ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року Справа № 906/584/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Мельник О.В.

судді Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Пацьола О.О.

за участю представників сторін:

позивача: Ляхов О.В.

відповідача 1: не з"явився

відповідача 2: не з"явився

третьої особи 1: не з"явився

третьої особи 2: не з"явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Господарського суду Житомирської області від 29.07.2025 в частині відмови у задоволенні позову по справі №906/584/24 (суддя Сікорська Н.А., м.Житомир, повний текст складено 29.07.2025 )

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Райки-Агроплюс";

2. ОСОБА_1 ,

за участю: третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову на стороні позивача:

1) Міністерство фінансів України;

2) Фонд розвитку підприємництва

про стягнення 2185462,13 грн.

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Райки-Агроплюс" та ОСОБА_1 2 185 462,13 грн, з яких: 827 953,19 грн заборгованість за тілом кредиту, 115 579,16 грн. відсотки та заборгованість відповідача-1 перед державним бюджетом 1 241 929,78 грн.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 29.07.2025 у справі №906/584/24 позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Райки-Агроплюс" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк": 812 219,71 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1 218 329,46 грн - заборгованість перед державним бюджетом. Відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 115 579,16 грн відсотків за кредитом. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Райки-Агроплюс" на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк": 24 366,59 грн судового збору. Закрито провадження у справі в частині стягнення 39 333,80 грн за п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Не погоджуючись часткового з ухваленим рішенням, Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Житомирської області від 29 липня 2025 року по справі №906/584/24 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ТОВ "Райки-Агроплюс" та ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову на стороні позивача: Міністерство фінансів України, Фонд розвитку підприємництва про стягнення заборгованості за кредитним договором кредитним договором №42948182-КД-1 від 14.04.2022 в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 115 579,16 грн скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 08.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Господарського суду Житомирської області від 29.07.2025 в частині відмови у задоволенні позову по справі №906/584/24. Розгляд справи призначено на 09 жовтня 2025 року.

26 вересня 2025 року Міністерством фінансів України подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просило суд задовольнити апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» та скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 29 липня 2025 року по справі №906/584/24 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ТОВ "Райки-Агроплюс" та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором кредитним договором №42948182-КД-1 від 14.04.2022 в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 115579,16 грн. Судовий розгляд апеляційної скарги здійснювати без участі представника Міністерства фінансів України.

Представник позивача в судовому засіданні 09.10.2025 підтримав доводи апеляційної скарги та надав відповідні пояснення.

В судове засідання 09.10.2025 ОСОБА_1 не з`явилася, Товариство з обмеженою відповідальністю "Райки-Агроплюс" та Фонд розвитку підприємництва своїх представників не направили, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Північно-західний апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст рішення суду першої інстанції.

Суд першої інстанції, встановив, що на дату звернення до суду заборгованість ТОВ "Райкт-Агроплюс" перед АТ "КБ "Приватбанк" за тілом кредиту становила 827 953,19 грн. Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що через порушення відповідачем-1 умов кредитного зобов`язання, Міністерство фінансів України, як гарант виконання його зобов`язань за кредитним договором, перерахувало на користь позивача суму гарантії у розмірі 1453431,19 грн. Таким чином, на момент звернення з позовом до суду заборгованість відповідача 1 перед державним бюджетом становила 1241929,78 грн.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції за період з 22.09.2024 по 06.07.2025 відповідачем-1 здійснено часткове погашення боргу в сумі 39 333,80 грн, з яких 15 733,48 грн - заборгованість за тілом кредиту та 23600,32 грн - заборгованість перед державним бюджетом. Заборгованість, яка виникла перед державним бюджетом, в результаті сплати гарантом заборгованості перед на загальну суму з урахуванням часткового погашення заборгованості, борг ТОВ "Райки-Агроплюс" за тілом кредиту становить 812 219,71 грн, заборгованість перед державним бюджетом становить 1 218 329,46 грн.

Відповідачем 1 факт наявності заборгованості не спростовано. Доказів погашення боргу не надано. У зв`язку зі сплатою боргу у розмірі 39 333,80 грн, провадження у справі в цій частині судом першої інстанції закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Суд першої інстанції у задоволенні вимоги позивача про стягнення 115 579,16 грн. заборгованості по сплаті відсотків відмовив, оскільки позивачем не доведено наявність підстав для стягнення саме з відповідачів відсотків, які підлягають компенсації Фондом розвитку підприємництва в якості фінансової державної підтримки, так як заборгованість у відповідача 1 виникла лише з 02.03.2023. До вказаної дати про наявність будь-якої заборгованості у відповідача 1 перед банком позивач не заявляв. Розмір відсотків, нарахованих після виникнення у відповідача 1 заборгованості, тобто за період з 02.03.2023 по 01.04.2023 становить 16 472,92 грн, а матеріали справи не містять доказів, які б вказували на те, що позивачем було прийнято рішення про призупинення державної підтримки у вигляді часткової компенсації відсотків за користування кредитом.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 2030549,17 грн, з яких: 812219,71 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1218329,46 грн - заборгованість перед державним бюджетом. В частині стягнення коштів в сумі 39333,80 грн. провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України. В частині стягнення 115579,16 грн. відсотків суд відмовив.

