РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.10.2025Справа № 910/11189/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АМЕТРІН ФК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ АРТМЕД"

про стягнення 46 825,70 грн

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

О.Ю. Мороз

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АМЕТРІН ФК" (далі - позивач, ТОВ "АМЕТРІН ФК") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ АРТМЕД" (далі - відповідач, ТОВ "КОМПАНІЯ АРТМЕД") про стягнення 46 825,70 грн на підставі Договору купівлі-продажу № 020124/м-ос від 02.01.2024, з яких: 42 506,96 грн основної заборгованості та 4 318,74 грн відсотків за користування чужими коштами.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оплату за частину поставленого позивачем та прийнятого відповідачем товару останнім не було здійснено, вартість неоплаченого відповідачем товару за Договором складає 42 506,96 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2025 позовну заяву ТОВ "АМЕТРІН ФК" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/11189/25, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Суд повідомляв позивача та відповідача про відкриття провадження у справі № 910/11189/25.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заву та додані до неї докази.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до статей 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, та дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

Відповідно до частин 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами статей 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статей 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

02.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АМЕТРІН ФК" (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ АРТМЕД" (далі - покупець) укладено Договір № 020124/М-ОС купівлі продажу (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, продавець передає, а покупець приймає окремими партіями і оплачує лікарські препарати, хімічні реактиви, дезінфекційні засоби, вироби медичного призначення і витратні матеріали (далі - Товар), номенклатура, кількість, і ціна якого визначаються на підставі письмової заявки або заявки по телефону покупця на кожну конкретну партію Товару і відображаються в накладній на дану партію.

Згідно п. 2.1 Договору, загальна кількість Товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, типами остаточно узгоджуються у видатково-прибуткових накладних, складених та підписаних уповноваженими представниками сторін на підтвердження факту приймання-передачі Товарів, та скріплених печатками сторін. Сторони розглядають зазначені накладні, як невід`ємну частину цього Договору.

Судом встановлено, що позивач поставив, а відповідач без жодних заперечень прийняв Товар на зальну суму 155 513,82 грн, що підтверджується Видатковими накладними № 31020 від 18.01.2024 на суму 5 565,69 грн, № 40500 від 23.01.2024 на суму на суму 5 175,61 грн, № 54063 від 30.01.2024 на суму 1 378,37 грн, № 71507 від 08.02.2024 на суму 3 064,48 грн, № 71508 від 08.02.2024 на суму 168,48 грн, № 112415 від 28.02.2024 на суму 965,57 грн, № 144109 від 15.03.2024 на суму 3 492,80 грн, № 155160 від 21.03.2024 на суму 5 051,36 грн, № 172699 від 29.03.2024 на суму 2 721,12 грн, № 223149 від 25.04.2024 на суму 2 336,88 грн, № 223458 від 25.04.2024 на суму 1 644,80 грн, № 231446 від 30.04.2024 на суму 1 011,15 грн, № 257240 від 15.05.2024 на суму 822,40 грн, № 257273 від 15.05.2024 на суму 829,25 грн, № 257274 від 15.05.2024 на суму 390,00 грн, № 273750 від 23.05.2024 на суму 2 527,88 грн, № 274659 від 23.05.2024 на суму 529,65 грн, № 284089 від 29.05.2024 на суму 22 791,00 грн, № 361529 від 11.07.2024 на суму 1 197,65 грн, № 364402 від 12.07.2024 на суму 378,00 грн, № 456312 від 29.08.2024 на суму 2 857,86 грн, № 456315 від 29.08.2024 на суму 2 022,30 грн, № 557220 від 15.10.2024 на суму 3 927,44 грн, № 561261 від 17.10.2024 на суму 1 978,00 грн, № 580249 від 25.10.2024 на суму 2 494,17 грн, № 581643 від 25.10.2024 на суму 4 112,01 грн, № 648891 від 27.11.2024 на суму 2 844,06 грн, № 698952 від 20.12.2024 на суму 3 707,34 грн, № 45079 від 22.01.2025 на суму 1 174,86 грн, № 242800 від 21.04.2025 на суму 3 795,26 грн, № 242799 від 21.04.2025 на суму 29 890,36 грн, № 244008 від 21.04.2025 на суму 2 806,95 грн, № 247235 від 23.04.2025 на суму 410,36 грн, № 247234 від 23.04.2025 на суму 22 708,48 грн, № 345191 від 06.06.2025 на суму 4 895,55 грн, долученими позивачем до позовної заяви.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п. 3.2 Договору, ціна, вказана в накладній на конкретну партію Товару, є твердою для даної партії і не розповсюджується на подальші партії Товару, що постачається.

