормативної грошової оцінки земельних ділянок договором, зокрема договором між органом місцевого самоврядування і орендарем. Водночас обов`язковість врахування нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності під час визначення розміру орендної плати встановлена законом (абзац другий частини першої статті 13 Закону України «Про оцінку земель»). Отже, у разі зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності змінюється також розмір орендної плати. Зазначене відповідає положенням частини другої статті 632 ЦК України, відповідно до якої зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Велика Палата Верховного Суду висновує, що з моменту початку застосування відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України нового розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності автоматично змінюються і права та обов`язки сторін договору оренди в частині розміру орендної плати, якщо він визначений у відсотковому співвідношенні до нормативної грошової оцінки. Велика Палата Верховного Суду висновує, що з моменту початку застосування відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України зміненої нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної або комунальної власності автоматично змінюються і права та обов`язки сторін договору оренди в частині розміру орендної плати, визначеної у відсотковому співвідношенні до нормативної грошової оцінки. У таких правовідносинах відсутній обов`язок сторін вносити зміни до договору оренди шляхом укладення додаткової угоди, оскільки обов`язок сплачувати орендну плату відповідно до зміненої нормативної грошової оцінки земельної ділянки виникає в орендаря з моменту початку застосування такої нормативної грошової оцінки».

Тобто, рішення щодо введення нового розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок автоматично змінює і права та обов`язки сторін договору оренди в частині розміру орендної плати.

Орендодавець у випадку зміни розміру орендної плати, у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної чи комунальної власності вправі вимагати від орендаря сплати орендної плати у зміненому розмірі, в тому числі і шляхом звернення до суду з позовом про стягнення спірної суми.

Колегія суддів зазначає, що застосування місцевим господарським до спірних правовідносин правових висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 05.06.2024 у справі №914/2848/22, відповідає як положенням ч.4 ст. 236 ГПК України, так і фактичним обставинам розглядуваної судом справи.

З матеріалів справи встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 2022 рік становить 6 005 535,57 грн, орендна плата вноситься орендарем у розмірі 6% від нормативної грошової оцінки землі у грошовій формі та становить 360 332,13 грн на рік; нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 2023 рік становить 7 887 815,92 грн, орендна плата вноситься орендарем у розмірі 6% від нормативної грошової оцінки землі у грошовій формі та становить 207 530,52 грн на рік; нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 2024 рік становить 8 293 118,71 грн, орендна плата вноситься орендарем у розмірі 6% від нормативної грошової оцінки землі у грошовій формі та становить 497587,12 грн на рік.

Поряд з цим, відповідачем за оренду земельної ділянки сплачено 180 461,28 грн за 2022 рік, 207 530,52 грн за 2023 рік та 218 114,52 грн за 2024.

Так, між сторонами укладено Додаткову угоду №12543 від 05.07.2019 до Договору оренди земельної ділянки, відповідно до п. 1. якої, сторони дійшли згоди про продовження дії Договору оренди строком на 5 років. Суду не надано доказів, що договір оренди продовжувався після спливу цього строку. Отже колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про існування договірних відносин до 05.07.2024 (доколи пройшло 5 років від 05.07.2019 дати додаткової угоди)

Колегія суддів зазначає про неможливість стягнення орендної плати на підставі Договору за період з 06.07.2024 по 01.12.2024 оскільки не надано доказів, що в цей період діяв Договір оренди земельної ділянки, а позивачем заявлено позовні вимоги які обгрунтовуються дією договору оренди.

З урахуванням вищевикладеного в сукупності, перевіривши здійснений судом першої інстанції розрахунок суми заборгованості, колегія суддів вказує, що місцевий суд дійшов до вірного висновку про задоволення позову частково.

Підсумовуючи все наведене, колегія суддів зазначає, що доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу рішення Господарського суду Закарпатської області від 01 липня 2025 року у справі №907/386/25.

За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З огляду на вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційні скарги без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦІМ, ЛТД» б/н від 22.07.2025 (вх № 01-05/2279/25 від 22.07.2025р.) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 01 липня 2025 року у справі № 907/386/25 залишити без змін.

3. Судовий збір сплачений за апеляційну скаргу покласти на апелянта.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

Суддя Н.М. Кравчук

Суддя О.І. Матущак