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги та заперечення інших учасників справи

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про відсутність обов`язку відповідачів сплачувати відсотки, пославшись на те, що такі відсотки підлягали компенсації Фондом розвитку підприємництва в межах державної програми «Доступні кредити 5-7-9%». На думку апелянта, суд неправильно витлумачив умови кредитного договору та додаткових угод, оскільки за змістом пунктів 2.1, 2.3 та 2.8 Додаткової угоди №1 від 14.04.2022, а також пункту 3 договору про внесення змін від 16.09.2022, саме позичальник зобов`язаний сплачувати банку відсотки за користування кредитом у визначеному розмірі. Фонд розвитку підприємництва лише частково компенсує ці відсотки в межах наявного бюджетного фінансування.

Кредитний договір передбачав базову процентну ставку 14,11% річних, розраховану за формулою «Індекс UIRD (3 міс.) + 7%». Позичальнику надано пільгову компенсаційну ставку 0% на період воєнного стану, а після його припинення - 5% річних. Водночас за умовами пункту 2.8 додаткової угоди, у разі відсутності коштів на рахунку Фонду або порушення позичальником строків виконання зобов`язань більш як на 15 днів, сплата компенсації з боку держави припиняється і позичальник сплачує банку відсотки за повною базовою ставкою.

Таким чином, Банк наголошує, що відсотки у сумі 115 579,16 грн підлягають сплаті саме відповідачами, адже позичальник прострочив виконання кредитних зобов`язань з 1 березня 2023 року; Фонд розвитку підприємництва не здійснював жодних компенсацій з 24 березня 2023 року; позичальник не реструктуризував борг і не погасив прострочення, а отже, не відновив право на державну підтримку.

Банк вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми Порядку надання фінансової державної підтримки (постанова Кабінету Міністрів України №28 від 24.01.2020) та Порядку надання державних гарантій на портфельній основі (постанова Кабінету Міністрів України №723 від 14.07.2021), оскільки вони не звільняють позичальника від сплати відсотків у разі прострочення зобов`язань. Навпаки, такі норми прямо передбачають зупинення компенсації з боку держави та обов`язок позичальника сплачувати повну базову ставку.

Позивач вважає, що суд помилково дійшов висновку, що позивач не довів факт призупинення державної підтримки. Проте відсутність коштів на рахунку умовного зберігання (ескроу) підтверджується банківськими виписками, які долучені до матеріалів справи. Останнє зарахування коштів від Фонду відбулося 23.03.2023, тоді як після 24.03.2023 фінансування компенсацій припинилося.

Крім того, Банк зазначає, що пункт 1 "и" додаткової угоди прямо визначає випадки призупинення державної підтримки, зокрема при простроченні понад 15 днів, яке у відповідача наявне з 01.03.2023. Тому суд, відмовляючи у стягненні процентів, фактично переклав обов`язок зі сплати боргу з позичальника на державу, що суперечить суті програми підтримки, яка не передбачає повного звільнення боржника від виконання договірних зобов`язань.

Міністерство фінансів України у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що суд першої інстанції помилково вважав, що обов`язок сплачувати проценти належав Фонду розвитку підприємництва, тоді як умови кредитного договору та додаткової угоди чітко передбачають, що саме позичальник зобов`язаний сплачувати банку нараховані проценти. Пункт 2.1 додаткової угоди визначає, що позичальник сплачує банку базову процентну ставку, яка на дату укладення угоди становила 14,11 % річних, розраховану за формулою: Індекс UIRD (3 місяці) + 7 %. Позичальник за умови дотримання положень Порядку сплачує компенсаційні проценти в розмірі 0 % на період воєнного стану, а після його припинення - 5 % річних.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 28 від 24.01.2020, державна підтримка надається Фондом розвитку підприємництва шляхом часткової компенсації процентів за кредитами, проте компенсація є лише частковою і не звільняє позичальника від обов`язку сплачувати проценти банку. Фонд перераховує кошти на спеціальний ескроу-рахунок, а в разі відсутності необхідної суми на ньому позичальник повинен самостійно сплачувати проценти за базовою ставкою, як це передбачено пунктом 2.8 додаткової угоди.

З банківської виписки вбачається, що з 24.03.2023 на рахунку умовного зберігання Фонду не було коштів для компенсації відсотків. Водночас 01.03.2023 відповідач допустив прострочення платежу більш ніж на 15 днів, через що державна підтримка була припинена. Це означає, що саме позичальник, а не Фонд, мав обов`язок сплачувати відсотки.

Крім того, відповідно до ст. 1048, 1049, 525, 526, 530, 599, 610, 1050 Цивільного кодексу України, зобов`язання позичальника щодо сплати процентів є обов`язковим і підлягає належному виконанню у встановлені строки. Прострочення повернення кредиту або відсотків є порушенням зобов`язання та дає банку право вимагати сплати всіх належних сум.

Таким чином, Міністерство фінансів України вважає, що АТ КБ «ПриватБанк» виконав свої обов`язки з надання кредиту в повному обсязі, а відповідач, порушивши графік платежів, втратив право на державну компенсацію процентів. За умовами пунктів 2.2 та 2.8 додаткової угоди банк набув безумовного права вимагати від позичальника сплати відсотків за користування кредитом у розмірі, визначеному договором. Отже, висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення 115 579,16 грн відсотків є помилковими та не відповідають вимогам законодавства і умовам кредитного договору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Райки-Агроплюс", ОСОБА_1 , Фонд розвитку підприємництва правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Згідно ч.3 ст.263 ГПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

3. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

14 квітня 2022 року між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (далі - Банк) та ТОВ "Райки-Агроплюс" (далі - Позичальник) укладено кредитний договір №42948182-КД-1 (далі - Кредитний договір, а.с. 15-20 т.1).

