За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Старк»
про стягнення 3953286,18 грн
Представники учасників справи:
від позивача: Дудар Є.В.;
від відповідача: не з`явився.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Старк» (далі - відповідач-1) та ОСОБА_1 (далі - відповідач-2) про стягнення 3953286,18 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2025 закрито провадження у справі в частині вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна» до ОСОБА_1 .
Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.07.2025 у справі №910/14201/24 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Старк» про стягнення 3953286,18 грн задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Старк» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна» основний борг у розмірі 410089,97 грн, пеню у розмірі 258294,12 грн, 3% річних у розмірі 20812,89 грн, інфляційні втрати у розмірі 63165,21 грн, збитки у розмірі 132579,00 грн та судовий збір у розмірі 10619,30 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

24.07.2025 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна» надійшла заява про розподіл судових витрат у справі №910/14201/24, у якій позивач просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 47250,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2025 призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат на 19.08.2025.

У судовому засіданні 19.08.2025 представник позивача просив заяву про розподіл судових витрат задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Частиною 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд заяви, суд на місці постановив розгляд заяви про розподіл судових витрат у справі №910/14201/24 проводити за його відсутності.

Приписами частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У той же час, враховуючи встановлені приписами ст. 238 Господарського процесуального кодексу України вимоги до змісту рішення суду та визначений у ст. 240 Господарського процесуального кодексу України порядок проголошення судового рішення, вбачається, що у разі якщо учасник справи в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України до закінчення судових дебатів у справі заявив про намір подати протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду докази на підтвердження розміру судових витрат, суд, після надходження відповідних доказів від учасника справи, може вирішити питання щодо розподілу судових витрат не інакше як шляхом ухвалення додаткового рішення.

Частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з рішення Господарського суду міста Києва від 17.07.2025 у справі №910/14201/24 судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем під час розгляду даної справи на оплату послуг професійної правничої допомоги, оскільки представник позивача скористався своїм правом на подання таких доказів протягом 5 днів після ухвалення рішення суду в даній справі у порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).

У поданій заяві Товариство з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна» просить стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі 47250,00 грн на професійну правничу допомогу.

За приписами частини 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано копії договору про надання юридичних послуг від 23.08.2016 (далі - договір), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Магнуссон Консалтинг» (далі - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна» (далі - замовник), додаткової угоди від 05.11.2020 до договору, додаткової угоди від 26.10.2021 до договору, додаткової угоди від 27.08.2024 до договору, додатку №82 від 21.08.2024 до договору, звіту щодо переліку наданих ТОВ «Катерпіллар Файненшл Україна» послуг за додатком №82 від 21.08.2024 до договору про надання юридичних послуг від 23.08.2016 та витраченого часу під час надання послуг по примусовому стягненню заборгованості з ТОВ «ПП Старк» та ОСОБА_1 (справа №910/14201/24), рахунків на оплату №41 від 01.09.2024 на суму 23625,00 грн та №47 від 21.07.2025 на суму 23625,00 грн, актів надання послуг №39 від 01.09.2024 на суму 23625,00 грн та №46 від 21.07.2025 на суму 23625,00 грн, платіжної інструкцій №2018 від 19.09.2024 на суму 23625,00 грн, довіреності №4 від 13.08.2024, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4138 від 30.11.2011.

За умовами пункту 1.1 договору замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надавати послуги зі стягнення заборгованості та повернення орендованого або переданого в лізинг майна в судовому порядку, як визначено у пункті 1.2 цього договору, послуги податкового та юридичного консалтингу, як визначено у пункті 1.3 цього договору, а також інші юридичні послуги (далі разом - «послуги»), а замовник у свою чергу, зобов`язується оплатити виконавцеві послуги на умовах, погоджених у договорі.

Умови надання, порядок та вартість послуг щодо стягнення заборгованості та повернення орендованого або переданого в лізинг майна в рамках виконавчого або кримінального провадження встановлюватиметься в окремому договорі (пункт 1.1.1 договору).

