номер провадження справи 4/80/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.10.2025 Справа № 908/1174/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Зінченко Н.Г., розглянувши матеріали заяви вих. № б/н, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІКС 16.09.2025, (вх. № 18817/08-08/25 від 17.09.2025) Акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя про відстрочення виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2023 у справі № 908/1174/23

за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25)

до відповідача Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14)

про стягнення 82 614 035,63 грн.

За участю представників сторін:

від позивача (стягувача): Батовська Т.І., на підставі довіреності № 20/11-55 від 20.11.2024;

від відповідача (заявника, боржника): Седляров В.С., на підставі довіреності № 100 від 20.05.2025 (адвокат);

17.09.2025 Акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя звернулося до господарського суду Запорізької області із заявою вих. № б/н, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІКС 16.09.2025, (вх. № 18817/08-08/25 від 17.09.2025) про відстрочення виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2023 у справі № 908/1174/23, якою просить суд на підставі ст. 331 ГПК України відстрочити виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2023 у справі № 908/1174/23 до 01.08.2026.

Згідно Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.09.2025 заяву Акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго`про відстрочення виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2023 у справі № 908/1174/23 передано на розгляд судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 18.09.2025 заяву Акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про відстрочення виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2023 у справі № 908/1174/23 прийнято до розгляду, розгляд заяви призначено на 06.10.2025.

В судове засідання 06.10.2025 з`явилися представники позивача (стягувача) та відповідача (заявника, боржника), здійснювалася фіксація судового процесу за допомогою системи відеоконференцзв`язку vkz.court.gov.ua.

В судовому засіданні 06.10.2025 заяву про відстрочку виконання рішення суду у справі № 908/1174/23 розглянуто, проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Відповідно до ч. 4 ст. 233 ГПК України дану ухвалу постановлено за результатами оцінки доказів, поданих учасниками справи та долучених судом до матеріалів справи.

02.10.2025 через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС до Господарського суду Запорізької області надійшли Заперечення (вх. № 19892/08-08/25 від 02.10.2025) Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на заяву Акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про відстрочення виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2023 у справі № 908/1174/23, в яких позивач заяву відповідача про відстрочку виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2023 у справі № 908/1174/23 вважає необґрунтованою та спрямованою на затягування реального стягнення з відповідача грошових коштів за судовим рішенням. Свою позицію позивач мотивує наступним: по-перше, рішення у справі № 908/1174/23 ухвалено судом 05.12.2023, тобто передбачений ст. 331 ГПК України строк сплинув 05.12.2024. Отже, заява АТ «Запоріжжяобленерго» про відстрочення виконання рішення Господарського суду Запорізької області по справі № 908/1174/23 ухваленого 05.12.2023 до 01.08.2026 суперечить вимогам ч. 5 ст. 331 ГПК України та не підлягає задоволенню. По-друге, складний фінансовий стан за змістом статті 331 ГПК України не може вважатися тією виключною обставиною, що може слугувати підставою для відстрочення виконання судового рішення, оскільки статтею 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 617 ЦК України та ч. 2 ст. 218 ГК України передбачено, що обов`язковість рішень не залежить від наявності чи відсутності у боржника коштів. На підтвердження своїх доводів щодо вкрай важкого фінансово-господарського становища відповідач не надав жодного доказу про неможливість виконання ним судового рішення з дня набрання ним законної сили. Крім того, відповідач не навів жодних доказів, які б свідчили про відсутність у нього на банківських рахунках коштів і майна, на яке можливо було б звернути стягнення. Також відповідач не навів докази, що вказують на ризик настання неплатоспроможності у разі виконання рішення суду. Так само, відповідачем не надано жодних доказів ймовірного погашення ним заборгованості в майбутньому. Також боржник не надав суду доказів в підтвердження того, що надання відстрочення виконання рішення на зазначений заявником термін покращить його фінансовий стан та призведе до виконання судового рішення. Тобто по суті, з боку АТ «Запоріжжяобленерго» не здійснювалось жодних заходів, які були б спрямовані на погашення суми навіть основного боргу. Відстрочення виконання рішення суду, на думку позивача, не сприятиме дотриманню принципу балансу інтересів сторін (врахуванню інтересів кредитора). По-третє, впровадження воєнного стану в Україні, не може бути прийнято до уваги, оскільки наслідки, спричинені вторгненням РФ в Україну, мають загальний характер та у повній мірі стосуються обох сторін. Відповідач здійснює свою діяльність в межах Запорізької області. Поряд з цим, позивач - Товариство зі 100 % акцій у власності держави, що належить до сфери управління Міністерства енергетики України. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83 ПрАТ «НЕК «Укренерго» віднесено до об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави. Тобто, позивач має стратегічне значення навіть в мирний час. Так само позивачу підтверджено статус критично важливого підприємства для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період (наказ Міністерства енергетики України від 03.12.2024 № 452). НЕК «Укренерго» єдиний оператор системи передачі України з функціями оперативно-технологічного управління Об`єднаною енергосистемою України (ОЕС), передачі електроенергії магістральними електромережами від генерації до розподільчих мереж, а також адміністратора комерційного обліку та адміністратора розрахунків на ринку електричної енергії України. Від НЕК «Укренерго» залежить стале функціонування електроенергетичної галузі та електроенергетичної національної безпеки в цілому (по всій території України, в тому числі і в Запорізькій області). Без забезпечення позивачем роботи об`єднаної енергосистеми України не зможе працювати, зокрема і відповідач. Крім того, позивач є об`єктом енергетично інфраструктури та пріоритетною ціллю для ракетних обстрілів РФ, інфраструктура позивача значною мірою страждає від кожної ракетної атаки, в тому числі і в Запорізькій області. Внаслідок воєнних бойових дій позивач несе постійні додаткові витрати на проведення аварійно-відновлюваних робіт складових системи передачі (магістральних ліній електропередачі, підстанцій 330 кВ та 750 кВ) через їх постійні пошкодження та руйнування, а також наразі здійснюється підготовка ОЕС України до осінньо-зимового періоду, яка є суттєво затратною та передбачає додатковий захист об`єктів, у зв`язку з наслідками збройної агресії. Отже, наслідки вторгнення РФ в Україну на НЕК «Укренерго» вплинули не в меншій мірі, як на відповідача. На підставі зазначеного, позивач просить суд відмовити АТ «Запоріжжяобленерго» в задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2023 у справі № 908/1174/23.