Пунктами А.1., А.2. кредитного договору передбачено вид кредиту - строковий кредит. Ліміт договору складає 3000000,00 грн., на наступні цілі: посів сільськогосподарських культур, купівля сільськогосподарської продукції (сільськогосподарських товарів), що підпадає під визначення груп 1-24 УКТЗЕД, а також добрив, засобів захисту рослин, пестицидів та агрохімікатів, паливно-мастильних матеріалів, запасних частин, основних засобів та нематеріальних активів, оплату праці, оренду нерухомого та рухомого майна, інших товарів (робіт, послуг), що використовуються суб`єктами господарювання - сільськогосподарськими товаровиробниками під час провадження операційної діяльності.

Відповідно до пункту А.3. кредитного договору кінцевий термін повернення кредиту - 01.10.2022р. включно.

Пунктом А.4. кредитного договору визначено рахунок для обслуговування кредиту - 5862, отримувач - АТ КБ "Приватбанк".

Відповідно до п. А. 5 договору зобов`язання позичальника забезпечуються: договором поруки, укладеного з ОСОБА_1 .

Згідно з п. А.6.1. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 14.11% річних від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом.

Умовами пункту А.8. кредитного договору передбачено, що проценти нараховуються та сплачуються щомісячно, датою сплати процентів є 1-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання цього Договору, якщо інше не передбачене п. 7.2 цього договору. У випадку несплати процентів вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання цього договору згідно з п. 2.3.2 цього договору).

Відповідно до пункту 1.1. кредитного договору банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді згідно з п. А.1 цього договору з лімітом та на цілі, зазначені у п. А.2 цього договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у другому абзаці п. 2.1.2 цього договору, в обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим договором терміни.

Згідно із п. 2.2 договору позичальник зобов`язується, зокрема: використовувати кредит на цілі та у порядку, передбаченому п. 1.1 цього договору (п. 2.2.1); сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п.п. 4.1, 4.3 цього договору (п. 2.2.2); повернути кредит у терміни, встановлені п.п. 1.2, 2.3.2 цього договору (п. 2.2.3).

За умовами п. 3.1 договору зобов`язання позичальника забезпечуються згідно з п. А.5 цього договору.

Відповідно до п. 4.1 договору за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з п.п. 1.2, 2.2.3, 2.3.2, 2.4.1 цього договору позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у п.п. А.6.1, А.6.2 цього договору.

У випадку встановлення банком у порядку, передбаченому п. 2.3.12 цього договору, зменшеної процентної ставки, умови цього пункту вважаються скасованими з дати встановлення зменшеної процентної ставки.

Пунктами 4.9 та 4.10 договору встановлено, що розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно з дати списання коштів з позичкового рахунку до майбутньої дати сплати процентів та/або за період, який починається з попередньої дати сплати процентів до поточної дати сплати процентів. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту на суму первісної суми цільового кредитного ліміту.

Нарахування процентів та комісій здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів на рік, а також комісія та пеня розраховуються виходячи з 360 днів на рік. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів, не враховується.

Пунктом 6.1. кредитного договору передбачено, що цей договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису усіма його сторонами, та діє до терміну, що зазначений в п. А.3 цього Договору, або до повного виконання зобов`язань сторонами за цим Договором, в залежності від того, яка подія настане раніше.

Кредитний договір підписано уповноваженими представниками сторін з використанням кваліфікованих електронних підписів, що підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису (а.с. 22 т.1).

14 квітня 2022 року позивач та відповідач-1, керуючись приписами Порядку надання фінансової державної підтримки суб`єктам малого та середнього підприємництва, затвердженого Постановою КМУ від 24.01.2020 року за №28, та Порядку надання державних гарантій на портфельній основі, затвердженого Постановою КМУ від 14 липня 2021 р. № 723 (зі змінами та доповненнями) надалі Порядок, враховуючи, що позичальник відповідає критеріям Порядку на отримання фінансової державної підтримки, уклали за допомогою кваліфікованих електронних підписів Додаткову угоду №1 до Кредитного договору №42948182-КД-1 від 14.04.2022 (а.с. 23-24 т.1).

Відповідно до п. 1 додаткової угоди сторони узгодили, зокрема, що протягом строку кредиту, зазначеного в п. А.3 договору, за умови належного виконання позичальником положень Порядку, Програми фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва (далі - Програма) та умов цієї додаткової угоди, позичальник має право на отримання фінансової державної підтримки.

Умови та порядок надання фінансової державної підтримки позичальнику, визначені Порядком та цією додатковою угодою (п. "а").

Позичальник обізнаний про умови фінансової державної підтримки згідно Порядку, які йому повністю зрозумілі й зобов`язується дотримуватися умов Порядку та нести відповідальність передбачені умовами Порядку та договором (п."б").

Позичальник обізнаний про те, що його грошові зобов`язання перед банком зі сплати основної суми кредиту частково забезпечені гарантією відповідно до Порядку надання державних гарантій на портфельній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021р. № 723 зі змінами (далі - Порядок надання державних гарантій). При цьому позичальнику відомі, повністю зрозумілі умови надання гарантії, з якими (умовами) він повністю погоджується та вважає їх прийнятними для нього (п. "в").

