ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2025 р. Справа№ 910/14007/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Ткаченка Б.О.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання: Ніконенко Є.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Кучерук А.В.;

від відповідача: Бабченко Ю.Ю.;

при розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнібуд Енергосервіс»

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2025 (повний текст складено 23.04.2025)

у справі № 910/14007/24 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнібуд Енергосервіс»

до Антимонопольного комітету України

про зобов`язання вчинити дії

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішень господарських судів

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/14007/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнібуд Енергосервіс» до Антимонопольного комітету України відповідно до якого позивач просить:

- визнати дії Антимонопольного комітету України щодо включення Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнібуд Енергосервіс» до зведених відомостей про рішення органів Антимонопольного комітету України про визнання вчинення суб`єктами господарювання порушень законодавства про захист економічної конкуренції, передбачених пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді спотворення результатів торгів (тендерів) та накладення штрафу на підставі рішення Антимонопольного комітету України від 25.07.2024 року № 242-р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» у справі № 145-26.13/68-24, які оприлюднені на офіційному веб-порталі Антимонопольного комітету України (https://amcu.gov.ua/napryami/oskarzhennya-publichnih-zakupivel/zvedeni-vidomosti-shchodo-spotvorennya-rezultativ-torgiv/zvedeni-vidomosti-shchodo-spotvorennia-rezultativ-torhiv-za-2024-rik), такими, що порушують права Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнібуд Енергосервіс»;

- визнати дії Антимонопольного комітету України щодо включення Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнібуд Енергосервіс» до Державного реєстру суб`єктів господарювання, яких притягнуто до відповідальності за вчинення порушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів на підставі рішення Антимонопольного комітету України від 25.07.2024 року № 242-р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» у справі № 145-26.13/68-24, які оприлюднені на офіційному веб-порталі Антимонопольного комітету України(https://reyestr.amcu.gov.ua/?dateFrom=&dateTo=нmber=&code=35676598&name=&counter=), такими, що порушують права Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІБУД ЕНЕРГОСЕРВІС»;

- зобов`язати Антимонопольний комітет України виключити зі зведених відомостей про рішення органів Антимонопольного комітету України інформацію, внесену на підставі рішення Антимонопольного комітету України від 25.07.2024 року № 242-р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» у справі № 145-26.13/68-24 про визнання вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю «Юнібуд Енергосервіс» порушень законодавства про захист економічної конкуренції, передбачених пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді спотворення результатів торгів (тендерів) та накладення штрафу, оприлюднену на офіційному веб-порталі Антимонопольного комітету України (https://amcu.gov.ua/napryami/oskarzhennya-publichnih-zakupivel/zvedeni-vidomosti-shchodo-spotvorennya-rezultativ-torgiv/zvedeni vidomosti-shchodo-spotvorennia-rezultativ-torhiv-za-2024-rik);

- зобов`язати Антимонопольний комітет України виключити з Державного реєстру суб`єктів господарювання інформацію, внесену на підставі рішення Антимонопольного комітету України від 25.07.2024 року № 242-р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» у справі № 145-26.13/68-24 про визнання вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю «Юнібуд Енергосервіс» порушень законодавства про захист економічної конкуренції, передбачених пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді спотворення результатів торгів (тендерів) та накладення штрафу, оприлюднену на офіційному веб-порталі Антимонопольного комітету України (https://reyestr.amcu.gov.ua/?dateFrom=&dateTo=нmber=&code=35676598&name=&counter=)

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.04.2025 у справі № 910/14007/24 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнібуд Енергосервіс» відмовлено.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням, ТОВ «Юнібуд Енергосервіс» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва 17.04.2025 у справі № 910/14007/24 повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «Юнібуд Енергосервіс» у повному обсязі.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Позивач наголошує, що рішення АМКУ від 25.07.2024 № 242-р оскаржується у справі № 910/12838/24, але автоматичне внесення до реєстрів до завершення судового розгляду фактично карає Позивача без доведення його вини. Така практика порушує принцип презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України) та право на справедливий судовий розгляд (ст. 6 Конвенції про захист прав людини), оскільки Позивач змушений доводити свою невинуватість, перебуваючи в «чорному списку», що обмежує його господарську діяльність.

