ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2025 р. Справа№ 910/4097/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

секретар судового засідання - Король Д.А.

учасники справи:

від позивача : Дубчак С.Є.;

від відповідача : Наливайко С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2025

у справі №910/4097/25 (суддя - Демидов В.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Далгакиран Компресор Україна»

про стягнення 313 194,00 грн,

УСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариств "Укрнафта" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Далгакиран Компресор Україна" про стягнення штрафу у розмірі 313 194,00 грн за порушення строків поставки за договором від 26.09.2024 №13/3914-МТР.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.06.2025 у справі №910/4097/25 у позові відмовлено.

Не погоджуючись з указаним рішенням, Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2025 у справі № 910/4097/25 та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що на думку апелянта, місцевим господарським судом необґрунтовано було відмовлено у задоволенні позовних вимог. Зокрема апелянт стверджує, що відповідачем здійснено порушення строків поставки Товару до 30 днів. При цьому апелянт посилається на те, що видаткова накладна була підписана та повернута лише через 64 дні після передачі Товару, що може свідчити про неналежне виконання Договору. Також апелянт наголошує на виконанні умов договору та стверджує, що його обов`язок передати товар відповідачу був виконаний належним чином у момент вручення та надання товару в розпорядження відповідача 12.12.2024 року. Також апелянт стверджує, що товар Покупцем так і не було прийнято та не підписано видаткові накладні.

08.07.2025 через систему «Електронний суд» ТОВ «Далгакиран Компресор Україна» було подано відзив на апеляційну скаргу у якому відповідач просив суд рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2025 у справі № 910/4097/25, розгляд апеляційної скарги призначено на 23.07.2025.

23.07.2025 у судовому засіданні була оголошена перерва до 24.09.2025.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів встановила, що 26.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Далгакиран Компресор Україна» (Постачальник) та Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» (Покупець) за результатами закупівлі ID UA-2024-06-26-002294-a був укладений договір №13/3914-МТР (далі - Договір).

Згідно із п. 1.1 даного Договору Постачальник зобов`язався поставити та передати у власність Покупця у погоджені Сторонами строки 31140000-9 Градирні (градирні вентиляторні) Лот 1 -31140000-9 Градирні (градирня вентиляторна малогабаритна) Лот 2 - 31140000-9 Градирні (градирні вентиляторні 2-х секційні протиточні) код за ДК 021:2015: 31140000-9 (надалі за текстом - «Товар»), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити такий Товар на умовах цього Договору. Договір укладається з Постачальником, який став переможцем за: Лотом 2 - 31140000-9 Градирні (градирні вентиляторні 2-х секційні протиточні).

Пунктом 2.1-2.3 Договору передбачено, що номенклатура, кількість, ціна, умови гарантії, а також строк, місце та умови поставки Товару визначені у Специфікації до даного Договору, яка підписується уповноваженими представниками Сторін, що є Додатком № 1 до цього Договору та є його невід`ємною частиною (надалі -«Специфікація»).

Інформація про технічні, якісні та кількісні характеристики Товару визначена у Додатку № 1 до цього Договору, який є його невід`ємною частиною (надалі - «Додаток № 1»).

Якість Товару, що поставляється, повинна відповідати вимогам, зазначеним у технічній документації, згідно Держстандартів та технічних умов, встановлених для кожного виду Товару, і повинна бути підтверджена сертифікатом якості виробника або сертифікатом відповідності (чи іншими документами, що підтверджують якість Товару).

Розділом 3 Договору передбачено, що ціна Товару в Договорі визначається в національній валюті України та вказується у Специфікації до цього Договору (п. 3.1).

Загальна сума Договору становить 6 263 880,00 грн (шість мільйонів двісті шістдесят три тисячі вісімсот вісімдесят гривень 00 копійок), у тому числі ПДВ (20%) - 1 043 980,00 грн (один мільйон сорок три тисячі дев`ятсот вісімдесят гривень 00 копійок) (п. 3.2).

Пунктами 5.1-5.7 Договору визначено, що умови поставки, які встановлюються відповідно до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів «ІНКОТЕРМС-2020», місце, умови та строки поставки визначаються в Специфікації до даного Договору.