Розглянувши заяву Акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (відповідача, боржника у справі) про відстрочення виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2023 у справі № 908/1174/23 до 01.08.2026, суд встановив:

12.04.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м. Київ до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя про стягнення 82 614 035,63 грн. заборгованості за договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0503-02041 від 27.05.2019, в тому числі 79 547 695,80 грн. основного боргу, 2 133 326,00 грн. інфляційних втрат та 933 013,83 грн. 3 % річних.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.04.2023 справу № 908/1174/23 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 05.12.2023 у справі № 908/1174/23 позов задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» 79 547 695 грн. 80 коп. основного боргу, 933 013 грн. 83 коп. 3 % річних, 2 133 326 грн. 00 коп. інфляційних втрат і 939 400 грн. 00 коп. судового збору.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.11.2024 рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2023 у справі № 908/1174/23 залишено без змін.

04.02.2025 Господарським судом Запорізької області на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2023 у справі № 908/1174/23 виданий відповідний наказ.

Відповідно ч., ч. 1, 3 ст. 90 ГПК України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму та назву. Найменування юридичної особи вказується в її установчих документах і вноситься до єдиного державного реєстру.

Згідно ч., ч. 4, 5 ст. 89 ГПК України до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом. Зміни до установчих документів юридичної особи, які стосуються відомостей, включених до єдиного державного реєстру, набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації.

Як встановлено судом, 16.05.2025 проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу з кодом , щодо зміни найменування юридичної особи, саме: найменуванням юридичної особи з кодом є Акціонерне товариство ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО, організаційно-правова форма: Акціонерне товариство, тип організаційно-правової форми: Приватне.

Суд зазначає, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означають її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. (Правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.10.2022 у справі № 910/18692/21)

На підставі викладеного, суд констатує зміну найменування відповідача у справі № 908/1174/23 з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на Акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго».