На думку скаржника, суд першої інстанції проігнорував цю системну проблему, не оцінивши, що автоматичне включення до реєстрів на основі оскаржуваного рішення АМКУ може бути наслідком помилки чи необ`єктивного розгляду справи АМКУ, що підтверджується судовою практикою (постанова Верховного Суду від 25.08.2021 у справі № 910/10407/20).

Також на думку скаржника, судом помилково застосовано ч. 4 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», вважаючи, що внесення даних до Зведених відомостей та Державного реєстру не є частиною виконання рішення АМКУ від 25.07.2024 № 242-р. Згідно з ч. 4 ст. 60, порушення судового провадження у справі № 910/12838/24 (оскарження рішення № 242-р) зупиняє виконання цього рішення, включаючи всі пов`язані дії, такі як оприлюднення інформації в реєстрах, що мають правові наслідки.

Скаржник вважає, що судом проігнорував, що включення позивача до реєстрів на основі оскаржуваного рішення прямо обмежує його права на участь у закупівлях (п. 4 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про публічні закупівлі»), що є прямим наслідком виконання рішення АМКУ. Суд не дослідив, що Державний реєстр, до якого внесено дані Позивача, перебуває в дослідній експлуатації (наказ АМКУ від 04.03.2024 № 22-ОД) і не введений офіційно в дію, що підтверджується листом АМКУ від 01.11.2024 № 300-29.4/07-10618е. Це свідчить про відсутність правових підстав для внесення інформації до нього або проведення будь-яких експериментів щодо Позивача без його згоди. Суд не врахував, що Зведені відомості оприлюднені на основі постанови КМУ від 21.10.2015 № 835, але їх ведення не врегульовано спеціальним законом, що робить такі дії АМКУ сумнівними, як зазначено в листі АМКУ від 19.06.2018 № 300-29/02-7453. Оприлюднення Зведених відомостей базується на Законі «Про доступ до публічної інформації», а не на спеціальному законі, що регулює закупівлі чи конкуренцію, що робить їх використання недоречними.

Скаржник стверджує, що висновки суду першої інстанції суперечать правовій позиції Верховного Суду, викладеній у Постанові від 25 серпня 2021 року у справі № 910/10407/20, яка є прецедентом у подібних правовідносинах. У згаданій постанові Верховний Суд розглядав аналогічну ситуацію, де ТОВ «Хозхімсервіс» оскаржувало дії АМКУ щодо внесення інформації до Зведених відомостей на підставі рішення, яке перебувало на стадії судового оскарження (справа № 905/932/20). Верховний Суд залишив у силі рішення судів першої та апеляційної інстанцій, які визнали такі дії АМКУ протиправними та зобов`язали виключити інформацію зі Зведених відомостей, сформулювавши такі ключові висновки.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вказав на те, що правова позиція у справі № 910/10407/20 не може бути взята до уваги, оскільки ця постанова прийнята хоча й за правового регулювання спірних правовідносин, схожого з тим, що має місце в даній справі, але за іншої, ніж у цій справі, фактично-доказової бази, тобто за інших обставин і за іншими поданими сторонами доказами, що свідчить про неподібність правовідносин у зазначеній справі та у даній справі. Водночас правова позиція Верховного Суду щодо внесення суб`єктів господарювання у Зведені відомості з моменту внесення постанови від 25.08.2021 у справі № 910/10407/20 змінилась та наразі є сталою та полягає в тому, що не оприлюднення Комітетом інформації про підприємство до Зведених відомостей призводить до обмеження права на доступ до інформації певного кола осіб - запитувачів інформації. Таке оприлюднення не повинно відбуватись із врахуванням вимог статті 60 Закону. В частині четвертій згаданої статті йдеться про зупинення виконання рішення органу Комітету, тоді як внесення цим Комітетом даних до Зведених відомостей законодавчо не визначається як виконання (складова виконання) цього рішення, а отже, не може бути й зупинене в процесі такого виконання (постанова Верховного Суду від 20.01.2022 № 910/14429/21).