Відповідно до пункту 1.2 договору послуги зі стягнення заборгованості та повернення орендованого або переданого в лізинг майна в судовому порядку включають: розробка та аналіз стратегії стягнення заборгованості та повернення орендованого (переданого в лізинг) майна обговорення стратегії стягнення заборгованості та повернення орендованого (переданого в лізинг майна з місцевим або, у разі необхідності, з зарубіжним менеджментом замовника; підготовка та надсилання досудових повідомлень, заяв, клопотань, скарг, розрахунків заборгованості та інших документів, що обов`язково вимагаються для порушення судового провадження зі стягнення заборгованості та повернення орендованого (переданого в лізинг) майна; юридичне супроводження стягнення заборгованості та повернення орендованого (переданого в лізинг) майна в судовому порядку, включаючи представництво в судових засіданнях, отримання виконавчого листа або наказу господарського суду, здійснення будь-яких інших процесуальних дій, які необхідні для комплексного супроводження судового провадження. Виконавець за запитом замовника зобов`язаний підготувати письмовий меморандум щодо стратегії стягнення заборгованості та орендованого (переданого в лізинг) майна та надати такий документ замовникові як окремий результат послуг.

Замовник зобов`язаний оформити кожне замовлення послуг, зазначених у пунктах 1.1 - 1.3 цього договору, у письмовій формі як додаток до цього договору (надалі - «замовлення на послуги»). Замовлення на послуги є невід`ємними частинами цього договору (п. 1.5 договору).

Пунктом 2.1 договору сторони визначили, що ціну договору становить загальна сума платежів, що здійснена замовником на користь виконавця протягом строку дії договору, виходячи із вартості послуг, як зазначено нижче.

Згідно пункту 2.2 договору вартість послуг зі стягнення заборгованості та повернення орендованого (переданого в лізинг) майна в судовому порядку за цим договором не включає ПДВ та становить: представництво інтересів замовника в суді першої інстанції (включаючи послуги, встановлені у пункті 1.2.2. та пункті 1.2.3. цього договору, але за винятком представництва інтересів замовника в суді апеляційної або касаційної інстанцій) - 31500 гривень; представництво інтересів замовника в судах апеляційної або касаційної інстанції (включаючи підготовку і подачу апеляційної та касаційної скарги та інших необхідних документів) - 25000 гривень; у разі якщо в рамках судової процедури поряд із основним позовом розглядається також зустрічний позов відповідача вищенаведені розміри винагороди не застосовуються, та ціна таких послуг повинна бути узгоджена відповідно до окремого письмового договору між сторонами або у окремому замовлені на послуги; у разі наявності декількох аналогічних судових проваджень на підставі різних договорів лізингу стосовно одного лізингоодержувача (орендаря), вартість послуг становитиме (за кожний окремий судовий процес): від двох до п`яти судових проваджень - 25000 гривень за представництво інтересів замовника в першій інстанції та 23000 гривень за представництво інтересів замовника в апеляційній або касаційній інстанції; від шести до десяти судових проваджень - 23000 гривень за представництво інтересів замовника в першій інстанції та 20000 гривень за представництво інтересів замовника в апеляційній або касаційній інстанції; більше десяти судових проваджень - 20000 гривень за представництво інтересів замовника в першій інстанції та гривневий еквівалент 18000 гривень за представництво інтересів замовника в апеляційній або касаційній інстанції; вартість послуг з разової підготовки апеляційної, касаційної скарги або відзиву на позов або іншого подібного процесуального документу, який викладає правову позицію та представництво інтересів замовника у одному судовому засіданні (незалежно від того відбудеться воно чи буде відкладено) або участь у одному прийомі представника будь-якого державного органу, становить 6000 гривень; у випадку призначення суддею на другому або послідуючому судовому засіданні колегіального розгляду справи в суді першої інстанції, вартість послуг щодо представництва інтересів замовника в суді першої інстанції збільшується на 50%; сторони погодили, що розмір винагороди за послуги податкового та юридичного консалтингу визначається на підставі витраченого часу та середньозваженої погодинної ставки юриста виконавця, що становить 2000 гривань. Замовник та виконавець можуть узгодити максимальні ставки винагороди та фіксований розмір винагороди за консалтингові послуги. Відповідна домовленість повинна бути оформлена в письмовій формі як відповідне замовлення на послуги.