Пунктом 2.1. додаткової угоди передбачено, що за користування кредитом на умовах та в порядку визначених цією додатковою угодою, позичальник сплачує банку базову процентну ставку. Базова процентна ставка за кредитом змінювана та становить на дату укладання цієї додаткової угоди 14.11 % річних. Розмір базової процентної ставки визначений за формулою: Індекс UIRD (3 місяці) + 7%; але не більше Індекс UIRD (3міс)+7% (обмеження встановлюється на дату укладання цієї Додаткової угоди). Подальший перегляд базової процентної ставки здійснюється відповідно до умов п. 2.1. цієї додаткової угоди за визначеною вище формулою без обмежень. Індекс UIRD український індекс ставок за депозитами фізичних осіб, що розраховується на основі номінальних ставок ринку депозитів фізичних осіб, які оголошуються банками України на строк 3 місяці. На дату укладання цієї додаткової угоди значення індексу береться на дату, що передує даті підписання цієї додаткової угоди, або остання, що опублікована на офіційному сайті Національного Банку України.

Дані про величину індексу UIRD є загальнодоступними в мережі інтернет на офіційному сайті Національного Банку України.

Банк щокварталу з урахуванням зміни зазначеного індексу переглядає розмір базової процентної ставки. При перегляді розміру базової процентної ставки банк використовує розмір індексу UIRD, що офіційно визначений на 14 число останнього місяця календарного кварталу або розміру, що є останнім до цієї дати та опублікованим на сайті Національного Банку України, надалі дата перегляду розміру базової процентної ставки. Датою зміни розміру базової процентної ставки за користування кредитом є 1-ше число першого місяця календарного кварталу, що слідує за кварталом, в якому банк визначив розмір індексу UIRD для розрахунку базової процентної ставки на наступний календарний квартал. Про зміну розміру базової процентної ставки банк повідомляє протягом 15 календарних днів, що настають за днем, з якого застосовується нова ставка, позичальника/поручителя/заставодавця та інших зобов`язаних за договором осіб, на свій вибір шляхом: відправлення СМС-повідомлень на мобільний телефон клієнта; відправлення повідомлення за допомогою мобільного додатка "Viber"; OTP-паролю; поштового листа; телеграми; повідомлення електронною поштою; повідомлення в банкоматах і терміналах самообслуговування; друку інформації на чеках в POS-терміналах; IVR-обдзвону; комунікації у ПК Приват24, в т.ч. його мобільній версії, комунікації в чаті з персональним менеджером "Чат Sender", а також за допомогою інших мобільних додатків банку та інших засобів комунікації.

Умовами пункту 2.2. додаткової угоди передбачено, що у випадку прострочення понад 15 днів позичальником своїх зобов`язань по погашенню кредиту і/або процентів в розмірі, зазначеному в пунктах 2.3., 2.7. цієї додаткової угоди, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом в порядку та розмірі:

- в період прострочення з 1-го до 15-го включно - в розмірі базової процентної ставки, що діяла на період прострочення;

- в період з 16 числа місяця, в якому виникла прострочена заборгованість до дати її погашення - в розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно з п. 2.1. цієї додаткової угоди + 5% річних;

- в період з дати погашення заборгованості до кінця місяця, в якому існувала заборгованість - в розмірі базової процентної ставки, що діяла на дату сплати.

Сторони у п. 2.3. додаткової угоди погодили, що позичальник за умови належного виконання положень порядку та умов договору за користування кредитом сплачує банку компенсаційні проценти у розмірі 0 відсотків річних на період воєнного стану, а у разі припинення чи скасування воєнного стану - до завершення строку кредитування.

За умовами п. 2.13 додаткової угоди позичальник визнає та підтверджує, що банк має всі повноваження стягувати з нього прострочену перед державою заборгованість та застосовувати інші інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації простроченої заборгованості перед бюджетом та зобов`язань позичальника зі сплати пені, нарахованої відповідно до пункту 2.11. цієї додаткової угоди).

Додаткову угоду №1 до кредитного договору №42948182-КД-1 від 14.04.2022р. підписано сторонами із використанням кваліфікованих електронних підписів та скріплено їх електронними печатками, що підтверджується Протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого підпису від 28.05.2024р. (а.с. 107 т.1).

16 вересня 2022 року АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ТОВ "Райки-Агроплюс" уклали договір про внесення змін до кредитного договору (а.с. 29-30 т.1), відповідно до якого сторони дійшли згоди внести зміни до умов кредитування позичальника перед банком за договором на наступних умовах:

1) Позичальник підтверджує свої зобов`язання перед банком щодо суми неповернутого кредиту за договором у розмірі: 3000000,00 грн., при цьому подальше надання банком кредиту (траншів кредиту) за договором позичальнику не здійснюється.

Повернення позичальником кредиту за договором (погашення заборгованості за кредитом), здійснюється в строки/терміни встановлені в Графіку погашення заборгованості за кредитом, що наведений в Додатку №1 до цього Договору про внесення змін.

2) Викласти пункт А.3. договору в наступній редакції:

"А.3. Кінцевий термін повернення кредиту 01.04.2023 року (включно)".

