РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.10.2025Справа № 910/9477/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» (пр. Степана Бандери, буд. 22, м. Київ, 04073; ідентифікаційний код 36086124)

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (вул. Гарматна, 8, прим. 6, м. Київ, 03076; ідентифікаційний код 20080515)

про стягнення 25 664, 83 грн,

без виклику представників учасників справи,

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» (далі за текстом - ТДВ «Експрес страхування», Позивач) з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (далі за текстом - ПрАТ «СК «Еталон», Відповідач) про стягнення страхового відшкодування за полісом ЕР/216116711 в розмірі 19 931,51 грн, нарахованих інфляційних втрат - 1 585, 64 грн, пені - 3 769, 12 грн та 378, 43 грн - 3 % річних.

В обґрунтування заявлених вимог, Позивач зазначає, що ним на виконання умов договору добровільного страхування здійснено виплату суми страхового відшкодування у зв`язку з чим до нього перейшло право вимоги до Відповідача (винної особи) в межах понесених витрат.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до частини 6 вказаної статті якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак, судом встановлено, що 05.08.2025 ухвала суду від 05.08.2025 належним чином вручена Відповідачу.

За приписами частини 8 статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 05.08.2025 у справі № 910/9477/25 встановлено Відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву, однак станом на дату ухвалення даного рішення суду відзив на позовну заяву не надійшов.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

21.12.2023 між Позивачем (Страховик) та ТОВ «ОТП Лізинг» (Страхувальник) укладено Генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом лізингу № 207.17.000001, відповідно до умов якого застраховано майнові інтереси власника автомобіля Toyota Corolla Cross, державний номер НОМЕР_1 .

Строк дії вказаного договору страхування згідно додатку № 1 до додаткової угоди № 4 від 17.12.2021 до генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом лізингу № 207.17.000001 від 21.12.2023: 21.12.2023-20.12.2024.

28.07.2024 о 17 год. 24 хв. в м. Біла Церква по вул. Сквирське шосе сталася дорожньо-транспортна пригода (далі за текстом - ДТП): водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_2 допустив зіткнення з транспортним засобом Toyota Corolla Cross, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_1 , що підтверджується постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.08.2024 по справі № 357/10979/24.

Страхувальник звернувся до Позивача із заявою від 06.08.2024 на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування.

Згідно рахунку - фактури ТОВ «Автосаміт Біла Церква» № від 02.08.2024 вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Corolla Cross, державний номер НОМЕР_1 становить 23 131, 51 грн.

На підставі страхового акту № 3.24.03942-1 від 12.08.2024 Позивачем здійснено виплату суми 23 131, 51 грн. на користь ТОВ «Автосаміт Біла Церква» згідно платіжної інструкції № 68820159 від 13.08.2024.

Згідно акту наданих послуг № від 21.08.2024 відновлювальна вартість пошкодженого автомобіля склала 23 131, 51 грн.

Цивільно-правова відповідальність водія Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 застраховано Відповідачем згідно полісу № ЕР / 216116711 (франшиза - 3 200 грн, ліміт за шкоду майну - 160 000 грн).

Позивач зазначає, що до нього перейшло право вимоги до винної особи - Відповідача в межах виплаченої за договором страхування суми в розмірі 23 131, 51 грн в силу чого він звертався до ПрАТ «СК «Еталон» із заявою про виплату страхового відшкодування № С-3.24.03942 вих. № С-3.24.03942 від 13.09.2024.

Суд зазначає, що така заява надіслана Позивачем засобами електронного зв`язку, однак доказів її розгляду матеріали справи не містять, що стало підставою для нарахування пені на підставі пункту 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 3 % річних та інфляційних витрат на підставі статті 625 ЦК України.

Крім того, матеріали справи не містять доказів сплати Відповідачем суми страхового відшкодування на користь Позивача, а також відсутні заперечення щодо заявлених позовних вимог.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 108 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат.

Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень,зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Враховуючи те, що вина водія ОСОБА_1 у вчиненні 28.07.2024 ДТП встановлена в судовому порядку та підтверджується постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.08.2024 у справі № 357/10979/24, суд погоджується з доводами Позивача, що до нього перейшло право вимоги до страховика винної особи (Відповідача) за полісом № ЕР/216116711.

Відповідно до частини 6 статті 75 ГПК України обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.07.2018 у справі № 924/675/17 та від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17.

Суд звертає увагу сторін, що реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд зазначає, що Позивачем належними доказами підтверджено розмір понесеної шкоди за відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля та виникнення у нього права вимоги до Відповідача в межах виплаченої суми з вирахуванням суми франшизи в силу чого вимоги Позивача про стягнення 19 931, 51 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується нарахованої Позивачем пені, 3 % річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом (стаття 992 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частиною 3 статті 549 ЦК України).

Відповідно до пункту 36.5. статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено судом вище, Позивач звертався до Відповідача із заявою про виплату суми страхового відшкодування шляхом направлення її 13.09.2024 засобами електронного зв`язку на офіційну електронну адресу Відповідача, на яку отримано відповідь останнього (13.03.2025) однак без результату розгляду питання виплати по суті.

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний виплатити страхове відшкодування або ж відмовити у такій виплаті.

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами Позивача в частині визначення кінцевого 90-ти денного терміну на здійснення Відповідачем виплати у досудовому порядку - до 12.12.2024, а оскільки докази такої сплати в матеріалах справи відсутні здійснення Позивачем нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат є правомірним в силу прострочення виконання Відповідачем грошового зобов`язання, однак починаючи з 13.12.2024.

Перевіривши наданий Позивачем розрахунок, судом встановлено, що сума нарахованих інфляційних втрат є арифметично вірною, а сумою 3 % річних, нарахованою у відповідності до вимог чинного законодавства із врахуванням висновків суду є - 376,70 грн.

Що стосується нарахованої Позивачем пені суд вказує, що остання нарахована Позивачем за період з 12.12.2024 по 30.07.2025, однак правомірним буде нарахування з 13.12.2024 по 13.06.2025 в силу вимог частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, (був чинним на момент виникнення спірних правовідносин та станом на дату звернення до суду з позовом) у зв`язку з чим пеня може нараховуватися Позивачем не більше ніж за 6 місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Докази погодження сторонами інших умов матеріали справи не містять.

Відтак, законною та арифметично вірною є сума пені в розмірі 2 959, 47 грн в силу чого вимоги Позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Оскільки Позивачем виплачено суму страхового відшкодування за шкоду спричинену страхувальником Відповідача та з огляду на перехід до Позивача права вимоги до Відповідача, суд дійшов висновку, що вимоги Позивача в частині відшкодування суми здійсненої ним виплати є обґрунтованими, а Відповідачем допущено прострочення виконання грошового зобов`язання в силу чого позов підлягає частковому задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (вул. Гарматна, 8, прим. 6, м. Київ, 03076; ідентифікаційний код 20080515) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» (пр. Степана Бандери, буд. 22, м. Київ, 04073; ідентифікаційний код 36086124) основний борг - 19 931 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот тридцять одна) грн 51 коп, інфляційні втрати - 1 585 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят п`ять) грн 64 коп, 3 % річних - 376 (триста сімдесят шість) грн 70 коп, пеню - 2 959 (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн 47 коп та судовий збір - 2 345 (дві тисячі триста сорок п`ять) грн 80 коп.

3. У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 06.10.2025

Суддя Антон ПУКАС