Відповідач вказує на те, що відповідно до наказу Голови Комітету від 04.03.2024 № 22-ОД «Про введення в дослідну експлуатацію Державного реєстру суб`єктів господарювання, притягнутих до відповідальності за вчинення порушення, яке передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону, у вигляді вчинення анти конкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів», Державний реєстр з 04.03.2024 введено в дослідну експлуатацію та розміщено на вебсайті Комітету. Водночас введення в дослідну експлуатацію Державного реєстру не свідчить про відсутність правових підстав для внесення інформації про суб`єктів господарювання, оскільки обов`язок ведення та оприлюднення Державного реєстру відбувається на підставі Закону. Разом із чим введення Державного реєстру в дослідну експлуатацію направлено на здійснення перевірки функціональних можливостей та інформації, що міститься в Державного реєстрі, і в разі виявлення зауважень та пропозицій, які виникли під час експлуатації, усунути відповідні проблеми для подальшої коректної роботи Державного реєстру.

Відповідач наголошує, що оскарження рішення до господарського суду не зупиняє його дію, а зупиняє його виконання (сплату штрафу та нарахування пені). В ч. 4 ст. 60 Закону йдеться про зупинення виконання рішення органу Комітету, тоді як внесення Комітетом даних до Зведених відомостей законодавчо визначається як виконання (складова виконання) цього рішення, а отже не можу бути й зупинене в процесі такого виконання (постанови Верховного Суду від 20.01.2022 у справі № 910/14429/21, від 13.02.2024 у справі № 910/3646/22).

Задоволення позовної заяви призводить до продовження позивачем діяльності на противагу рішенню, згідно з яким така діяльність визнана протиправною (здійснення анти конкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів). Рішення Комітету набирає законної сили після його проголошення і є обов`язковим для виконання. Поки рішення є чинним і не скасоване в судовому порядку неможливим є виключення позивача зі Зведених відомостей та Державного реєстру, до скасування рішення по суті. Оскільки неможливо виключити внаслідок до скасування причини. Посилання позивача на те, що його право порушено не знаходить свого нормативно-правового відображення, оскільки Замовник відмовляє позивачу не на підставі включення його в реєстр, а на підставі п. 4 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про публічні закупівлі). Дана норма застосовується на підставі та з урахуванням відповідного рішення уповноваженого органу, тобто органу Комітету, а не на підставі Зведених відомостей та Державного реєстру. Між тим, рішення органу Комітету (поки його не скасовано чи не визнано недійсним у встановленому порядку) є обов`язковим до виконання. Включення інформації до Зведених відомостей не стосується прав та законних інтересів позивача та не створює для нього жодних правових наслідків, оскільки правові наслідки для позивача створює рішення Комітету.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/14007/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнібуд Енергосервіс» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2025 у справі № 910/14007/24 залишено без руху. Запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, надати до Північного апеляційного господарського суду:

- докази сплати судового збору у розмірі 14 534,40 грн;

08.05.2025 від скаржника надійшла заява про усунення недоліків до якої додано платіжну інструкцію № 1481 від 07.05.2025, що свідчить про сплату судового збору у розмірі 14 534,40 грн.

Враховуючи усунення скаржником недоліків апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд, визнав подані матеріали достатніми для відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнібуд Енергосервіс» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2025 у справі № 910/14007/24. Призначено справу № 910/14007/24 до розгляду у судовому засіданні 08.07.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2025 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнібуд Енергосервіс» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судове засідання 08.07.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнібуд Енергосервіс» не з`явився (до відеоконференції не підключився).

На підставі ст. 202, 216 ГПК України, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2025 відкладено розгляд справи № 910/14007/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнібуд Енергосервіс» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2025 на 09.09.2025.

Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження, спричинені цим станом, систематичні оголошення сигналу повітряної тривоги, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 910/14007/24 розглядалась протягом розумного строку.