3) Змінити умови договору, що визначають платність за користування кредитними коштами за договором, які викладені в п.п. 2.3. додаткової угоди №1 від 14.04.2022р. до договору, шляхом викладення в наступній редакції:

"п. 2.3. Позичальник за умови належного виконання положень порядку та умов договору за користування кредитом сплачує банку компенсаційні проценти в розмірі 0 відсотків річних протягом шести місяців кредитування, а після завершення цього періоду, починаючи з 14.10.2022р., та до завершення строку кредитування - до рівня 5 відсотків річних".

Відповідно до додатку №1 до договору про внесення змін сторони погодили графік погашення заборгованості, згідно якого кредит підлягає погашенню у строк 01.03.2023 в сумі 1500000,00 грн та у строк до 01.04.2023 в сумі 1500000,00 грн. (а.с. 21 т.1).

14 квітня 2022 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (далі - Кредитор) та ОСОБА_1 (далі - Поручитель) було укладено договір поруки №42948182-ДП-1/1 (далі - Договір поруки, предметом якого, відповідно до п. 1.1. договору, є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання зобов`язань ТОВ "Райки-Агроплюс" (далі - Боржник) зобов`язань за Кредитним договором №42948182-КД-1 від 14.04.2022р. (а.с. 25-27 т.1).

Згідно з п. 1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

У випадку припинення боржника, та/або заміни боржника в зобов`язанні/зобов`язаннях за кредитним договором на будь-яку іншу особу та переходу зобов`язання/зобов`язань боржника до будь-якої (будь-яких) іншої (інших) особи (осіб), внаслідок правонаступництва та/або переведення боргу на будь-яку інші особу (нового боржника), порука зберігає свою чинність в початковому обсязі до моменту повного виконання зобов`язань за кредитним договором, поручитель приймає на себе зобов`язання та згодний відповідати за виконання кредитного договору за боржника, а також за будь-якого іншого боржника (нового боржника) при настанні вказаних в даному пункті обставин, в зв`язку з чим, поручитель надає поруку перед кредитором за виконання новим боржником зобов`язань за кредитним договором у розмірі і порядку, визначеному умовами кредитного договору. При цьому, будь-які додаткові узгодження з поручителем не потрібні.

За приписами пунктів 1.3, 1.5 договору поруки поручитель з умовами кредитного договору ознайомлений. У випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

За умовами п. 2.1.2 договору поруки у випадку невиконання боржником якого-небудь зобов`язання, передбаченого п.1.1 цього договору, кредитор має право направити поручителю вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов`язання(нь). Ненаправлення кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе поручителем зобов`язання або вимагати від поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами. Поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, незалежно від факту направлення чи ненаправлення кредитором поручителю передбаченої даним пунктом вимоги.

Відповідно до п. 2.4.1 договору поруки поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання боржника, зазначені в направленій кредитором вимозі згідно п.п.2.1.2 п.2.1 цього договору.

Згідно з п. 4.1 договору поруки сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 (п`ятнадцять) років після укладення цього договору. У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за кредитним договором цей договір припиняє свою дію.

14 квітня 2022 року договір поруки №42948182-ДП-1/1 підписано сторонами із використанням кваліфікованих електронних підписів та скріплено їх електронними печатками, що підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого підпису від 28.05.2024р. (а.с. 25-28 т.1).

14 квітня 2022 року позивачем на поточний рахунок відповідача 1 перераховано кредитні кошти у розмірі 3000000,00 грн, що підтверджується копією виписки по рахунку НОМЕР_1 за період з 14.04.2022 по 22.05.2024 (а.с. 60 т.1).

Відповідач-1 належним чином не виконав зобов`язання за договором в частині погашення заборгованості за тілом кредиту та відсотків за користування кредитом у строки погоджені сторонами у графіку платежів, що підтверджується наданими позивачем виписками по рахунках.

07 серпня 2023 року, відповідно до умов договору про надання державної гарантії на портфельній основі №13110-05/55 від 05.04.2022 року, була погашена заборгованість відповідача 1 за тілом кредиту в розмірі 1 453 431,19 грн.

07 серпня 2023 року позивач Міністерству фінансів України направив лист з підтвердженням отримання оплати за гарантією №157 від 10.07.2023р. за договором гарантії на суму 1453431,19 грн. (а.с. 108 т.1).

10 липня 2023 року відповідачу 1 направлено повідомлення № 20414ZTSWS026 про надсилання вимоги гаранту (а.с. 109 т.1).

У зв`язку з невиконанням відповідачем-1 зобов`язань за кредитним договором, з урахуванням гарантійних виплат гаранта заборгованість станом на 21.05.2024 становить 2185462,13 грн., з яких: 827953,19 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 115579,16 грн. - заборгованість за процентами, а також 1241929,78 грн. - заборгованість перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією.

Вказані обставини стали підставою для звернення АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до Господарського суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення з відповідачів вищевказаної заборгованості.

За час перебування справи в провадженні суду першої інстанції відповідачем-1 здійснювалась частково сплата коштів, які позивачем занесені на погашення заборгованості за тілом кредиту та на погашення заборгованості перед державним бюджетом. За даними позивача, станом на 14.07.2025 розмір боргу за тілом кредиту становить 813351,09 грн., заборгованість перед державним бюджетом становить 1220026,53 грн.