За умовами пункту 2.3 договору платежі за послуги, що погоджені сторонами відповідно до замовлень на послуги, складаються із винагороди за послуги (далі - «винагорода») та компенсації витрат виконавця (далі - «витрати») та підлягають оплаті замовником на користь виконавця у такому порядку: замовник зобов`язується оплатити на користь виконавця винагороду за послуги, зазначені у пунктах 2.2.1. - 2.2.7. цього договору, в наступному порядку: аванс в розмірі 50% від вартості винагороди протягом 2-х робочих днів з моменту виставлення відповідного рахунку; решту 50 % протягом 10 робочих днів, що настають після останньої із подій: завершення виконавцем відповідної стадії послуг, підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі та видача виконавцем відповідного рахунку згідно розділу 3 цього договору. Для цілей цього розділу «стадія» означає будь-яку із таких подій: підготовка меморандуму стосовно стратегії стягнення заборгованості та орендованого (переданого в лізинг) майна; представництво інтересів у суді першої інстанції, що завершується отриманням остаточного та такого, що підлягає виконанню, рішення суду першої інстанції стосовно предмету спору та отримання виконавчого листа або наказу господарського суду (якщо не буде подана апеляційна заява); представництво інтересів у суді апеляційної інстанції, що завершується отриманням остаточного та такого, що підлягає виконанню, рішення суду апеляційної інстанції стосовно предмету спору та отриманні виконавчого листа або наказу господарського суду; представництво інтересів у суді касаційної інстанції, що завершується отриманням остаточного та такого, що підлягає виконанню, рішення суду касаційної інстанції стосовно предмету спору. Якщо інше не передбачено сторонами у відповідних замовленнях на послуги, замовник зобов`язується оплатити на користь виконавця винагороду за послуги, зазначені у пункті 2.2.8 цього договору, на щомісячній основі протягом 10 робочих днів, що наступають після настання останньої із подій: закінчення календарного місяця, підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі послуг та видача виконавцем відповідного рахунку з деталізацією згідно розділу 3 цього договору.

Цей договір набуває чинності в день його підписання та діє протягом трьох років. Сторони домовились (згідно ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України), що умови цього договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення, а саме з 01.06.2016 року (пункт 5.11 договору).

05.11.2020 року сторонами було підписано додаткову угоду до договору про надання юридичних послуг від 23.08.2016, за умовами пункту 3 якої сторони встановили, що договір про надання юридичних послуг від 23.08.2016 набуває чинності в день його підписання та діє до 31.12.2021.

26.10.2021 року сторонами було підписано додаткову угоду до договору про надання юридичних послуг від 23.08.2016, за умовами пункту 1 якої сторони встановили, що договір про надання юридичних послуг від 23.08.2016 набуває чинності в день його підписання та діє до 31.12.2024.

13.08.2024 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна» було видано довіреність, якою уповноважено працівників ТОВ «Магнуссон Консалтинг», зокрема, Дудара Євгена Вікторовича представляти інтереси довірителя, в тому числі як адвокат в судах України.

27.08.2024 року сторонами було підписано додаткову угоду до договору про надання юридичних послуг від 23.08.2016, за умовами пункту 1 якої сторони встановили, що договір про надання юридичних послуг від 23.08.2016 набуває чинності в день його підписання та діє до 31.12.2027.

На виконання умов пункту 1.5 договору, сторонами було підписано додаток №82 від 21.08.2024 до договору про надання юридичних послуг від 23.08.2016 (далі - додаток №82), за умовами пункту 1 якого виконавець зобов`язується надати послуги з підготовки процесуальних документів та представництва інтересів замовника в господарському суді першої інстанції, у справах за позовом замовника до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Старк» (далі - боржник), а також до його поручителя: ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (в тому числі пені, 3% річних, інфляційного збільшення) та повернення обладнання за порушення договору фінансового лізингу №UA484L-21-01-EDOC від 19 липня 2021 року.

Відповідно до пункту 2 додатку №82 вартість послуг, передбачених пунктом 1.1 цього додатку, становить 47250,00 грн. (без ПДВ).