Постачальник зобов`язаний щоразу за 3 (три) календарні дні до дати поставки Товару (в тому числі кожної частини/партії Товару), письмово сповістити Покупця про дату та час надходження Товару в погоджений пункт призначення, а також надати інформацію про вантажоперевізника, та іншу інформацію, що необхідна Покупцю для прийняття Товару.

Приймання Товару Покупцем (в тому числі кожної частини/партії Товару) підтверджується шляхом підписання уповноваженими представниками Сторін відповідної (-их) видаткової (-их) накладної (-их) та акту (-ів) приймання-передачі Товару за кількістю та якістю (після зняття усіх зауважень).

Датою поставки Товару та моментом отримання Покупцем Товару від Постачальника вважається дата підписання Сторонами відповідної (-их) видаткової (-их) накладної (-их) та акту (-ів) приймання-передачі Товару за кількістю та якістю (після зняття усіх зауважень).

Прийом Товару Покупцем за кількістю здійснюється у відповідності до товарно-супровідних документів згідно Специфікації, за якістю - у відповідності до технічної документації та інших документів, що підтверджують якість Товару.

У разі виявлення при прийомі Товару відхилень від вимог щодо кількості та/або якості та/або комплектності Покупець негайно, але не пізніше 3-х робочих днів повідомляє про це Постачальника. У цьому випадку складається акт виявлених недоліків Товару, в якому, крім виявлених недоліків, зазначаються строки їх усунення Постачальником. Постачальник зобов`язаний усунути недоліки за власний рахунок у строки, зазначені в акті виявлених недоліків Товару.

Право власності та ризики на Товар переходять від Постачальника до Покупця з моменту підписання Сторонами відповідної (-их) видаткової (-их) накладної (-их) та акту (-ів) приймання передачі Товару за кількістю та якістю (після зняття усіх зауважень) згідно з умовами даного Договору.

При цьому, товарно-транспортні накладні про приймання Товару не є документами, що свідчать про прийом Товару.

Згідно п. 5.13 Договору у разі передачі Постачальником Товару в асортименті, що не відповідає умовам цього Договору, Покупець має право відмовитися від його прийняття та оплати, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Якщо Постачальник передав Покупцю частину Товару, асортимент якого відповідає умовам цього Договору, і частину Товару з порушенням асортименту, Покупець має право на свій вибір:

1) прийняти частину Товару, що відповідає умовам Договору, і відмовитися від решти Товару;

2) відмовитися від усього Товару та вимагати повернення сплаченої за Товар грошової суми в повному обсязі;

3) вимагати заміни частини Товару, що не відповідає асортименту, Товаром в асортименті, який визначено в Специфікації до цього Договору.

При недотриманні Постачальником строків поставки, Постачальник сплачує Покупцю штраф в розмірі 5% за прострочення до 30 днів та 10% - за прострочення 30 днів і більше (п. 7.1 Договору).

Згідно п. 11.1 Договору, цей Договір набирає чинності з моменту його укладання та діє до 30 червня 2025 року включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання.

Відповідно до Специфікації , яка є додатком № 1 до Договору сторони погодили: найменування, кількість, ціну товару.

Окрім того сторони визначили, що умови поставки: DDP склад вантажоотримувача (згідно з «ІНКОТЕРМС. Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2020 року)»). Транспортні витрати по доставці товару у місце призначення включені у вартість предмету закупівлі (п. 1 Специфікації).

Строк поставки товару: протягом 130 календарних днів з моменту підписання договору. Строки поставки можуть бути скорочені за взаємною згодою Сторін, шляхом укладання додаткової угоди до Договору (п. 5 Специфікації).

12.12.2024 року відповідачем було передано обладнання (градирень) за адресою Качанівського газопереробного заводу, що підтверджується міжнародними транспортними накладними CMR 772332 від 05.12.2024 та CMR 772307 від 05.12.2024, який отримано ПАТ «УКРНАФТА» Качанівський газопереробний завод про що міститься відмітка в графі 24 означених CMR.

26.03.2025 відповідач звернувся до позивача з листом за № 150 у якому зазначив, що 12.12.2024, з випередженням строків поставки, передбачених Договором, постачальником було здійснено доставку обладнання (градирень) за адресою Качанівського газопереробного заводу, що підтверджується міжнародними транспортними накладними.