4. Правові норми, застосовані апеляційним судом до спірних правовідносин та правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Господарського суду Житомирської області від 29.07.2025 в частині відмови у задоволенні позову по справі №906/584/24 щодо стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 115579,16 грн.

Як вбачається з апеляційної скарги Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" оскаржує рішення Господарського суду Житомирської області від 29.07.2025 у справі №906/584/24 в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками у розмірі 115579,16 грн. В решті вказане рішення позивачем не оскаржується.

Отже, рішення Господарського суду Житомирської області від 29.07.2025 у справі №906/584/24 з урахуванням вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України переглядається в апеляційному порядку лише в оскаржуваній частині, а саме в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 115579,16 грн.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Умови щодо розміру процентів, тип процентної ставки (змінювана) та порядок сплати процентів за кредитним договором визначені умовами п.п. 2.1 - 2.3 додаткової угоди № 1 до кредитного договору №42948182-КД-1 від 14.04.2022 р., яка укладена відповідно до приписів Порядку надання фінансової державної підтримки суб`єктам підприємництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2020 № 28 та Порядку надання державних гарантій на портфельній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 р. № 723.

Пунктом пп. 1 п. 7 Порядку надання фінансової державної підтримки суб`єктам підприємництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2020 р. №28 (в редакції станом на дату підписання додаткової угоди № 1 від 14.04.2022 р.) передбачено, що державна підтримка надається в межах отриманих Фондом коштів, передбачених у державному бюджеті, у вигляді часткової компенсації Фондом процентних ставок за кредитами, що надаються суб`єктам підприємництва для реалізації мети, визначеної пунктом 4 цього Порядку (далі - компенсація процентів).

Пунктом 1 додаткової угоди №1 сторони узгодили, що протягом строку кредиту, зазначеного в п. А.3 договору, за умови належного виконання позичальником положень Порядку, Програми фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва та умов цієї додаткової угоди, позичальник має право на отримання фінансової державної підтримки. Кредитні гроші позичальник витрачає з метою:

- фінансування суб`єктів підприємництва - сільськогосподарських товаровиробників для провадження сільськогосподарської діяльності на період воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення чи скасування, а саме на придбання основних засобів та покриття будь-яких витрат, пов`язаних із провадженням сільськогосподарської діяльності в значенні Закону України «Про державну підтримку сільського господарства України».

Пунктом 2.1. додаткової угоди передбачено, що за користування кредитом на умовах та в порядку визначених цією додатковою угодою, позичальник сплачує банку базову процентну ставку. Базова процентна ставка за кредитом змінювана та становить на дату укладання цієї додаткової угоди 14,11 % річних. Розмір базової процентної ставки визначений за формулою:

Індекс UIRD (3 місяці) + 7 %;

але не більше Індекс UIRD (3 міс)+7 % (обмеження встановлюється на дату укладання цієї Додаткової угоди). Подальший перегляд базової процентної ставки здійснюється відповідно до умов п. 2.1. цієї додаткової угоди за визначеною вище формулою без обмежень,

де Індекс UIRD - український індекс ставок за депозитами фізичних осіб, що розраховується на основі номінальних ставок ринку депозитів фізичних осіб, які оголошуються банками України на строк 3 місяці. На дату укладання цієї додаткової угоди значення індексу береться на дату, що передує даті підписання цієї додаткової угоди, або остання, що опублікована на офіційному сайті Національного Банку України.

Дані про величину індексу UIRD є загальнодоступними в мережі Інтернет на офіційному сайті Національного Банку України.

Банк щокварталу з урахуванням зміни зазначеного індексу переглядає розмір базової процентної ставки. При перегляді розміру базової процентної ставки банк використовує розмір індексу UIRD, що офіційно визначений на 14 число останнього місяця календарного кварталу або розміру, що є останнім до цієї дати та опублікованим на сайті Національного Банку України, надалі дата перегляду розміру базової процентної ставки. Датою зміни розміру базової процентної ставки за користування кредитом є 1-ше число першого місяця календарного кварталу, що слідує за кварталом, в якому банк визначив розмір індексу UIRD для розрахунку базової процентної ставки на наступний календарний квартал. Про зміну розміру базової процентної ставки банк за 15 календарних днів повідомляє позичальника/поручителя/заставодавця та інших зобов`язаних за договором осіб, на свій вибір шляхом: відправлення CMC-повідомлень на мобільний телефон клієнта; відправлення повідомлення за допомогою мобільного додатка "Viber"; OTP-паролю; поштового листа; телеграми; повідомлення електронною поштою; повідомлення в банкоматах і терміналах самообслуговування; друку інформації на чеках в POS-терміналах; IVR-обдзвону; комунікації у ПК Приват24, в т. ч. його мобільній версії, комунікації в чаті з персональним менеджером "Чат Sender", а також за допомогою інших мобільних додатків банку та інших засобів комунікації.

Згідно п. п. 2.2. Додаткової угоди №1 у випадку прострочення понад 15 днів позичальником своїх зобов`язань по погашенню кредиту і/або процентів в розмірі, зазначеному в пунктах 2.3., 2.7. цієї додаткової угоди, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом в порядку та розмірі:

- в період прострочення з 1-го до 15-го включно - в розмірі базової процентної ставки, що діяла на період прострочення;

- в період з 16 числа місяця, в якому виникла прострочена заборгованість до дати її погашення - в розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно з п. 2.1. цієї додаткової угоди + 5 % річних;

- в період з дати погашення заборгованості до кінця місяця, в якому існувала заборгованість - в розмірі базової процентної ставки, що діяла на дату сплати.

