РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.10.2025Справа № 910/7750/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом Підприємства з іноземними інвестиціями «ІТРАКО»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОФОРМ»

про стягнення 752 361, 44 грн.

Без повідомлення учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва із вказаною позовною заявою до відповідача про стягнення 752 361, 44 грн. з яких: 454 058,76 грн. - основний борг, 247 905, 68 грн. - курсова різниця, 50 397, 00 грн. - 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2025 позовну заяву було залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків та спосіб їх усунення.

30.06.2025 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про усунення недоліків, у якій позивач усунув недоліки зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 24.06.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2025 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, будь-яких пояснень щодо суті спору до суду не подав. У частині 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

30.12.2022 між ПІІ «ІТРАКО» (далі - Позивач/Постачальник) та ТОВ «НОВОФОРМ» (далі - Відповідач/Покупець) укладено договір поставки №УС/ДП-15-93 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставляти покупцеві поліграфічні матеріали, а покупець зобов`язується приймати та вчасно оплачувати товар, що поставляється в терміни та на умовах, визначених даним договором.

Пунктом 3.1 Договору сторони дійшли згоди про те, що оплата товару проводиться покупцем у гривнях на розрахунковий рахунок постачальника протягом 30 (Тридцяти) календарних днів із дня поставки товару в порядку визначеному пунктами 3.2, 3.3 цього Договору.

Згідно із п. 3.2 Договору підставою для оплати є рахунок-фактура, з урахуванням домовленосте визначених п. 3.3 цього договору.

Пунктом 3.3 Договору передбачено, що сума, що підлягає сплаті покупцем постачальнику у гривнях, за поставлений (відвантажений) товар визначається за курсом продажу Євро, встановленому УМВБ на момент закриття валютних торгів дня, що передує дню проведення оплати за товар (інтернет-сайт)http://www.udinform.com/index.pho?option=comdealingquotation&task=closeukr) та розраховується за формулою: (Сс = Цр : K1 х К2), де: - Сс - сума, що підлягає сплаті покупцем на рахунок Постачальника за відвантажений (поставлений) товар згідно відповідного рахунку-фактури; - Цр - загальна сума вартості товару, вказана у відповідному рахунку-фактурі в графі - «всього до сплати»; - К1 - курс продажу Євро, встановленому УМВБ на момент закриття валютних торгів дня, що передує дню виставляння рахунку-фактури (інтернет-сайт http://www.udinfoim.com/index.php?option=com_dealingquotation&task=closeukr), який також зазначається в рахунку фактурі; - К2 - курс продажу Євро, встановленому УМВБ на момент закриття валютних торгів дня, що передує дню проведення оплати за товар (інтернет-сайт http://www.udinfonn.com/index.php?option=com_dealingquotation&task=closeukr); сторони визначили, що покупець має право самостійно проводити розрахунок розміру суми що підлягає сплаті постачальнику відповідно до методики наведеній в пункті 3.3. даного договору або звернутися щодо такого розрахунку до постачальника.

Згідно пункту 3.4. Датою виконання зобов`язань Покупця по розрахункам з Постачальником вважається дата надходження коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

Як зазначає Позивач, Відповідачем порушено умови договору щодо оплати вартості товару, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед Постачальником за поставлений товар, а саме:

29.07.2021 року Постачальником поставлено, а Покупцем прийнято товар загальною вартістю 51955,87 грн. (факт поставки підтверджується видатковою накладною № UA00004175 від 29.07.2021 року).

11.08.2021 року Постачальником поставлено, а Покупцем прийнято товар загальною вартістю 89394,98 грн. (факт поставки підтверджується видатковими накладними № UA00004533 від 11.08.2021 року).

19.08.2021 року Постачальником поставлено, а Покупцем прийнято товар загальною вартістю 44981,33 грн. (факт поставки підтверджується видатковою накладною № UA00004658 від 19.08.2021 року).

27.08.2021 року Постачальником поставлено, а Покупцем прийнято товар загальною вартістю 34428,89 грн. (факт поставки підтверджується видатковою накладною № UA00004843 від 27.08.2021 року).