Явка учасників справи та позиції учасників справи

Представник позивача у судовому засіданні 09.09.2025 підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва 17.04.2025 у справі № 910/14007/24 повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «Юнібуд Енергосервіс» у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 09.09.2025 заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2025 у справі № 910/14007/24 залишити без змін, вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається із матеріалів справи, Антимонопольний комітет України, розглянувши матеріали справи № 145-26.13/68-24 про порушення ТОВ «Юнібуд Енергосервіс» та ТОВ «Рутен Інжиніринг» законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», та подання з попередніми висновками Управління розслідувань окремих видів антиконкурентних узгоджених дій від 17.06.2024 № 145-26.13/68-24/197-спр, 25.07.2024 прийняв рішення № 242-р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» (далі також - Рішення № 242-р), яким, зокрема постановлено:

1. Визнати, що ТОВ «Юнібуд Енергосервіс» і ТОВ «Рутен Інжиніринг» (вчинили порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю «Славський міський полігон ТПВ, смт. Славське Сколівського району Львівської області. Реконструкція (рекультивація)» (код ДК 021:2015: 45000000-7 Будівельні роботи та поточний ремонт)» (ідентифікатор торгів на вебпорталі «Prozorro» UA-2023-10-24-014452-a), проведених Славською селищною радою.

2. За порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накласти на ТОВ «Юнібуд Енергосервіс» штраф у розмірі 1 173 986 (один мільйон сто сімдесят три тисячі дев`ятсот вісімдесят шість) гривень;

3. Визнати, що ТОВ «Юнібуд Енергосервіс» і ТОВ «Рутен Інжиніринг» вчинили порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю «Славський міський полігон ТПВ, смт. Славське Сколівського району Львівської області. Реконструкція (рекультивація)» (код ДК 021:2015:45000000-7 Будівельні роботи та поточний ремонт)» (ідентифікатор торгів на вебпорталі «Prozorro» UA-2024-01-12-006846-a), проведених Славською селищною радою.

4. За порушення, зазначене в пункті 4 резолютивної частини цього рішення, накласти на ТОВ «Юнібуд Енергосервіс» штраф у розмірі 1 173 986 (один мільйон сто сімдесят три тисячі дев`ятсот вісімдесят шість) гривень.

Як стверджує позивач, він скористався правом, наданим йому чинним законодавством України та роз`ясненим відповідачем, подавши до Господарського суду міста Києва позовну заяву про визнання недійсним рішення відповідача від 25.07.2024 № 242-р в частині, що стосується позивача. Ухвалою від 25.10.2024 Господарський суд міста Києва відкрив провадження у справі № 910/12838/24.

Разом із тим, одразу після постановлення рішення від 25.07.2024 № 242-р відповідач вніс дані про позивача, як про суб`єкта господарювання, який протягом останніх трьох років притягувався до відповідальності за вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів, до зведених відомостей щодо спотворення результатів торгів (далі - Зведені відомості), а також до Державного реєстру суб`єктів господарювання, яких притягнуто до відповідальності за вчинення порушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів (далі - Державний реєстр).

Вказані Зведені відомості оприлюднені на офіційному веб-порталі відповідача за посиланням: https://amcu.gov.ua/napryami/oskarzhennya-publichnih-zakupivel/zvedeni-vidomosti-shchodo-spotvorennya-rezultativ-torgiv/zvedeni-vidomosti-shchodo-spotvorennia-rezultativ-torhiv-za-2024-rik.

Дані про позивача оприлюднені відповідачем в Державному реєстрі за посиланням: https://reyestr.amcu.gov.ua/?dateFrom=&dateTo=нmber=&code=35676598&name=&counter=.

Позивач у позовній заяві вказує на те, що не зважаючи на те, що досі не ухвалено судового рішення стосовно визнання недійсним або залишення в силі рішення відповідача від 25.07.2024 № 242-р в частині, що стосується позивача, Комітетом вже опубліковані в Державному реєстрі та Зведених відомостях дані про позивача, як про суб`єкта господарювання, який притягувався (тобто, вже притягнутого) до відповідальності за вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів.