Мотивуючи заяву про відстрочення виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2023 у справі № 908/1174/23 до 01.08.2026, Акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» зазначає, що на даний момент своєчасне і повне виконання зазначеного рішення суду ускладнене наступними підставами. АТ «Запоріжжяобленерго» здійснює свою господарську діяльність з розподілу електричної енергії на території всієї Запорізької області згідно ліцензії виданої НКРЕКП (постанова № 1415 від 13.11.2018). Товариство є оператором системи розподілу електричної енергії. Згідно з переліком, який зазначений в наказі Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 (зі змінами) 64 територіальні громади Запорізької області розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Загальна кількість територіальних громад Запорізької області становить 67. Знаходження такої кількості території в тимчасовій окупації або в зоні проведення воєнних (бойових) дій значним чином відображається на діяльності відповідача: - споживачі не оплачують спожиту та розподілену електричну енергії; - постійні пошкодження та руйнування енергетичної інфраструктури через воєнні бойові дії. (Значна кількість руйнувань енергосистеми на території Запорізької області, а проводити аварійно-відновлювальні роботи неможливо через активні бойові дії та недопуск до місць пошкодження обладнання з боку військових.).

Також відповідач зауважує на той факт, що рівень тарифів на послуги з розподілу електричної енергії критично не відповідає фактичним витратам АТ «Запоріжжяобленерго» при здійсненні ліцензованої діяльності з розподілу електричної енергії. Відповідач наголошує на складному фінансовому становищі, у якому він опинився в умовах законодавчих змін, що відбулися на енергетичному ринку країни, а також в результаті окупації військовими формуваннями РФ частини виробничих потужностей в ході військової агресії. Так, відповідно до положень постанови КМУ від 05.03.2022 № 206 (редакція від 30.12.2023 із змінами, внесеними згідно з постановою КМУ від 29.12.2023 № 1405) до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється, зокрема, нарахування плати за житлово-комунальні послуги з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій, включених до переліку тимчасово окупованих РФ територій України, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, та стягнення заборгованості за ці послуги, утвореної після 24.02.2022 за відповідний період окупації, споживачів та/або членів їх сімей на відповідній території, що унеможливлює стягнення наявної заборгованості. Згідно з підпунктом 16 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування, зупинено нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії. Отже, наразі АТ «Запоріжжяобленерго» не може вплинути на розрахунки споживачів за надані послуги з розподілу електричної енергії і не має змоги оплачувати необхідне обладнання та матеріали для відновлення електричних мереж, об`єктів енергетичної інфраструктури, які були пошкоджені або зруйновані внаслідок бойових дій на території Запорізькій області, розпочатих військовою агресією. З метою стабілізації фінансового стану підприємства Товариством введено режим жорсткої економії коштів та скорочено фінансування практично усіх статей затрат, навіть при нарахуванні та виплаті заробітної плати працівникам (скасування премій, надбавок, матеріальної допомоги, скорочення робочого часу тощо).

На даний час відповідач знаходиться у вкрай тяжкому фінансовому стані, у зв`язку відсутністю на поточних рахунках грошових коштів, наявної багатомільйонної заборгованості з податкового боргу та арештом рахунків, що здійснені в межах відкритих стосовно Товариства виконавчих проваджень. Станом на 01.06.2025 дебіторська заборгованість споживачів перед АТ «Запоріжжяобленерго» складала 3 184,6 тис.грн., з якої переважна частина це заборгованість державних підприємств: ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» 811 205 тис.грн., ЗДП «Кремнійполімер» 172 020 тис.грн., АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» 9 282 тис.грн., ДПЗД «Укрінтеренерго» 39 157 тис. грн., а також постачальник електроенергії для населення в Запорізькій області - ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» 529 342 тис.грн. Згідно з висновком № 003-СНЮ/24 ДП «Центр судової експертизи та експертних досліджень» Державної судової адміністрації України у результаті дослідження встановлено, що основні показники фінансової стійкості ПАТ «Запоріжжяобленерго» за період 2022 9 місяців 2024 погіршилися, основні показники фінансової стійкості ПАТ «Запоріжжяобленерго» за період 2022 9 місяців 2024 погіршилися, не відповідали граничним значенням. Кредиторська заборгованість АТ «Запоріжжяобленерго» перед ДП «Енергоринок» станом на 01.06.2025 становила 680 166 тис.грн; кредиторська заборгованість за роботи, послуги, ТМЦ 2 002 895 тис.грн. (в т.ч. перед постачальниками послуг на Ринку електроенергії, в першу чергу ПрАТ «НЕК «Укренерго» - 1 904 290 тис.грн.), податковий борг становить 884 375,3 тис.грн. Наразі у АТ «Запоріжжяобленерго» відсутні кошти для фінансування першочергових та обов`язкових витрат Товариства, а також відсутні кошти для виконання рішення у справі № 908/1174/23 єдиним платежем (одночасно).