Пунктом 2.3 додаткової угоди № 1 від 14.04.2022 (в редакції згідно договору про внесення зі змін до кредитного договору від 16.09.2022) позичальник за умови належного виконання положень Порядку та умов договору за користування кредитом сплачує банку компенсаційні проценти в розмірі 0 відсотків річних протягом шести місяців кредитування, а після завершення цього періоду, починаючи з 14.10.2022, та до завершення строку кредитування - до рівня 5 відсотків річних".

З матеріалів справи вбачається, що АТ "КБ "Приватбанк" проводив щоденне нарахування відсотків за користування кредитом відповідно до умов п. 2.1 додаткової угоди №1 до договору від 14.04.2022 та здійснював їх облік на банківському рахунку НОМЕР_2 (а.с. 61-78 т. 1).

Разом з тим, колегія суддів відзначає, що окремо на банківському рахунку НОМЕР_3 (а.с.88-104 т.1) та на банківському рахунку НОМЕР_4 (а.с.86-87 т.1) банком здійснювався облік відсотків, які підлягали компенсації третьою особою - Фондом розвитку підприємництва.

Сума компенсації процентів, що підлягає сплаті Фондом, розрахована як різниця між сумою нарахованих процентів за користування відповідачем 1 кредитом протягом місяця із застосуванням базової процентної ставки та сумою нарахованих процентів за користування відповідачем 1 кредитом протягом цього ж місяця із застосуванням компенсаційної процентної ставки .

За період з 14.04.2022 по 01.04.2023 за кредитним договором №42948182-КД-1 від 14.04.2022 відповідачу були нараховані відсотки в загальній сумі 469539,43 грн, з яких: 381765,83 грн - відсотки, які підлягали компенсації відповідно до Порядку надання фінансової державної підтримки суб`єктам підприємництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2020 р. №28 та 87 773,60 грн відсотки, нараховані для сплати безпосередньо відповідачем 1.

Згідно виписки на банківському рахунку НОМЕР_2 (а.с.61-78 т.1) відповідачем-1 сплачено, нараховану згідно п. 2.3 додаткової угоди № 1 від 14.04.2022 р., суму в розмірі 87 773,60 грн.

В якості державної підтримки Фондом розвитку підприємництва були компенсовані відсотки в розмірі 266 186,67 грн, що підтверджується виписками по банківським рахункам НОМЕР_2 (а.с. 61-78 т. 1), 0423 (а.с.88-104 т. 1) та 1877 (а.с.86-87 т.1).

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість по відсотках в сумі 115 579,16 грн, обліковуються позивачем на банківському рахунку НОМЕР_4 , як відсотки, які підлягають компенсації третьою особою - Фондом розвитку підприємництва, відповідно до Порядку надання фінансової державної підтримки суб`єктам підприємництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.01. 2020 р. №28.

Крім того, колегія суддів відзначає, що згідно даних, відображених на банківських рахунках НОМЕР_3 (а.с.88-104 т.1) та 1877 (а.с.86-87 т.1) заборгованість в сумі 115579,16 грн виникла в результаті несплати компенсації відсотків за отриманим кредитом, нарахованих з 01.12.2022 по 31.12.2022 в сумі 32808,33 грн; з 01.01.2023 по 31.01.2023 в сумі 33970,83 грн та з 01.02.2023 по 01.04. 2023 в сумі 48800,00 грн.

Водночас, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що заборгованість по сплаті кредиту у відповідача виникла лише з 02.03.2023, коли ним не був здійснений перший платіж, згідно Графіка погашення заборгованості.

Порядком надання фінансової державної підтримки суб`єктам підприємництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2020 №28, встановлено, що сплата Фондом компенсації процентів за кредитами, наданими суб`єктам підприємництва, здійснюється з використанням рахунків умовного зберігання (ескроу), відкритих Фондом в уповноваженому банку.

Фонд з метою сплати суб`єктам підприємництва компенсації процентів за кредитами, наданими уповноваженим банком, відкриває рахунок умовного зберігання (ескроу) в такому уповноваженому банку.

Порядком визначено, що за умови вчасного та в повному обсязі виконання суб`єктом підприємництва зобов`язань за кредитним договором уповноважений банк щомісяця перераховує кошти компенсації процентів з рахунка умовного зберігання (ескроу) Фонду для подальшого зарахування таких коштів в рахунок часткового погашення нарахованих процентів за кредитом суб`єкта підприємництва відповідно до умов договору про співробітництво, укладеного між Фондом та уповноваженим банком, кредитного договору, укладеного уповноваженим банком із суб`єктом підприємництва, та договору рахунка умовного зберігання (ескроу), укладеного між Фондом і уповноваженим банком.

Поповнення рахунка умовного зберігання (ескроу), відкритого Фондом в уповноваженому банку, здійснюється Фондом на підставі заявки уповноваженого банку на таке поповнення, переліку суб`єктів підприємництва, складеного за формою, встановленою Фондом, яким були сплачені компенсації процентів. Заявка на поповнення рахунка умовного зберігання (ескроу) складається за формою, встановленою Фондом, та подається до Фонду в порядку, передбаченому договором про співробітництво, укладеним між Фондом та уповноваженим банком (п. 23).