Позивач підтверджує, що внесення даних про нього до Державного реєстру та Зведених відомостей, як про суб`єкта господарювання, який притягувався (тобто, вже притягнутого) до відповідальності за вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів, вже стало підставою для відмови йому в участі у процедурі закупівлі, а отже перешкоджає в подальшому здійсненні його господарської діяльності та порушує його законні права.

Відповідач, заперечуючи проти заявлених позовних вимог вказав на те, що прийняття рішення в частині зобов`язання Комітету виключити інформацію зі Зведених відомостей та Державного реєстру призведе до обмеження права доступу до інформації невизначеного кола осіб - запитувачів інформації; прийняття господарським судом до розгляду заяви про визнання недійсним рішення органу Комітету не зупиняє його дію, крім випадків, передбачених частиною четвертою статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції»; посилання позивача на те, що його право порушено не знаходить свого нормативно-правового відображення, оскільки замовник відмовляє ТОВ «Юнібуд Енергосервіс» не на підставі включення його в реєстр, а на підставі п. 4 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про публічні закупівлі».

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Статтею 5 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» унормовано, що Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України «Про захист економічної конкуренції», «Про захист від недобросовісної конкуренції», цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Частиною 1 статті 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Органи Антимонопольного комітету України оприлюднюють рішення за результатом розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції на офіційному веб-сайті Антимонопольного комітету України протягом 10 робочих днів з дня його прийняття. Рішення підлягає оприлюдненню в повному обсязі, крім інформації, яка визначена інформацією з обмеженим доступом. Інформація з обмеженим доступом має бути виключена або зачорнена чи змінена в інший спосіб, який забезпечує достатній її захист та достатню прозорість щодо обґрунтування органом Антимонопольного комітету України прийнятого рішення (ч. 2 ст. 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

Відповідно до приписів ст. 5 Закону України «Про публічні закупівлі», серед основних принципів здійснення публічних закупівель та недискримінації учасників є, зокрема відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників та рівне ставлення до них; об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі.

Згідно із ст. 10-1 Закону України «Про публічні закупівлі», розпорядники інформації зобов`язані надавати публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах.

Публічна інформація у формі відкритих даних є дозволеною для її подальшого вільного використання та поширення. Будь-яка особа може вільно копіювати, публікувати, поширювати, використовувати, у тому числі в комерційних цілях, у поєднанні з іншою інформацією або шляхом включення до складу власного продукту, публічну інформацію у формі відкритих даних з обов`язковим посиланням на джерело отримання такої інформації.

Перелік наборів даних, що підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, вимоги до формату і структури таких наборів даних, періодичність їх оновлення визначаються Кабінетом Міністрів України. При цьому до такого переліку Кабінет Міністрів України обов`язково включає інформацію, доступ до якої у формі відкритих даних передбачено законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 835 затверджено Положення про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, який визначає вимоги до формату і структури наборів даних, що підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, періодичність оновлення та порядок їх оприлюднення, а також перелік таких наборів даних.

Розпорядники інформації згідно з цим Положенням завантажують у формі відкритих даних набір даних, визначений у переліку наборів даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, згідно з додатком (п. 3 Положення).

У разі внесення змін до переліку наборів даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, розпорядник інформації у місячний строк з дати набрання чинності такими змінами здійснює їх завантаження та подальше оновлення на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних (п. 4 Положення).

Так, додатком до вказаного Положення визначено Перелік наборів даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, відповідно до якого Антимонопольний комітет України зобов`язаний оприлюднювати наступну публічну інформацію у формі відкритих даних:

- Зведений перелік суб`єктів природних монополій;

- Рішення та рекомендації Антимонопольного комітету;

- Реєстр державної допомоги;

- Зведені відомості про рішення органів Комітету про визнання вчинення суб`єктами господарювання порушень законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді спотворення результатів торгів (тендерів) та накладення штрафу.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про безпідставність твердження позивача стосовно того, що ведення та публікація зведених відомостей про рішення органів Комітету не передбачені жодним чинним нормативним актом України, оскільки спростовуються Положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 835, а посилання позивача на лист Комітету від 19.06.2018 № 300-29/02-7453, адресований Міністерству економічного розвитку і торгівлі України не може бути належним доказом, оскільки такий лист підготовлений Комітетом до внесення змін до постанови КМУ від 21.10.2015 №835 у 2019 році.

