ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2025 Справа № 904/4251/25
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «БРайт и Ко», м. Запоріжжя

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сімейна клініка «Медексперт», м. Дніпро

Про: стягнення 146 584,00 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ «БРайт и Ко» (позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «Сімейна клініка «Медексперт» (відповідач) про стягнення 146 584,00 грн. заборгованості за договором № 01/01/25 від 20.11.24р.

Ухвалою суду від 11.08.25р. відкрите провадження у справі №904/4251/25 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

ТОВ «Сімейна клініка «Медексперт» (відповідач) у відзиві на позов просить залишити позовну заяву без розгляду , посилаючись на те, що позивач не навів доказів досудового врегулювання спору чи проведення звірки взаєморозрахунків, також відсутні докази про наявність або відсутність електронного кабінету; позивач використав у позовній заяві найменування, яке не відповідає зареєстрованому у ЄДРПОУ, та інше.

ТОВ «БРайт и Ко» (позивач) у відповіді на відзив зазначив, що посилання на недотримання досудового врегулювання спору спростовуються наданими суду доказами, зокрема Актом звірки взаємних розрахунків від 05.03.25р р. та листом від 04.06.25р. №04/06/25, які містять підписи повноважних осіб та печатки підприємств, що свідчить про фактичне визнання заборгованості, яка виникла у відповідача перед позивачем; невідповідності найменування позивача, то різниця у написанні назви підприємства виникла у зв`язку із вимогами до складання витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських; повноваження директора товариства у суді базуються на його статусі як особи, яка діє від імені товариства, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру (ЄДР), і дозволяють йому представляти інтереси товариства у всіх судових процесах без довіреності.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між ТОВ «БРайт и Ко» (виконавець) та ТОВ «Сімейна клініка «Медексперт» (замовник) 20 листопада 2024 року був укладений договір № 01/01/25, згідно пункту 1.1. якого позивач (виконавець) зобов`язався за завданням відповідача (замовника) надати медичні послуги по клінічній лабораторній діагностиці - дослідження біологічного матеріалу. Згідно до п. 4.1 загальна вартість послуг, наданих виконавцем за цим договором, визначається згідно сумі рахунків та актів виконаних робіт. Звітний період - один календарний місяць. Відповідно до п.4.2. оплата наданих виконавцем послуг за договором здійснюється замовником в гривнях на банківський рахунок виконавця за реквізитами, вказаними в договорі. Відповідно до п. 4.3. щомісяця до четвертого числа місяця, наступного за місяцем надання послуг за договором, виконавець надає замовнику на підпис акт виконаних робіт за місяць, датований останнім днем місяця надання послуг. Відповідно до п. 4.4. , якщо до 10 числа місяця виконавець не отримає підписаний акт виконаних робіт або мотивованих заперечень до нього, акт вважається узгодженим сторонами і підлягає оплаті. Відповідно до п. 4.5. замовник здійснює оплату наданих виконавцем послуг згідно з рахунком та актом виконаних робіт за минулий місяць протягом 20 календарних днів після підписання зазначеного акта, але не пізніше останнього дня місяця.

Як зазначає позивач, відповідач в порушення вимог п.5.2 договору не оплачує виконані роботи. Станом на 01.06.25р. заборгованість відповідача перед позивачем згідно до актів виконаних робіт складає 146 584,00 грн.

В матеріалах справи міститься: рахунки-фактури, акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг), копія листа ( в тексті якого міститься нагадування про припинення прийому зразків до надходження заборгованості на рахунок виконавця ) та акт звіряння взаєморозрахунків від 05.03.25р. ( який підписаний відповідачем без зауважень). Згідно до актів виконаних робіт сума заборгованості відповідача перед позивачем на момент звернення до суду складає 146 584,00 грн.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Суд зазначає, що згідно з договором про надання послуг важливим є не сам результат, а дії, які до нього призвели. З урахуванням наведених особливостей необхідно зазначити, що стаття 177 Цивільного кодексу України серед переліку об`єктів цивільних прав розглядає послугу як самостійний об`єкт, при цьому її характерною особливістю, на відміну від результатів робіт, є те, що послуга споживається замовником у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності виконавцем. Тобто, характерною ознакою послуги є відсутність результату майнового характеру, невіддільність від джерела або від одержувача та синхронність надання й одержання послуги.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання ст. 614 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статей 73, 74, 81 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст.86 ГПК України ).

Таким чином, факт порушення відповідачем свого зобов`язання щодо оплати наданих послуг підтверджений матеріалами справи та не спростований відповідачем, тому вимога позивача про стягнення з відповідача 146 584,00грн. заборгованості обґрунтована та належить до задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 73, 74, 76, 77 79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Сімейна клініка «Медексперт» (49069, м. Дніпро, проспект О. Поля, буд. 103, пр. 101; ) на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «БРайт и Ко» (69083, м. Запоріжжя, вул. Східна, буд. 8а; ): 146 584,00грн. заборгованості та 3 028,00грн. - витрат на сплату судового збору. Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України рішення складено та підписано без його проголошення 13.10.25р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильєв О.Ю.