Надання Фондом державної підтримки суб`єкту підприємництва шляхом часткової компенсації процентів призупиняється у разі порушення суб`єктом підприємництва більше ніж на 15 календарних днів зобов`язання за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту (частини кредиту) та/або щодо своєчасно сплати суб`єктом підприємництва частини нарахованих процентів за кредитом у розмірі компенсаційної процентної ставки. Сплата компенсації процентів відновлюється у разі погашення суб`єктом підприємництва заборгованості за кредитним договором або здійснення уповноваженим банком та суб`єктом підприємництва реструктуризації прострочено ним заборгованості за кредитним договором. За період призупинення надання державної підтримки суб`єкту підприємництва шляхом сплати компенсації процентів відповідна компенсація процентів не сплачується та державна підтримка за цей період не надається (п. 29).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів відзначає, що саме АТ КБ "Приватбанк", як уповноважений банк, керуючись умовами Порядку та укладеного кредитного договору, наділений правом, за певних умов, призупиняти участь та/чи виключати такого суб`єкта підприємництва з участі в Програмі щодо фінансової державної підтримки суб`єктам підприємництва.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, заборгованість у відповідача 1 виникла лише з 02.03.2023. В свою чергу, до вказаної дати про наявність будь-якої заборгованості у відповідача 1 перед банком позивач не заявляв. Розмір відсотків, нарахованих після виникнення у відповідача 1 заборгованості, тобто за період з 02.03.2023 по 01.04.2023 становить 16 472,92 грн.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджували, що позивачем було прийнято рішення про призупинення державної підтримки у вигляді часткової компенсації відсотків за користування кредитом. В свою чергу, докази направлення відповідачу 1 з боку позивача повідомлення про призупинення державної підтримки також відсутні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено наявність підстав для стягнення саме з відповідачів відсотків, які підлягають компенсації Фондом розвитку підприємництва в якості фінансової державної підтримки.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що банк не довів наявності правових підстав для стягнення відсотків у сумі 115 579,16 грн, які підлягали компенсації Фондом розвитку підприємництва. Апелянт фактично ототожнює власну базову процентну ставку з компенсаційною, ігноруючи те, що сплата компенсаційних відсотків із державного бюджету здійснюється виключно за умови дотримання позичальником умов Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 28 від 24.01.2020 р. Суд першої інстанції правильно встановив, що банк не надав доказів направлення відповідачу повідомлення про припинення державної підтримки чи про зміну умов участі у програмі «Доступні кредити 5-7-9 %». Таким чином, твердження про право банку самостійно нараховувати й стягувати відповідні проценти не ґрунтується на жодному нормативному акті.

Позивач посилається на пункти кредитного договору та додаткової угоди, однак ці положення прямо передбачають, що зобов`язання позичальника зі сплати процентів за користування кредитом залежать від факту отримання Фондом розвитку підприємництва необхідного фінансування та відсутності прострочення. Суд першої інстанції вірно встановив, що період прострочення настав лише з 2 березня 2023 року, а тому нарахування 115 579,16 грн відсотків за весь попередній час є неправомірним.

Суд першої інстанції також правильно виходив із того, що компенсаційні відсотки є предметом взаємовідносин між банком і Фондом, а не між банком і позичальником. Відтак відсутні правові підстави для покладання тягаря сплати таких відсотків на відповідачів.

Посилання позивача на приписи статті 1048 Цивільного кодексу України є помилковим, оскільки ця норма застосовується лише за відсутності спеціального регулювання. У даному випадку діють норми спеціального законодавства - Порядку № 28, Порядку № 723 та умов державної програми підтримки малого й середнього бізнесу, які визначають інший механізм компенсації процентів.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, рішення Господарського суду Житомирської області від 29.07.2025 по справі №906/584/24 в частині відмови у задоволенні позову по справі №906/584/24 є законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги не спростовують встановлених судом першої інстанції обставин, не містять нових доказів і зводяться лише до повторення позиції позивача, яку суд першої інстанції дослідив і вмотивовано відхилив.

5. Висновки за результатами апеляційного розгляду.

Таким чином, у апеляційній скарзі Акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла дійти висновку про помилковість рішення суду першої інстанції.

Виходячи з положень статті 11 ГПК України, апеляційний суд виходить з того, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України», хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відтак, застосовуючи наведену практику європейського суду, суд апеляційної інстанції вважає, що враховуючи зміст статті 269 ГПК України, надавши оцінку основним доводам апеляційної скарги, а також не встановивши у рішенні суду першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права в сукупності з відсутніми порушеннями норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, дійшла висновку про відсутність таких доводів, які б були оцінені як переконливі і достатні для скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів за наслідком апеляційного перегляду дійшла висновку, що доводами апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовано, підстав скасування чи зміни рішення, передбачених ст.277-279 Господарського процесуального кодексу України не встановлено, а відтак апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" слід залишити без задоволення, рішення Господарського суду Житомирської області від 29.07.2025 в частині відмови у задоволенні позову по справі №906/584/24 без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 29.07.2025 в частині відмови у задоволенні позову по справі №906/584/24 без змін.

2. Справу №906/584/24 повернути Господарському суду Житомирської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "14" жовтня 2025 р.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Олексюк Г.Є.