При цьому, відповідно до ст. 48-1 Закону України «Про захист економічної конкуренції», Антимонопольний комітет України для цілей Закону України «Про публічні закупівлі» створює, веде та оприлюднює єдиний відкритий Державний реєстр суб`єктів господарювання, яких притягнуто до відповідальності за вчинення порушення, передбаченого пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Порядок ведення і доступу до Державного реєстру визначається нормативно-правовим актом Антимонопольного комітету України.

Згідно з п. 2 Розпорядження Комітету від 23.11.2023 № 17-рп, яким затверджено Порядок , установлено, що Державний реєстр впроваджується з дня, наступного за днем оприлюднення Комітетом на своєму офіційному веб-сайті наказу Голови Комітету про його впровадження; до впровадження Державного реєстру Комітет для цілей Закону України «Про публічні закупівлі» забезпечує оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті та Єдиному державному веб-порталі відкритих даних зведених відомостей про рішення органів Комітету про визнання вчинення суб`єктами господарювання порушень законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді спотворення результатів торгів (тендерів) та накладення штрафу згідно з Положенням про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 835.

Відповідно до п.п. 7, 8 Розділу І Порядку, Державний реєстр призначений для збирання, накопичення, захисту, обліку, відображення, оброблення та надання інформації щодо суб`єктів господарювання, притягнутих до відповідальності за вчинення порушення у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів, відповідно до рішень, прийнятих органами Комітету.

Відомості з Державного реєстру розміщуються в систематизованому вигляді з урахуванням вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації». Публічна інформація з Державного реєстру у формі відкритих даних підлягає оприлюдненню відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Згідно із наказом Голови Комітету від 04.03.2024 № 22-ОД «Про введення в дослідну експлуатацію Державного реєстру суб`єктів господарювання, притягнутих до відповідальності за вчинення порушення, яке передбачене п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону, у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів», Державний реєстр з 04.03.2024 внесено в дослідну експлуатацію та розміщено на веб-сайті Комітету за посиланням https://reyestr.amcu.gov.ua/.

При цьому, введення в дослідну експлуатацію Державного реєстру не свідчать про відсутність правових підстав для внесення інформації про суб`єктів господарювання, оскільки обов`язок ведення та оприлюднення Державного реєстру відбувається на підставі здійснення перевірки функціональних можливостей та інформації, що міститься в Державному реєстрі, і в разі виявлення зауважень та пропозицій, які виникли під час експлуатації, усунути відповідні проблеми для подальшої коректної роботи Державного реєстру.

Доводи позивача про те, що оскарження рішення Комітету зупиняє виконання такого рішення, а тому позивача передчасно внесено до вказаних відомостей, оцінюється колегією суддів критично, враховуючи наступне.

Згідно із ч. 1 та 4 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Прийняття господарським судом до розгляду заяви про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України не зупиняє його виконання, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого:

- згідно з частиною першою статті 48 цього Закону, частиною першою статті 30 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції»;

- за результатами перевірки відповідно до частини п`ятої статті 57 цього Закону;

- за результатами перегляду відповідно до частини третьої статті 58 цього Закону, а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до частини третьої статті 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше.

Отже, суд зазначає, що в частині четвертій згаданої статті йдеться про зупинення виконання рішення органу АМК, тоді як внесення цим Комітетом даних до Зведених відомостей законодавчо не визначається як виконання (складова виконання) цього рішення, а, отже, не може бути й зупинене в процесі такого виконання.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про публічні закупівлі» передбачено, що замовник приймає рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі та зобов`язаний відхилити тендерну пропозицію учасника або відмовити в участі у переговорній процедурі закупівлі (крім випадків, зазначених у пунктах 2, 4, 5 частини другої статті 40 цього Закону) в разі, якщо суб`єкт господарювання (учасник) протягом останніх трьох років притягувався до відповідальності за порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів тендерів.