Також відповідач просить суд врахувати, що окрім першочергової виплати податкового боргу Товариство має щомісячно проводити виплату інших обов`язкових платежів, зокрема таких як оплата праці та сплата податків, оплата за: сировину та матеріали; паливо для автотранспорту та його утримання; закупівлю лічильників, оренду приміщень, охорону праці; витрати на зв`язок тощо. Сума мінімально необхідних платежів відповідача (оплата праці з відрахуваннями, послуги ПрАТ «НЕК «Укренерго» з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, компенсація технологічних втрат електроенергії на її розподіл, лікарняні, відрядження, ПДВ, комісійний збір банкам, комунальні платежі тощо) в межах, передбаченою структурою тарифів, становить понад 352,5 млн. грн. на місяць. Разом із тим, відповідач не може розраховувати на кошти, що надходять на його банківські рахунки, оскільки постановами державних виконавців Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України накладено арешт на грошові кошти, що містяться на усіх рахунках АТ «Запоріжжяобленерго».

Слід врахувати, що об`єкти енергетичної інфраструктури Товариства знаходяться під постійними обстрілами, а обсяги аварійно-ремонтних робіт не мають аналогів із мирним часом навіть за найгірших стихійних явищ, які відбувалися в регіоні. АТ «Запоріжжяобленерго» визначило розмір збитків від знищення та пошкодження майна в наслідок агресії РФ в період з лютого 2022 по грудень 2023 року, які склали суму, що перебільшує 410 млн. грн. Триває процедура визначення збитків за період 2024 року, які прогнозовано можуть бути більші ніж зазначені збитки перших років війни. В місті Запоріжжя за останній час зазнали пошкоджень об`єкти електроенергетики: ПС-150 кВ Супутник, ПС-150 кВ Правобережна, ПС-150 кВ Новозапорізька, ПС-150 кВ Алюмінієва, ПС-150 кВ Лікарняна, ПС-150 кВ Олександрівська. В області практично знищені: ПС-150 кВ Марганецька, ПС-150 кВ Оріхів, ПС-150 кВ Гуляйполе. Крім того, умови сьогодення потребують виконання робіт з додаткового захисту 53 підстанцій Товариства (будівництво захисних споруд для трансформаторів), вартість яких орієнтовно складає 1,5 млрд.грн.

Щодо можливості виконання рішення суду у строки надання відстрочки, то відповідач просить суд взяти до уваги, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 01.06.2020 у справі № 908/1463/18 затверджено мирову угоду між АТ «Запорізький завод феросплавів» та АТ «Запоріжжяобленерго» щодо сплати заборгованості на користь останнього. Так, відповідно до вищевказаної мирової угоди, АТ «Запорізький завод феросплавів» сплачує заборгованість 174 641 479,40 грн. з наступним графіком: всього за 2022 рік - 36 437 727,84 грн., всього за 2023 рік - 36 437 727,84 грн., всього за 2024 рік - 36 437 727,84 грн., підсумок всього за 2025 рік - 27 328 295,88 грн. Крім того, НКРЕКП прийнято постанову від 19.12.2024 № 2208 «Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ «Запоріжжяобленерго» із застосуванням стимулюючого регулювання», в додатку до якої наведено структуру тарифів на послуги з розподілу електричної енергії для АТ «Запоріжжяобленерго» на 2025 рік, на відміну від 2024 року, передбачений прибуток на регуляторну базу активів для АТ «Запоріжжяобленерго» в 2025 році в розмірі 124 562 тис. грн., внаслідок чого у Відповідача з`явились певні джерела для покриття витрат, в т.ч. розрахунків з кредиторами. Отже, наразі відповідач не може погасити заборгованість перед позивачем одним платежем, але в той же час, у разі надання можливості сплати заборгованості на умовах відстрочки, існує реальна можливість виконання рішення протягом 2025-2026 р.р. Задоволення судом клопотання про відстрочку не призведе до ухилення від виконання зобов`язання, а лише змінить порядок його виконання з урахуванням об`єктивних обставин, що ускладнюють одночасне погашення всієї суми боргу.