Положенням п. 3.3 Договору передбачено, що загальна сума Договору складає сумарну вартість всіх партій Товару, поставленого продавцем і прийнятої покупцем протягом терміну дії цього Договору, на підставі накладних відповідно до п.2.1 цього Договору. ПДВ визначається по ставці, що діє на момент виникнення податкових зобов`язань.

Згідно п. 5.1 Договору, покупець проводить оплату кожної партії Товару на розрахунковий рахунок продавця у строк 3 календарних днів з моменту постачання Товару, який вказується у накладній та визначається відповідно до п. 6.6. цього Договору.

Оплата за поставлений Товар здійснюється шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок продавця. За згодою сторін оплата частково або в повному обсязі може здійснюватися в інший спосіб, передбачений чинним законодавством України (п. 5.2 Договору).

Судом встановлено, що відповідач за поставлений позивачем Товар частково сплатив грошові кошти у розмірі 113 006,86 грн, що підтверджується платіжними дорученнями перелік яких наведений позивачем у розрахунку у позовній заяві.

Доказів оплати у більшому розмірі за Товар, поставлений позивачем за спірними видатковими накладними, відповідачем суду не надано.

Відтак, заборгованість відповідача за поставлений позивачем Товар відповідно до Договору № 020124/М-ОС купівлі продажу від 02.01.2024 становить 42 506,96 грн.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 ЦК України, ст. 202 ГК України зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "АМЕТРІН ФК" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ АРТМЕД" заборгованості за поставлений позивачем Товар у розмірі 42 506,96 грн, відповідно до Договору № 020124/М-ОС купівлі продажу від 02.01.2024, є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Окрім того, позивач просив стягнути з відповідача відсотки за користування чужими коштами у загальному розмірі 4 318,74 грн.

Судом встановлено, що відсотки за користування чужими коштами розраховані позивачем окремо за кожною накладною з дати прострочення виконання зобов`язання до 01.09.2025.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 5.4 Договору, в разі порушення покупцем умов цього Договору щодо оплати за поставлений Товар, покупець зобов`язаний, за вибором продавця, або сплатити йому суму заборгованості, або повернути неоплачений товар чи надати продавцю аналогічний Товар, а за згодою продавця - інший Товар, відповідної кількості і якості, загальна вартість якого дорівнює сумі заборгованості покупця. Виконання зобов`язань, передбачених цим пунктом Договору, в натурі не звільняє покупця від сплати штрафних санкцій, передбачених Договором.

Відповідно до п. 4.4 Договору, у разі порушення покупцем термінів розрахунку за поставлений продавцем Товар відповідно до п.5.1. цього Договору, покупець сплачує продавцеві відсотки за користування чужими грошовими коштами у розмірі 30% річних від суми заборгованості за кожен день прострочення виконання своїх зобов`язань.

Здійснивши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" перевірку наведеного позивачем у позовній заяві розрахунку 30% річних, суд визнає такі розрахунки обґрунтованими та арифметично вірними.

За таких обставин, приймаючи до уваги наведене вище, вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "АМЕТРІН ФК" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ АРТМЕД" 30 % річних за користування чужими грошовими коштами у розмірі 4 318,74 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивачем в позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат, який складається з суми судового збору в розмірі 3 028,00 грн.

Відповідач попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду не подав.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позивачем було подано позовну заяву у даній справі в електронній формі, отже розмір судового збору, що підлягає сплаті, підлягає пониженню на коефіцієнт 0,8 та має становити 2 422,40 грн.

В той же час, позивач за звернення до Господарського суду міста Києва з позовом сплатив судовий збір у розмірі 3 028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 2457 від 02.09.2025.

Тобто позивачем при зверненні до суду із позовом було надмірно сплачено судовий збір у сумі 605,60 грн за подання позовної заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Позивач не звертався до суду з клопотанням про повернення надмірно сплаченого судового збору.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

3 огляду на наведені приписи ст. 129 ГПК України, судовий збір у сумі 2 422,40 грн покладається на відповідача.

Керуючись статтями 56, 58, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236-238, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ АРТМЕД" (Україна, 03131, місто Київ, вул.Конча-Заспинська, будинок 12, квартира 12; ідентифікаційний код: 44788642) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АМЕТРІН ФК" (Україна, 01033, місто Київ, ВУЛИЦЯ ГАЙДАРА, будинок 27, квартира 26; ідентифікаційний код: 38218086) 42 506,96 грн (сорок дві тисячі п`ятсот шість гривень 96 коп.) основної заборгованості, 4 318,74 грн (чотири тисячі триста вісімнадцять гривень 74 коп.) відсотків за користування чужими коштами та 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.) судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 07.10.2025.

Суддя Оксана ГУМЕГА