За наслідками наданих послуг сторонами було підписано акти надання послуг №39 від 01.09.2024 на суму 23625,00 грн та №46 від 21.07.2025 на суму 23625,00 грн, з найменуванням послуг: «юридичні послуг зг. п. 1.1 та п. 2.1 Додатку №82 від 21.08.2024 р. з підготовки процесуальних документів та представництва інтересів замовника в господарському суді першої інстанції, у справах за позовом замовника до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Старк», а також до його поручителя: ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (в тому числі пені, 3% річних, інфляційного збільшення) та повернення обладнання за порушення договору фінансового лізингу №UA484L-21-01-EDOC від 19 липня 2021 року».

23.07.2025 року ТОВ «Магнуссон Консалтинг» було складено та підписано звіт щодо переліку наданих ТОВ «Катерпіллар Файненшл Україна» послуг за додатком №82 від 21.08.2024 до договору про надання юридичних послуг від 23.08.2016 та витраченого часу під час надання послуг по примусовому стягненню заборгованості з ТОВ «ПП Старк» та ОСОБА_1 (справа №910/14201/24) (далі - звіт).

Як вбачається зі звіту, ТОВ «Магнуссон Консалтинг», як виконавцем були надані ТОВ «Катерпіллар Файненшл Україна» наступні послуги:

1) 21-22.08.2024 - правовий аналіз первинних документів та договірної бази в рамках взаємовідносин, що виникли між клієнтом та ТОВ «ПП Старк», ОСОБА_1 , а саме: а) договору фінансового лізингу №UA484L-21-01-EDOC 19 липня 2021 року (надалі ДФЛ); б) загальних умов фінансового лізингу №UA484L-21-EDOC від 19 липня 2021 року; в) договору поруки №SA-UA484L-21-01-EDOC від 19 липня 2021 року (надалі - договір поруки); г) рахунків, які було виставлено позивачем для ТОВ «ПП Старк» в рамках ДФЛ; д) платіжних документів, що підтверджують здійснення ТОВ «ПП Старк» платежів в рамках ДФЛ. Витрачений час - 12 год. 00 хв.

2) 23.08-01.10.2024 - підготовка правової позиції щодо процедури примусового стягнення з ТОВ «ПП Старк» суми заборгованості за ДФЛ, пені, 3% річних, суми інфляційного збільшення розміру заборгованості, збитків в частині повернення предмету лізингу та відновлення такого предмету лізингу до належного стану. Збір додаткових доказів, погодження правової позиції з Клієнтом (в тому числі пошук та аналіз судової практики у подібних відносинах). Витрачений час - 8 год. 00 хв.

Підготовка та відправка через ДП «Укрпошта» на адресу ТОВ «ПП Старк» та/або ОСОБА_1 (в тому числі здійснення розрахунку пені, 3% річних та інфляційного збільшення суми заборгованості): повідомлення про порушення умов ДФЛ; вимоги про сплату пені за ДФЛ; повідомлення про відмову від ДФЛ та повернення предмету лізингу клієнту; повідомлення про виплату заборгованості за ДФЛ. Відстеження прямування та отримання ТОВ «ПП СТАРК» та/або ОСОБА_1 вищевказаних документів. Витрачений час - 16 год. 00 хв.

3) 11-13.10.2024 - підготовка проекту позовної заяви до ТОВ «ПП СТАРК», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за ДФЛ, пені та 3% річних, інфляційного збільшення суми заборгованості, збитків тощо; підготовка розрахунку ціни позову та розміру судового збору. Погодження проекту такої позовної заяви з клієнтом. Витрачений час - 16 год. 00 хв.

4) 13-15.11.2024 - виготовлення, оформлення та відправка через ДП «Укрпошта» пакету документів (позовної заяви з додатками) для ТОВ «ПП Старк», ОСОБА_1 . Витрачений час - 8 год. 00 хв.

5) 18.11.2024 - підготовка пакету документів для подання від імені клієнта позову через систему «Електронний суд». Подання позову від імені клієнта до ОСОБА_1 до Господарського суду м. Києва через систему «Електронний суд». Витрачений час - 4 год. 00 хв.

6) 19-26.11.2024 - відстеження стану розгляду Господарським судом м. Києва позовної заяви клієнта. Ознайомлення з ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.11.2024 р. про відкриття провадження у справі №910/14201/24. Витрачений час - 1 год. 30 хв.

7) 16.12.2024 - підготовка та подання до Господарського суду м. Києва через систему «Електронний суд» клопотання про участь в судовому засіданні представника клієнта у режимі відеоконференції. Витрачений час - 0 год. 45 хв.