Колегія суддів апеляційної інстанції наголошує, що дана норма застосовується на підставі та з урахуванням відповідного рішення уповноваженого органу, тобто органу Комітету, а не на підставі Зведених відомостей та Державного реєстру. Між тим, рішення органу Комітету (поки його не скасовано чи не визнано недійсним у встановленому порядку) є обов`язковим до виконання.

Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.01.2022 у справі № 910/14429/21.

Також відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 13.02.2024 у справі № 910/3646/22, а саме у п.п. 86, 96: «Верховний Суд констатує, що за встановлених у цій справі обставин, здійснене судом апеляційної інстанції правозастосування положень пункту 4 частини першої статті 17, частин першої, четвертої та п`ятої статті 60 Закону України «Про публічні закупівлі» також концептуально узгоджується з підходом Верховного Суду у вирішенні питання щодо можливості зупинення судом саме дії рішення органу АМКУ на підставі частини п`ятої статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» і лише за наявності на те достатніх підстав, який є сталим і неодноразово викладався у постановах від 20.07.2021 у справі № 914/312/20 від 22.08.2019 у справі № 916/492/19, від 14.11.2019 у справі № 914/938/19, від 01.04.2020 у справі № 912/2156/19, від 15.06.2020 у справі № 910/13158/19 та від 18.03.2021 у справі № 910/13451/20, від якого колегія суддів не вбачає підстав для відступу. Верховний Суд у цих постановах розмежовує поняття (1) зупинення виконання і (2) зупинення дії рішень органів АМКУ, а також зазначає, що оскарження таких рішень зупиняє їх виконання, проте не дію.

Отже, з урахуванням викладеного в пунктах 79, 85, 86 цієї постанови, відповідаючи на питання, про які зазначено в пункті 4 цієї постанови, Верховний Суд зазначає, що сам по собі факт порушення судом провадження у справі про визнання недійсним рішення антимонопольного органу про визнання вчинення суб`єктом господарювання порушень законодавства про захист економічної конкуренції не зупиняє дію такого рішення антимонопольного органу на період (строк) його оскарження.»

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції те, що доводи позивача про неправомірність внесення відповідачем відомостей до Зведених відомостей та Державного реєстру без урахування оскарження рішення Комітету до суду, є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Включення інформації до Зведених відомостей не стосується прав та законних інтересів позивача та не створює для нього жодних правових наслідків, оскільки правові наслідки для позивача створює рішення Комітету, що спростовує доводи скаржника, викладені у апеляційній скарзі про те, що включення позивача до Зведених відомостей фактично позбавляє його права на подання тендерних пропозицій та участь в процедурах закупівель, що призводить до значних фінансових збитків.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду з огляду на те, що при розгляді даного спору не встановлено наявності порушеного права та законних інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку із чим, підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2025 у справі № 910/14007/24, відсутні.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, враховуючи викладене вище, дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні Господарського суду міста Києва від 17.04.2025 у справі № 910/14007/24, наведене місцевим судом мотивування є достатнім для обґрунтування свого рішення за аргументами та доказами, які наявні у матеріалах справи. При цьому, рівень деталізації судом своїх доводів в будь-якому разі не призвів до неправильного вирішення справи, тому підстави для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2025 у справі № 910/14007/24, відсутні.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає інші посилання скаржника, викладені ним у апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог процесуального та матеріального права, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнібуд Енергосервіс» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2025 у справі № 910/14007/24 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2025 у справі № 910/14007/24 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 8, 11, 74, 129, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнібуд Енергосервіс» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2025 у справі № 910/14007/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2025 у справі № 910/14007/24 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу 910/14007/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Постанова підписана 14.10.2025.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді Б.О. Ткаченко

В.В. Сулім