Відтак, з врахуванням цих обставин, зважаючи на складний фінансовий стан підприємства відповідача та неспроможність на даний час сплатити заборгованість в повному розмірі, відповідач просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2023 у справі № 908/1174/23.

Розглянувши заяву про відстрочення виконання рішення по справі № 908/1174/23, надаючи оцінку доводам відповідача щодо необхідності надання відстрочки виконання судового рішення суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Савіцький проти України» (Заява № 38773/05) від 26.07.2012 суд наголосив, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній із сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

Разом з тим, за приписами ч., ч. 1, 2 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Частиною третьою цієї ж ГПК України встановлено, що підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. (ч. 5 ст. 331 ГПК України).

Вказана норма чітко встановлює, що строк для розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року саме з дня ухвалення рішення, яке підлягає розстроченню.

В даному випадку період відстрочення рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2023 у справі № 908/1174/23 не може перевищувати більше одного року та тривати більше ніж до 05.12.2024.

За таких обставин, заява АТ «Запоріжжяобленерго» про відстрочення виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2023 у справі № 908/1174/23 до 01.08.2026 є процесуально необґрунтованою, оскільки прямо суперечить вимогам ч. 5 ст. 331 ГПК України

Відстрочка це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Таким чином, запроваджений процесуальними нормами права механізм розстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду виконання ухваленого судом рішення.

Отже, питання щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить, що підставою для відстрочення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк.

Вирішуючи питання про відстрочку господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини за правилами, встановленими цим Кодексом.

Тобто, можливість відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку у будь-якому випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. При цьому рішення про розстрочку виконання рішення суду має ґрунтуватись на додержанні балансу інтересів стягувача та боржника.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Рішенням Суду у справі «Глоба проти України» № 15729/07 від 05.07.2012 суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Згідно із ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст. 13 ГПК України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру», а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути оправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Окрім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що «державний орган або інша юридична особа не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням. У такому випадку не може прийняти аргумент, що визначає таку відсутність як «виняткові обставини». (§ 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Півень проти України» від 29.06.2004)

Проаналізувавши наведені Акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» (заявником, відповідачем у справі) обставини, якими він мотивує необхідність відстрочення виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2023 у справі № 908/1174/23, враховуючи позицію позивача (стягувача) з цього приводу та дослідивши докази, подані заявником, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Суд зауважує, що обставини щодо ведення на території України воєнного стану та пов`язані із цим наслідки, на які посилається відповідач, настали для всіх суб`єктів підприємницької діяльності, підприємств, установ та організацій України, які знаходяться в рівних умовах та здійснюють свою господарську діяльність в однаковому несприятливому економічному становищі в країні та повинні вживати усіх заходів, необхідних для належного виконання зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Сам факт ведення воєнних дій чи запровадження воєнного стану не звільняє учасників господарських правовідносин від виконання судових рішень.

Верховний Суд у постановах від 05.07.2023 у справі № 910/12717/21 та від 30.05.2023 у справі № 922/1124/22 наголосив, що воєнний стан є загальною обставиною, яка не свідчить про безумовну неможливість виконання рішення конкретним боржником.

Заявником не надано належних доказів, які свідчать про наявність виняткових обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, як то визначено статтею 331 ГПК України. Подані боржником докази не можуть розцінюватись як належні докази на підтвердження факту утруднення або неможливості виконання судового наказу.

Так, викладені відповідачем обставини в обґрунтування заяви про надання відстрочки виконання рішення суду (погіршення стану розрахунків зі сторони споживачів та інших контрагентів, наявність гострого дефіциту коштів, незадовільний фінансовий стан) не є винятковими та такими, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі.

Суд зауважує, що складний фінансовий стан підприємства не є беззаперечною підставою для надання відстрочки виконання рішення. Неможливість виплати за судовим рішенням відповідачем має доводитися в загальному порядку.

Частина 2 статті 617 ЦК України передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, не вважається обставиною, яка є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

Крім того, згідно усталеної судової практики не вважаються такими, що звільняють від відповідальності, випадками, зокрема, недотримання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, необхідних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Це так звані фактори звичайного комерційного ризику, які не можуть бути підставою для звільнення від обов`язку виконати договір.

Також відповідач не надав жодних доказів, які б свідчили про відсутність у нього на банківських рахунках коштів і майна, на яке можливо було б звернути стягнення; доказів, що вказують на ризик настання неплатоспроможності у разі виконання рішення суду.

