ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2025 Справа № 904/4226/25
За позовом: Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області,м.Полтава

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтекс Інвест», м.Дніпро

Про: стягнення 31 240,00 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «Інтекс Інвест» (відповідач) про стягнення 31 240,00 грн. - заборгованості за договором купівлі - продажу нафтопродуктів № 80-СК/300 від 27.07.23 р.

Ухвалою суду від 06.08.25р. позовну заяву залишено без руху та зобов`язано позивача усунути недоліки позовної заяви, а саме - надати докази сплати судового збору у розмірі 3 028,00 грн. 12.08.25 через систему «Електронний суд» від позивача надійшли докази сплати судового збору в установлених законом порядку та розмірі .

Ухвалою суду від 14.08.25р. відкрите провадження у справі №904/4226/25 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

ТОВ «Інтекс Інвест» (відповідач) своїм правом на подання до суду відзиву на позов не скористалось, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі було повідомлене належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку копії ухвали суду до електронного кабінету відповідача 14.08.25р.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області (покупець) та ТОВ «Інтекс Інвест» (постачальник) укладено договір купівлі-продажу нафтопродуктів від 27 липня 2023 року №80-СК/300, за яким постачальник прийняв на себе зобов`язання передати покупцю товар, а покупець зобов`язався сплатити і прийняти цей товар. Відповідно до п 4.1. оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів, протягом 3 (трьох) банківських днів на рахунок постачальника з дня виписки рахунку на товар. Ціна одного літру товару вказується у рахунку-фактурі та дійсна протягом дня його виписки. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на рахунок постачальника.

На виконання умов цього договору позивачем проведено оплату за товар, що підтверджується платіжною інструкцією № 2868 від 27.07.23р.

Пунктом 5 договору визначено, що строк поставки товару - до 31 грудня 2023 року. Відповідно до видаткової накладної від 27.07.23р. №0040/0000415 позивапчем отримано товар в кількості 2 000 літрів у формі скретч-карток. Отримання товару на АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки або талони) на отримання товару відповідно «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами» , затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997р.

Позивач зазначає, що з 10 лютого 2025 року у Головному управлінні ПФУ в Полтавській області відсутня можливість використання талонів, оскільки товар зазначеної в талонах марки, відсутній на АЗС постачальника. Разом з тим всі АЗС, на яких здійснювалось отримання бензину, зачинені та не працюють.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Статтею 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 670 ЦК України передбачено, що якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, із закінченням строку виконання зобов`язання продавця передати оплачений покупцем товар останньому таке зобов`язання припиняється і відповідно трансформується в зобов`язання з повернення сплаченої покупцем передоплати за його вимогою, і навпаки, із закінченням строку оплати покупцем товару, проданого в кредит, таке зобов`язання припиняється і трансформується в зобов`язання з повернення продавцю відповідного товару.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

За ч. 2 ст. 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч. 4 ст. 74 ГПК України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до ст. 74 ГПК України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому ст. 74 ГПК України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та приписи чинного законодавства України, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 74, 126, 129, 237-241 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтекс-Інвест» (49600, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, офіс 206/2; ) на користь позивача Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36000, м. Полтава, вул. Гоголя, 34; ): 31 240,00грн. - заборгованості та 3028,00 грн. - витрат на сплату судового збору. Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України рішення складено та підписано без його проголошення 13.10.25р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильєв О.Ю.