8) 18.12.2024 - підготовка до участі та участь в судовому засіданні у справі №910/14201/24 в режимі відеоконференції через систему «Електронний суд». Витрачений час - 1 год. 00 хв.

9) 27.01.2025 - підготовка та подання до Господарського суду м. Києва через систему «Електронний суд» клопотання про участь в судовому засіданні представника клієнта у режимі відеоконференції. Витрачений час - 0 год. 30 хв.

10) 04.02.2025 - підготовка до участі та участь в судовому засіданні у справі №910/14201/24 в режимі відеоконференції через систему «Електронний суд». Витрачений час - 1 год. 00 хв.

11) 24.02.2025 - підготовка та подання до Господарського суду м. Києва через систему «Електронний суд» клопотання про участь в судовому засіданні представника клієнта у режимі відеоконференції. Витрачений час - 0 год. 30 хв.

12) 24.02.2025 - підготовка та подання до Господарського суду м. Києва через систему «Електронний суд» пояснень щодо наслідків смерті поручителя - ОСОБА_1 . Витрачений час - 4 год. 00 хв.

13) 25.04.2025 - підготовка та подання до Господарського суду м. Києва через систему «Електронний суд» клопотання про участь в судовому засіданні представника клієнта у режимі відеоконференції. Витрачений час - 0 год. 30 хв.

14) 25.04.2025 - підготовка до участі та участь в судовому засіданні у справі №910/14201/24 в режимі відеоконференції через систему «Електронний суд». Витрачений час - 1 год. 00 хв.

15) 05.05.2025 - підготовка та подання до Господарського суду м. Києва через систему «Електронний суд» клопотання про участь в судовому засіданні представника клієнта у режимі відеоконференції. Витрачений час - 0 год. 30 хв.

16) 05.05.2025 - підготовка та подання до Господарського суду м. Києва через систему «Електронний суд» заяви про відмову від позовних вимог до ОСОБА_1 . Витрачений час - 1 год. 30 хв.

17) 06.05.2025 - підготовка до участі та участь в судовому засіданні у справі №910/14201/24 в режимі відеоконференції через систему «Електронний суд». Витрачений час - 1 год. 30 хв.

18) 13.05.2025 - підготовка до участі та участь в судовому засіданні у справі №910/14201/24 в режимі відеоконференції через систему «Електронний суд». Витрачений час - 1 год. 30 хв.

19) 20.05.2025 - підготовка до участі та участь в судовому засіданні у справі №910/14201/24 в режимі відеоконференції через систему «Електронний суд». Витрачений час - 2 год. 00 хв.

20) 09.07.2025 - підготовка та подання через систему «Електронний суд» додаткових пояснень (промови для дебатів). Витрачений час - 4 год. 00 хв.

21) 10.07.2025 - підготовка до участі та участь в судовому засіданні у справі №910/14201/24 в режимі відеоконференції через систему «Електронний суд». Витрачений час - 1 год. 00 хв.

22) 21.07.2025 - ознайомлення з вступною та резолютивною частиною рішення Господарського суду м. Києва у справі №910/14201/24 та надання пояснень клієнту. Витрачений час - 1 год. 00 хв.

Всього витраченого часу 87 год. 45 хв.

З урахуванням наданих доказів, позивач вказує про понесення витрат у розмірі 47250,00 грн за надану правничу допомогу в межах справи №910/14201/24 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Старк» грошових коштів в сумі 3953286,18 грн.

Судом встановлено, що Дудар Євген Вікторович є адвокатом в розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що підтверджується інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: - фіксованого розміру; - погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» як «форма винагороди адвоката», але в розумінні Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 та постанові Верховного Суду від 30.01.2024 року у справі №904/9441/21 наголошено на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

В той же час, Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові №922/445/19 від 03.10.2019 зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Тобто, «суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони» та «суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачем відповідне клопотання» не є тотожними за своєю суттю, що фактично відповідає висновку викладеному у вищевказаній постанові.

При цьому, у постанові від 05.10.2021 у справі №907/746/17 колегія суддів Верховного Суду акцентувала увагу на тому, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав не пов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання учасника справи про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2022 у справі №910/429/21 та від 11.11.2022 у справі №909/50/22.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Окрім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України").