Також 27.08.2021 року Постачальником поставлено, а Покупцем прийнято товар загальною вартістю 19010,40 грн. (факт поставки підтверджується видатковою накладною № UA00004844 від 27.08.2021 року).

15.09.2021 року Постачальником поставлено, а Покупцем прийнято товар загальною вартістю 42178,55 грн. (факт поставки підтверджується видатковою накладною № UA00005259 від 15.09.2021 року).

27.09.2021 року Постачальником поставлено, а Покупцем прийнято товар загальною вартістю 83567,61 грн. (факт поставки підтверджується видатковою накладною № UA00005564 від 27.09.2021 року).

26.10.2021 року Постачальником поставлено, а Покупцем прийнято товар загальною вартістю 7730,69 грн. (факт поставки підтверджується видатковою накладною № UA00006253 від 26.10.2021 року).

Також, 26.10.2021 року Постачальником поставлено, а Покупцем прийнято товар загальною вартістю 89931,82 грн. (факт поставки підтверджується видатковою накладною № UA00006040 від 26.10.2021 року).

Товар поставлений за видатковою накладною, UA00004175 від 29.07.2021 року, був оплачений частково шляхом сплати Відповідачем, 23.02.2022 року, на розрахунковий рахунок Позивача, 9 121, 38 грн.

Решта товару, поставленого згідно зазначених вище видаткових накладних оплачена не була, у зв`язку з чим у Відповідача перед Позивачем утворилась прострочена заборгованість у розмірі - 454 058,76 грн., яка на дату звернення до суду з позовом не погашена.

Крім того, в наслідок невчасного та неповного виконання Покупцем своїх зобов`язань за договором, як зазначає Позивач у Покупця утворилася заборгованість по курсовій різниці, що за курсом визначеним відповідно до умов договору на дату звернення з позовом становить - 247 905, 68 грн.

Договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі, Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи підтверджується передача позивачем і прийняття відповідачем товару на підставі Договору, в свою чергу, відповідачем частково оплачено отриманий на підставі Договору товар.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 3.1 Договору, у відповідача виникло грошове зобов`язання із оплати отриманого на підставі Договору товару у розмірі 454 058, 76 грн., а строк виконання такого зобов`язання настав.

Окрім основного боргу Позивач просив стягнути з Відповідача штрафні санкції у вигляді 3 % річних у розмірі 50 397, 00 грн.

Крім того, Позивачем заявлено до стягнення суми курсової різниці яка випливає з п. 3.3 Договору в розмірі 247 905, 68 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Відповідно до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Абзацом 3 ч. 1 ст. 664 ЦК України встановлено, що товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

За умовами ст.ст. 525, 526 ЦК України, ч.ч. 1, 7 ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певних дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статей 524 та 533 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Перевіривши розрахунок позивача по 3 % річних та періоди, по яким заявлено інфляційне нарахуванням, Господарський суд міста Києва вважає, що вимога позивача про стягнення 3 % річних підлягає задоволенню в заявленому розмірі, а саме 50 397, 00 грн., а також курсова різниця в розмірі 247 905, 68 грн.

За таких обставин, суд оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням заяви Позивача про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НОВОФОРМ» (Україна, 02099, місто Київ, ВУЛИЦЯ БОРИСПІЛЬСЬКА, будинок 9, ідентифікаційний код 36683098) на користь ПІДПРИЄМСТВА З ІНОЗЕМНИМИ ІНВЕСТИЦІЯМИ «ІТРАКО» (Україна, 04080, місто Київ, ВУЛ.ВІКЕНТІЯ ХВОЙКИ, будинок 18/14, корпус 2, ідентифікаційний код 24930652) - основний борг у розмірі 454 058 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі п`ятдесят вісім) грн.. 76 коп., 3 % річних у розмірі 50 397 (п`ятдесят тисяч триста дев`яносто сім) грн. 00 коп. курсова різниця в розмірі 247 905 (двісті сорок сім тисяч дев`ятсот п`ять) грн. 68 коп. та 11 285 (одинадцять тисяч двісті вісімдесят п`ять) грн. 42 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Алєєва