ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2025 Справа № 914/2184/25

За позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Агробудсервіс, с.Тростянець Стрийського району Львівської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Національний електропостачальник, м.Львів

про: стягнення 789359,60 грн заборгованості за договором купівлі-продажу №2/02/2025 від 07.02.2025

Суддя Ділай У.І.

Без участі представників сторін

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2025 справу №914/2184/25 розподілено судді У.І.Ділай.

Ухвалою від 21.07.2025 позов залишено без руху.

22.07.2025 від позивача надійшла заява, з якою долучено докази усунення недоліків.

Ухвалою від 28.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку письмового провадження без участі представників сторін.

29.07.2025 копію ухвали від 28.07.2025 доставлено до електронного кабінету відповідача.

05.08.2025 від позивача до суду надійшло клопотання, до якого долучено для огляду оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Станом на 29.09.2025 від відповідача до суду відзив не надходив.

Відповідач протягом розгляду справи не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву та надання доказів в порядку статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, господарським судом виконані всі можливі заходи щодо сповіщення відповідача про час та місце судового засідання.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Враховуючи те, що норми статті 81 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

Відповідно до ст.248 Господарського процесуального кодексу України - суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Строк вирішення спору завершився 29.09

.2025. Відтак, в суду відсутні підстави для подальшого відкладення розгляду справи поза межами строку, встановленого для вирішення спору у спрощеному позовному провадженні.

У зв`язку з тим, що відповідач не використав наданого законом права на подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін і неявка відповідача не перешкоджає вирішенню спору, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.

В процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агробудсервіс» (надалі продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Національний електропостачальник» (надалі покупець, відповідач) укладено договір купівлі-продажу №2/02/2025 від 07.02.2025, відповідно до п.1.1 якого позивач зобов`язався відпускати покупцю продукцію, а відповідач зобов`язався прийняти та своєчасно проводити оплату.

Згідно з п.3.3 договору, право власності на поставлений товар переходить до покупця в момент отримання товару від продавця за видатковою накладною.

Відповідно до п.4.4. договору, покупець здійснює оплату продавцю за кожну поставлену партію продукції перерахування коштів на протязі 14 календарних днів з дня відвантаження товару.

На виконання умов договору, позивач передав відповідачу товар на загальну суму 1039359,60 грн. На підтвердження подано копії видаткових накладних: №419 від 07.02.2025 на суму 4158,00 грн, №422 від 08.02.2025 на суму 36370,80 грн, №430 від 10.02.2025 на суму 68076,00 грн, №432 від 10.02.2025 на суму 68266,80 грн, №437 від 12.02.2025 на суму 61390,80 грн, №442 від 13.02.2025 на суму 51987,60 грн, №505 від 18.02.2025 на суму 38095,20 грн, №520 від 19.02.2025 на суму 13284,00 грн, №532 від 15.02.2025 на суму 35456,40 грн, №559 від 18.02.2025 на суму 9324,00 грн, №572 від 19.02.2025 на суму 18939,60 грн, №591 від 20.02.2025 на суму 17359,20 грн, №605 від 21.02.2025 на суму 47271,60 грн, №621 від 22.02.2025 на суму 14040,00 грн, №637 від 24.02.2025 на суму 24987,60 грн, №653 від 25.02.2025 на суму 22878,00 грн, №662 від 26.02.2025 на суму 4888,80 грн, №673 від 26.02.2025 на суму 9295,20 грн, №737 від 04.03.2025 на суму 4550,40 грн, №743 від 04.03.2025 на суму 56016,00 грн, №766 від 05.03.2025 на суму 48956,40 грн, №762 від 05.03.2025 на суму 37494,00 грн, №768 від 05.03.2025 на суму 26323,20 грн, №771 від 07.03.2025 на суму 30463,20 грн, №853 від 10.03.2025 на суму 50356,80 грн, №856 від 11.03.2025 на суму 24098,40 грн, №861 від 13.03.2025 на суму 35398,80 грн, №868 від 13.03.2025 на суму 28659,60 грн, №923 від 18.03.2025 на суму 32727,60 грн, №925 від 18.03.2025 на суму 20178,00 грн, №1027 від 27.03.2025 на суму 34988,40 грн, №1058 від 29.03.2025 на суму 17449,20 грн, №1072 від 01.04.2025 на суму 45630,00 грн (оригінали судом оглянуто).

Як зазначено в позові ТОВ «Національний електропостачальник» порушувало умови договору, несвоєчасно здійснювало оплату за поставлений товар. Заборгованість за отриманий товар становить 789359,60грн.

Спір виник внаслідок того, що відповідач не оплатив позивачу повної вартості придбаного товару. Відтак, ТОВ «Агробудсервіс» подало позов до Господарського суду Львівської області про стягнення з відповідача 789359,60грн основного боргу.

Відповідач відзиву на позов не подав.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 Цивільного кодексу України).

Як підтверджено матеріалами справи, позивач та відповідач уклали договір купівлі-продажу №2/02/2025 від 07.02.2025, у зв`язку з чим набули взаємних прав і обов`язків.

У матеріалах справи відсутні та сторонами не надані докази визнання недійсним спірного договору чи визнання неукладеним в певній частині. Також відсутні докази про розірвання спірного договору.

За договором купівлі-продажу, відповідно до вимог ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч. 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу (ст. 663 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом на виконання умов договору позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 1039359,60 грн за видатковими накладними, копії яких долучено до позову (оригінали судом оглянуто).

Згідно із матеріалами справи, жодних зауважень зі сторони відповідача у видаткових накладних не зазначено.

Підписання відповідачем видаткових накладних, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і які відповідають вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксують факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідно до п.4.4. договору, покупець здійснює оплату продавцю за кожну поставлену партію продукції перерахування коштів на протязі 14 календарних днів з дня відвантаження товару.

Відповідач частково оплатив вартість отриманого товару. Згідно з позовними вимогами заборгованість відповідача становить 789359,60грн.

За обставинами цієї справи, відповідач про дійсність отриманого товару не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

Відповідно до положень ст. 538 ЦК України, виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Відповідач самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями і така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідачем не подано.

Підсумовуючи викладене, Господарський суд Львівської області дійшов висновку про недоведеність відповідачем обставин, які звільняють його від відповідальності.

Беручи до уваги, що строк виконання обов`язку сплати за поставлений товар є таким, що настав, а відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів у розумінні статей 76, 77 ГПК України наявності обставин, які б у своїй сукупності дали б змогу дійти протилежного висновку, то за таких підстав позовні вимоги про стягнення 789359,60грн основного боргу є підставними та підлягають задоволенню.

Судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись статтями 4, 7, 8, 73, 76-79, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Національний електропостачальник (79008, Львівська область, місто Львів, вулиця Кривоноса, 12, ідентифікаційний код 43770550) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агробудсервіс (81614, Львівська область, Стрийський район, село Тростянець, ідентифікаційний код 05444279) 789359,60грн основного боргу та 9472,32 грн судового збору.

3.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.ст. 241, 256, 257 ГПК України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 06.10.2025.

Суддя Уляна ДІЛАЙ