Товарно-транспортна накладна або інший рівнозначний транспортний документ передається в день отримання Товару (п. 5.8.2 Договору), тобто 12.12.2024, про що свідчать відповідні відмітки Качанівського газопереробного заводу.

Поряд з тим, оскільки жодних повідомлень про виявлення недоліків Покупцем не направлялось, відтак обладнання градирень було прийнято без зауважень.

Станом на сьогоднішній день обладнання, яке поставлено ще в грудні 2024 року, очікує дозволу від Покупця на проведення пуско-налагоджувальних робіт, відповідно строк відвантаження градирень не мав впливу на виконання планів здачі об`єкту та не вимагав жодних додаткових витрат для Покупця.

Листом від 04.04.2025 №01/01/09/24/04/06/06/-02/01/169 позивач повідомив відповідача, що станом на 04.04.2025 Качанівський ГПЗ ПАТ «Укрнафта» завершив підготовчі роботи для проведення шефмонтажу та пусконалагодження градирень, поставлених згідно Договору №13/3914-МТР від 26.09.2024 та просило розглянути можливість термінового направлення фахівця підприємства відповідача для проведення шефмонтажу та ПНР.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на порушення відповідачем строків поставки товару у зв`язку із чим відповідач просить суд стягнути штрафні санкції у розмірі 313194,00 грн.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною другою цієї статті визначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами ч.1 ст.656 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно з ч.1 ст.662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до норм ч.1 ст.664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст.663 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Як вказано вище, у специфікації до договору, сторонами погоджено, зокрема, строк поставки товару - протягом 130 календарних днів з моменту підписання договору.

Таким чином, кінцевим строком поставки товару за договором було 03.02.2025.

Проте, як встановлено судом вище, 12.12.2024 року відповідачем було передано обладнання (градирень) за адресою Качанівського газопереробного заводу, яке отримано ПАТ «УКРНАФТА» Качанівський газопереробний завод про що міститься відмітка в графі 24 означених CMR.

При цьому, на думку апелянта, відповідно до видаткової накладної від 14.02.2025 р. №1, яка була підписана ПАТ «Укрнафта» 17.02.2025, товар було поставлено з простроченням, а відтак відповідачу нараховано штраф у розмірі 313194,00 грн за порушення строків поставки за договором від 26.09.2024 №13/3914-МТР.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями згідно з частиною 1 статті 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

При недотриманні Постачальником строків поставки, Постачальник сплачує Покупцю штраф в розмірі 5% за прострочення до 30 днів та 10% - за прострочення 30 днів і більше (п. 7.1 Договору).

Відповідно до п.5.4 Договору датою поставки Товару та моментом отримання Покупцем Товару від Постачальника вважається дата підписання Сторонами відповідної (-их) видаткової (-их) накладної (-их) та акту (-ів) приймання-передачі Товару за кількістю та якістю (після зняття усіх зауважень).

В матеріалах справи відсутні будь-які зауваження з боку позивача за результатами приймання-передачі Товару. Зауважень з боку позивача на підставі п. 5.6 Договору, а також передбачених п. 5.13 Договору, позивачем на адресу відповідача не направлялось, докази такого в матеріалах справи відсутні.

Судом встановлено, що товар, передбачений умовами Договору та Специфікацією, перебував у позивача з 12.12.2024 та видаткова накладна №1 від 14.02.2025 про прийняття товару, яка не містить зауважень з боку позивача була підписана лише через 65 календарних днів після поставки. У той час як 130 календарний день з моменту підписання договору, сплив 03.02.2025.

Частиною 1 статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до частини 2 статті 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Таким чином, позивачем фактично відкладалась дата підписання видаткової накладної без належних на це підстав, а саме які передбачені розділом 5 Договору, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи, що оскільки товар належної якості був поставлений відповідачем 12.12.2024, тобто у строк, встановлений договором, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N303-A, п. 29).

Отже, з огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

При цьому, слід зазначити, що іншим доводам апелянта оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2025 у справі № 910/4097/25 обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2025 у справі № 910/4097/25 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2025 у справі № 910/4097/25 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору покласти на Публічне акціонерне товариство «Укрнафта».

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 14.10.2025

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов