У Х В А Л А

06.10.2025Справа № 910/12245/25

Суддя господарського суду міста Києва Паламар П.І., розглянувши матеріали за позовом Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" м. Києва до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів м. Києва про визнання договору недійсним,

в с т а н о в и в :

у жовтні 2025 року Приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" звернулося в суд з указаним позовом про визнання договору недійсним.

Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Виходячи з аналізу указаних вимог Закону сторонами судового провадження про визнання правочину недійсним є безпосередньо сторони оспорюваного правочину, а також відповідна заінтересована особа.

З матеріалів слідує, що спірний договір про управління активами (нерухомим майном) від 27 серпня 2025 р. укладений між Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, яке позивач визначив відповідачем, і Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "ТВК".

За змістом вимог ст.ст. 15, 20 ЦК України, гл. 4 ГПК України право на захист особа здійснює на свій розсуд, позивачеві належить право визначати особу, яка повинна відповідати за його позовом.

Проте незалучення судом усіх належних до справи осіб під час вирішення питання про їх права і обов`язки може призвести до порушення права останніх на захист.

Порядок залучення до участі у справі співвідповідача встановлений ч. 1 ст. 48 ГПК України, згідно з якою така дія вчиняється судом лише за клопотанням позивача.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Крім того вупереч вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

За змістом п. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із позовних заяв немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму (3028 грн.) для працездатних осіб.

Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи викладене позивачу необхідно сплатити 2422,40 грн. (3028 грн х 0,8) судового збору.

Керуючись ст.ст. 174, 232-235 ГПК України, суд

у х в а л и в :

1. Позовну заяву Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" м. Києва залишити без руху.

2. Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом семи днів з дня вручення даної ухвали.

3. Встановити спосіб усунення недоліків позовної заяви - шляхом подання суду уточнення позовної заяви щодо складу учасників справи, подання суду доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар