ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" жовтня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1318/19 (906/1339/25)

За заявою: Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

До боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "АРДА ТРЕЙД"

про стягнення 364664,97 грн, зобов`язання повернути майно та підписати акт приймання-передачі

у межах справи №906/1318/19 про банкрутство Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

Суддя Гнисюк С.Д.

У провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа №906/1318/19 (суддя Макаревич В.А.) про банкрутство Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

Ухвалою Господарського суду Житомирської області суду від 14.03.2024, зокрема, введено процедуру санації Дочірнього підприємства Житомирський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (10003, м. Житомир, вул. Перемоги, 75, ) строком на 5 років до 14.03.2029.

08.10.2025 на адресу Господарського суду Житомирської області, через загальний відділ систему «Електронний суд», від Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "ДАК "Автомобільні дороги України" надійшла позовна заява від 07.10.2025 до Товариства з обмеженою відповідальністю "АРДА ТРЕЙД" про стягнення, з додатками.

Згідно бази даних автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" справа №906/1318/19(906/1339/25) за позовом ДП "Житомирський облавтодор" ВАТ "ДАК Автомобільні дороги України" передана 08.10.25 раніше визначеному складу суду судді Макаревичу В.А., який з 06.10.25 по 10.10.25 перебував у щорічній відпустці.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Житомирської області від 08.10.2025, враховуючи вимоги ст. 176 ГПК України, керуючись п. 2.3.44. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України в редакції від 11.11.2024 №39 (із змінами і доповненнями) та п. 6.1. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, затверджених рішенням зборів суддів від 02.04.2025 №2 (із змінами), здійснено повторний автоматизований розподіл справи №906/1318/19 (906/1339/25).

Протоколом передачі судової справи від 08.10.2025 зазначену позовну заяву розподілено судді Гнисюку С.Д.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд встановив наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс про банкрутство), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно статті 7 Кодексу про банкрутство, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує, зокрема, всі майнові спори, стороною в яких є боржник.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

За правилами господарського процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статтям 162, 164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), а також вимогам статті 172 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об"єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Стаття 1 Закону України "Про судовий збір" встановлює, що судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Як визначено статтею 2 Закону України "Про судовий збір", платники судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частина 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" зазначає, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позовна заява надійшла до суду 08.10.2025.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України" на 2025 рік, прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2025 року складає 3028 грн 00 коп.

Ставки судового збору встановлені частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Щодо судового збору позивачем зазначено, що предметом даного позову є вимоги майнового та немайнового характеру. Оскільки позовна заява подана через підсистему "Електронний суд", позивач сплатив судовий збір у сумі 4 376,03 грн. за вимогу майнового характеру та 2 422,40 грн. за вимогу немайнового характеру, що в сумі становить 6 798,43 грн.

Ціну позову визначено 364 664,97грн.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено наступні вимоги:

1) Стягнення 364664,97 грн заборгованості;

2) Зобов`язання повернути майно;

3) Зобов`язання підписати акт приймання-передачі про повернення майна.

Щодо вимоги майнового характеру про стягнення 364664,97 грн заборгованості судом здійснено перерахунок і встановлено, що вірною є сума судового збору в розмірі 5469,97грн., що з урахуванням коефіцієнту пониження складає - 4375,98грн.

Щодо вимоги про повернення майна, суд зазначає про наступне.

Частиною 1 статті 163 ГПК України встановлено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Судовий збір за подання позовної заяви з вимогою про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі №910/13737/19.

Майновий позов (позовна заява майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Таким чином, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №907/9/17.

Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру (постанова Верховного Суду 28.04.2022 у справі №910/15316/21).

Таким чином, заявлена позовна вимога про зобов`язання повернути майно є вимогою майнового характеру.

За таких обставин, ціна позову у справі з такою вимогою визначається вартістю спірного майна.

Отже, судовий збір за вимогою про поверненя майна визначається як зі спору майнового характеру та виходячи із його вартості, яка витребовується станом на момент пред`являння позову.

Так, у позовній заяві позивачем зазначено вимогу про повернення майна, що було у користуванні за Договором №3/09/23 від 15.09.2023 про надання послуг, а саме: Трактор МТЗ-920, д. н. з. НОМЕР_1 , інвентарний № 2186, 2007 року випуску.

З доданого до матеріалів позовної заяви акту приймання-передачі машини від 15.09.22023 вбачається, що вартість майна (трактора) складає 170 470,00грн.

Інших доказів вартості майна матеріали позовної заяви не містять.

Отже, сума судового збору за дану вимогу складає 3028,00грн. (170 470,00х1,5% = 2557,05грн.), так як не повинно складати менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та з урахуванням коефіцієнту для пониження розміру ставки судового збору становить 2422,40 грн.

Судом досліджено, що за вимогу немайнового характеру, зобов`язання підписати акт приймання-передачі про повернення майна, судовий збір, з урахуванням коефіцієнту для пониження розміру ставки судового збору, становить 2422,40грн.

Таким чином, звертаючись з даним позовом, позивач (з урахуванням коефіцієнту для пониження розміру ставки судового збору) мав сплатити судовий збір за три вимоги в розмірі - 9220,78грн. (за дві вимоги майнового характеру 6798,38грн. та одна вимога немайнового характеру 2422,40грн.).

При цьому, як вже зазначалося, позивачем надано суду докази про сплату судового збору у сумі 6798,43 грн.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно доплатити судовий збір у розмірі 2422,35грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на вищезазначене, суд вбачає підстави для залишення позовної заяви без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків.

Керуючись статтями 162, 164, 172, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства, статтею 4 Закону України "Про судовий збір", Господарський суд Житомирської області, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "ДАК "Автомобільні дороги України" від 07.10.2025 - залишити без руху.

2. Дочірньому підприємству "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "ДАК "Автомобільні дороги України" надати суду:

- докази сплати (доплати) судового збору у розмірі 2422,35грн. на рахунок Господарського суду Житомирської області.

3. Встановити заявнику строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали про залишення позовної заяви без руху.

4. Роз`яснити заявнику, що за змістом ч.4 ст.174 чинного ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя Гнисюк С.Д.