ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі

06 жовтня 2025 р. м. Рівне Справа № 918/914/25

Господарський суд Рівненської області у складі судді Пашкевич І.О., перевіривши матеріали

позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача Мале приватне підприємство "Ринок" (вул. Енергетиків, 1, м. Вараш, Рівненська область, 34400; )

про визнання корпоративних прав спільною сумісною власністю подружжя та про виділення частки в розмірі 1/2 корпоративних прав

без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

01 жовтня 2025 року через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС до Господарського суду Рівненської області надійшов позов ОСОБА_1 до відповідача Мале приватне підприємство "Ринок", в якому позивач просить суд:

- визнати корпоративні права на Мале приватне підприємство "Ринок" спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- виділити належну позивачу частку в розмірі 1/2 корпоративних прав Малого приватного підприємства "Ринок".

В обґрунтування позовних вимог вказує, що Мале приватне підприємство "Ринок" було створене та розвивалося за рахунок спільних сімейних коштів подружжя ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_2 , який був єдиним засновником і директором підприємства з моменту створення підприємства у 1991 році і до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з цим позивач вважає, що майно підприємства та корпоративні права засновника були набуті під час шлюбу і, відповідно до положень ст. 60 Сімейного кодексу України, є спільною сумісною власністю подружжя, незалежно від того, що засновником юридично виступав лише чоловік. Згідно з п. 4.1 Статуту МПП «Ринок», майно підприємства є власністю засновника ОСОБА_2 і перебуває у підприємства на праві повного господарського відання. Відтак, майно підприємства, створене за спільні кошти подружжя, має вважатися їхньою спільною сумісною власністю. Після смерті чоловіка позивач отримала свідоцтво про визначення управителя корпоративними правами МПП «Ринок» (від 11.04.2023). Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, корпоративні права входять до складу спадщини, а тому позивач вважає, що як дружина та спадкоємець має право на 1/2 частку корпоративних прав підприємства.

Позивач зверталася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва на 100% частку засновника, однак отримала відмову у зв`язку з наявністю інших спадкоємців. Вона не заперечує проти розгляду питань спадкування у порядку цивільного судочинства, але наголошує, що питання визначення правового режиму майна підприємства як спільної сумісної власності подружжя належить до компетенції господарського суду. Додатково позивач посилається на Закон України № 4196-ІХ від 09.01.2025, який передбачає реорганізацію малих приватних підприємств у господарські товариства, і зазначає, що визначення її частки у корпоративних правах є необхідним для приведення підприємства у відповідність до вимог нового законодавства. Таким чином, позов обґрунтовано тим, що майно та корпоративні права МПП «Ринок» були набуті за час шлюбу за спільні кошти подружжя, тому належать подружжю на праві спільної сумісної власності, і позивач має право на виділення 1/2 частки корпоративних прав.

Нормами ч. 1 ст. 176 ГПК України, зокрема, встановлено, що за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому ст. 174 цього Кодексу.

Господарський суд, здійснивши перевірку позовної заяви на предмет відповідності вимогам ГПК України встановив, що підстави для її повернення або відмови у відкритті провадження у справі, відсутні, а подані матеріали є достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду виходячи з такого.

У відповідності до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 247 ГПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Господарський суд, дослідивши матеріали позовної заяви, врахувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, категорію та складність справи тощо, дійшов висновку про те, що подані матеріали є достатніми для відкриття провадження у справі та про те, що вказана справа має бути розглянута в порядку (за правилами) загального позовного провадження.

Суд роз`яснює, що ГПК України надає учасникам справи можливість брати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Вхід (авторизація) до підсистеми відеоконференцзв`язку можливий тільки через Електронний кабінет Електронного суду. Ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву. Суд за клопотанням учасника справи може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду, визначеному судом. У клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в обов`язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніш як за 5 днів до відповідного судового засідання.

Частиною 4 ст. 165 ГПК України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

У свою чергу, в силу приписів ст. ст. 166, 167 ГПК України суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив, який дозволить іншим учасниками справи їх отримати завчасно до початку розгляду справи по суті.

Подання відповіді на відзив та заперечень в силу приписів ГПК України поставлене в залежність від подання відповідачем відзиву.

Крім цього, відповідно до пункту 4 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах. З метою отримання правової позиції сторін щодо підсудності спору у справі № 918/914/25 суд встановлює строк на подання письмових пояснень.

Керуючись ст. ст. 12, 162, 163, 164, 174, 176, 234, 235 ГПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 918/914/25.

2. Справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

3. Підготовче засідання у справі призначити на "04" листопада 2025 р. на 15:30 год.

4. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Рівненської області за адресою: вул. Давидюка Тараса, 26А, м. Рівне, 33013, в залі судових засідань № 10.

5. Запропонувати учасникам справи подати до суду:

а) позивачу:

- відповідь на відзив і всі докази (які можливо доставити до суду) у 5-денний строк з дня отримання відзиву, а також докази направлення відповіді на відзив іншим учасникам справи;

б) відповідачу:

- відзив на позовну заяву і всі докази (які можливо доставити до суду), що підтверджують заперечення проти позову (у разі їх наявності) - протягом 15-денного строку з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та додані до нього документи, докази такого направлення надати суду;

- у строк протягом 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив подати до суду заперечення на відповідь на відзив і всі докази (які можливо доставити до суду) з урахуванням вимог ст. 167 ГПК України, одночасно надіслати заперечення іншим учасникам справи та надати суду докази такого скерування;

6. Роз`яснити відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. При цьому, якщо докази не можуть бути подані разом з відзивом з об`єктивних причин, відповідач повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч.ч. 3, 4 ст. 80 ГПК України).

7. Запропонувати позивачу та відповідачу у строк до 31.10.2025 (включно) надати суду письмові пояснення з підстав визначення підсудності справи № 918/914/25.

8. Звернути увагу сторін на положення ст.ст. 74, 80, 81 ГПК України щодо порядку подання доказів, наслідків неподання доказів, їх направлення іншим учасникам справи, а також щодо порядку витребування доказів.

9. Попередити сторін, що відповідно до ч. 2 ст. 118 ГПК України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

10. Звернути увагу сторін на те, що копії письмових доказів, які подаються, повинні бути оформлені відповідно до вимог ч. 4 ст. 91 ГПК України.

11. Повідомити сторін про можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Згідно з ч. 2 ст. 235 ГПК України вказана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О. Пашкевич