Отже, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та у постанові Верховного Суду від 22.12.2022 у справі №922/2666/21.

При цьому, судом враховано, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів учасника справи (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17 та від 21.10.2021 у справі №420/4820/19).

У той же час, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Приймаючи до уваги наведене вище в сукупності та з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених і поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) і розумності їхнього розміру, суд прийшов до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням обсягу наданих послуг (п. 2 ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат через призму приписів частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд враховує, що включення до складу наданих адвокатом послуг, таких послуг як «правовий аналіз первинних документів» та «підготовка правової позиції щодо процедури примусового стягнення з відповідача заборгованості» не може бути виділена в окремий вид послуг, позаяк є обов`язковою передумовою для складення та написання заяв по суті спору та здійснення представництва та захисту інтересів клієнта у справі, а відтак поглинається послугою «підготовка та подання до Господарського суду міста Києва позовної заяви».

Водночас, як вбачається із наданого звіту, значною частиною правової допомоги є подання до суду різного роду заяв та клопотань з процесуальних питань.

В контексті означеного слід зауважити, що подання до суду процесуальних заяв та клопотань є важливим, але не визначальним елементом правничої допомоги. Судом враховано, що подача таких заяв та клопотань спрямована на уточнення процесуальної та правової позицій сторони, втім їх значення є вторинним у співвідношенні із значенням заяв по суті спору, які містять основні аргументи, способи захисту, підкріплені відповідними доказами, на які сторона покладається для захисту своїх прав та інтересів.

На переконання суду, ефективність правничої допомоги визначається, передусім, якістю формування заяв по суті спору, які виступають основою для оцінки судом матеріально-правової позиції сторін, а тому саме ґрунтовність, системність і правова обґрунтованість таких заяв мають вирішальний вплив на результативність судового розгляду, у той час як процесуальні заяви та клопотання виконують лише допоміжну роль.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу, що з урахуванням приписів Господарського процесуального кодексу України та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» правничу допомогу слід розглядати як комплекс професійних послуг, спрямованих на забезпечення ефективного захисту прав та інтересів клієнта.

З огляду на це, такі технічні дії, як відправлення копій заяв по суті спору чи клопотань іншому учаснику процесу, а також ознайомлення з процесуальними рішеннями суду, не можуть бути визнані окремим видом правничої допомоги, адже останні за своєю суттю становлять лише допоміжні елементи основних юридичних послуг та не створюють самостійної правової цінності.

Таким чином, господарський суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу адвоката, дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази та встановлені судом фактичні обставини справи не є безумовною підставою для стягнення судом витрат на професійну правничу допомогу з відповідача саме в заявленому розмірі в сумі 47250,00 грн, адже цей розмір має бути документально обґрунтований, відповідати критерію розумної дійсності та необхідності таких витрат.

Беручи до уваги те, що суду необхідно надати оцінку розміру витрат сторони на правничу допомогу з урахуванням всіх аспектів і категорії складності справи, враховуючи предмет спору та розмір задоволених позовних вимог у співвідношенні до заявлених витрат на правову допомогу, приймаючи до уваги надані позивачеві послуги та зважаючи на обсяг і зміст наданих позивачем під час судового розгляду справи №910/14201/24 процесуальних документів, суд приходить до висновку, що зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу до розміру 25000,00 грн від попередньо заявленої суми, яка є завищеною, відповідатиме критерію пропорційності і розумності.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши надані представником позивача докази, приймаючи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат на професійну правничу допомогу, ціну позову, рівень складності, характер спору та юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, а також їх значення для спору, та висновки суду про часткове задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 25000,00 грн.

Керуючись статтями 123, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна» про розподіл судових витрат у справі №910/14201/24 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Старк» (03150, м. Київ, вал. Антоновича, буд. 51, кабінет 1405; ідентифікаційний код 42554691) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна» (03022, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 34; ідентифікаційний код 35431993) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) грн 00 коп.

3. Видати наказ позивачу після набрання додатковим рішенням суду законної сили.

4. В іншій частині заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна» про розподіл судових витрат у справі №910/14201/24 відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржено до апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 06.10.2025.

СуддяТ.В. Васильченко