Суб`єктивні труднощі у фінансовому стані боржника не звільняють його від обов`язку виконати рішення суду. Верховний Суд неодноразово наголошував, що фінансові проблеми, навіть спричинені зовнішніми чинниками (економічною кризою, воєнним станом тощо), не є виключними обставинами в розумінні статті 331 ГПК України, оскільки вони є звичайним ризиком господарської діяльності (постанова Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 910/22016/20).

Тобто, в будь-якому випадку відсутність коштів, тяжкий фінансовий стан боржника не є винятковими обставинами, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та не є підставою для відстрочки або розстрочки виконання рішення.

При цьому, суд зазначає, що обставини щодо скрутного фінансового становища, з урахуванням положень ст. 331 ГПК України, не являються виключними та безумовними обставинами, з якими закон пов`язує можливість розстрочення виконання судового рішення, адже наявність таких обставин прямо залежить від власної діяльності самого відповідача. Обставини, на які посилається відповідач, лише вказують на несприятливість виконання рішення суду для нього у цей час та можливість настання негативних наслідків у зв`язку з цим. Фінансове становище відповідача є результатом його власної господарської діяльності, в ході якої відповідач мав планувати свої видатки.

Також рішення про розстрочення виконання рішення суду має ґрунтуватись на додержанні балансу інтересів стягувача та боржника.

Вирішуючи питання про надання відстрочення виконання рішення суд також враховує інтереси позивача (стягувача), наявність інфляційних процесів у економіці держави та бере до уваги категоричну незгоду позивача на надання відповідачу відстрочки.

Отже, при наявності таких умов надання відстрочки виконання рішення суду у справі № 908/1174/23 ставитиме відповідача вочевидь в більш сприятливе положення у порівнянні з позивачем.

Щодо посилання заявника на те, що АТ «Запоріжжяобленерго» є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, суд зазначає, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83 ПрАТ «НЕК «Укренерго» віднесено до об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави. Тобто, позивач також має стратегічне значення для економіки держави. Так само позивачу підтверджено статус критично важливого підприємства для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період (наказ Міністерства енергетики України від 03.12.2024 № 452).

Із підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

За таких обставин, відповідачем не подано належних доказів, які свідчать про наявність виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, подані боржником докази не можуть розцінюватись як належні докази на підтвердження факту неможливості виконання рішення.

Також слушними та доречними суд вважає доводи позивача, що відповідачем не подано належних і допустимих доказів, в розумінні ст., ст. 76,77 ГПК України, що фінансове становище підприємства дозволить після 01.08.2026 (після закінчення терміну відстрочки) здійснити повне і негайне виконання рішення суду у справі № 908/1174/23.

У рішенні Конституційного Суду України №5-пр/2013 від 26.06.2013 зазначено, що розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Поряд з цим, надання відстрочки виконання рішення суду є правом, а не обов`язком суду. Посилання відповідача на обставини, які не підтвердженні засобами доказування, не вказують на ускладнення або неможливість виконання рішення суду та не є підставою для надання відстрочки суб`єкту господарювання.

За таких обставин, відповідачем не подано належних доказів, які свідчать про наявність виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, подані боржником докази не можуть розцінюватись як належні докази на підтвердження факту неможливості виконання рішення.

З огляду на викладене, зважаючи на відсутність доказів на підтвердження виняткових обставин, беручи до уваги відсутність згоди стягувача на надання відстрочки, правові підстави для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду відсутні.

Питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати як доводи позивача, так і заперечення відповідача, а також дотримуватися розумно встановленого строку відстрочки.

З огляду на викладене, зважаючи на відсутність доказів на підтвердження виняткових обставин, беручи до уваги відсутність згоди стягувача на надання відстрочки, правові підстави для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду відсутні.

Таким чином, заява Акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя про відстрочення виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2023 у справі № 908/1174/23 до 01.08.2026 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст., ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

В задоволенні заяви Акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя про відстрочення виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2023 у справі № 908/1174/23 до 01.08.2026 відмовити повністю.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Повний текст ухвали складено і підписано 10.10.2025.

Учасники по справі можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою: http://zp.arbitr.gov.ua/sud5009/.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 261 цього Кодексу.

Суддя Н. Г. Зінченко