ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" жовтня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3101/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Меленчук Т.М.

розглянувши справу №916/3101/25

За позовом: Приватного підприємства НАФТАТРАНССЕРВІС (50069, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Медова, 48а; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ГЛОБАЛ ЕНЕРДЖИ АЗС (73030, Херсонська обл., м. Херсон, вул. 1-ша Текстильна, буд. 14, )

Про стягнення 811366,71 грн.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідачів: не з`явився

Встановив: Приватне підприємство НАФТАТРАНССЕРВІС звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю ГЛОБАЛ ЕНЕРДЖИ АЗС про стягнення 810166,71 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.08.2025р. прийнято позовну заяву Приватного підприємства НАФТАТРАНССЕРВІС до розгляду та відкрито провадження у справі №916/3101/25. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на "08" вересня 2025 р. об 11:00. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно направити позивачу відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Викликано представників учасників справи у підготовче засідання, призначене на 08.09.2025р. об 11:00.

05.09.2025р. до суду надійшла заява від представника позивача про проведення підготовчого засідання за відсутності позивача.

08.09.2025р. судом, без оформлення окремого документа, було постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06 жовтня 2025р. о 10:30, із викликом учасників справи у судове засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.09.2025р. повідомлено учасників справи про судове засідання по розгляду справи по суті, яке відбудеться "06" жовтня 2025 р. о 10:30. Викликано представників учасників справи у судове засідання, призначене на 06.10.2025р. о 10:30.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

06.10.2025р. до суду позивачем надано заяву про проведення засідання за відсутності представника Приватного підприємства НАФТАТРАНССЕРВІС.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано, відповідач свого права на захист не використав, хоча відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце проведення засідання суду, шляхом скерування ухвали суду в систему Електронний суд, яка доставлена в електронний кабінет останнього, що підтверджується довідкою про доставку документа в кабінет електронного суду, які отримані з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду".

Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У судовому засіданні 06.10.2025 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 06.10.2025 року.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

В обґрунтування поданого позову, позивачем було зазначено суду, що 04 березня 2025 року між сторонами було укладено Договір поставки нафтопродуктів та газу №01-0403, відповідно до умов якого позивач зобов`язується поставити, а відповідач прийняти і оплатити нафтопродукти паливо дизельне (ULSD 10PPM EN (ДП-3-Євро5-ВО).

Згідно з п.2.1Договору, товар поставляється партіями на умовах DAP (поставка в місце призначення), згідно Заявки покупця.

За приписами п. 2.3 Договору, передача кожної партії Товару оформляється видатковими накладними. Датою поставки товару вважається дата ,зазначена в товарно-транспортній накладній на товар (п.2.5 Договору).

Товар вважається поставленим Постачальником і прийнятим по кількості і якості, а право власності на Товар, ризики втрати є такими, що перейшли від Постачальника до Покупця з дати поставки, передбаченої п.2.5 (п. 2.6Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору, ціни на поставлений товар визначаються Сторонами в рахунках та у видаткових накладних по кожній партії поставки окремо.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що розрахунки за цим Договором здійснюються в грошовій безготівковій формі.

Оплата за поставлений товар здійснюється Покупцем у термін до 20.03.2025р.

Згідно з п. 6.2 Договору, при порушенні термінів оплати товару, зазначених у п.4.2 Договору, Покупець сплачує на користь Постачальника штраф у розмірі 20% від вартості несвоєчасно оплаченого товару.

У разі несвоєчасної оплати Покупцем продукції в порядку і строки, передбачені Договором, Покупець в якості оплати за користування чужими грошовими коштами зобов`язаний сплатити Продавцю грошову суму в розмірі 36% річних від вартості несвоєчасно оплаченого товару. (п. 6.3 Договору).

Покупець несе відповідальність за несвоєчасну оплату вартості товару в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент виникнення зобов`язання з оплати товару від суми не сплачених грошових коштів за кожен день прострочення. При цьому сплата неустойок, відсотків за користування грошовими коштами, а також відшкодування збитків не звільняє сторони від обов`язку виконання зобов`язань за договором.

Позивачем було зазначено суду, що на виконання умов Договору, ним було поставлено товар згідно видаткової накладної № 1673 від 05.03.2025р. у кількості 30000 л. загальною вартістю 1380000,00 грн.

Однак, як вказує позивач, покупець зі свого боку здійснив оплату лише частково та несплаченою лишилась вартість поставленого товару в розмірі 548000,00 грн. та покупець порушив умови Договору та відповідно взяті на себе зобов`язання в частині належної та своєчасної оплати.

Згідно п.6.1. Договору, сторони несуть відповідальність за невиконання покладених на них обов`язків за цим Договором відповідно до чинного законодавства України.

Позовні вимоги позивача направлено на стягнення з відповідача заборгованості по договору № 01-0403 від 04.03.2025р. у розмірі 810166,71 грн., з яких: 548000,00 грн. сума основного боргу, 63760,61 грн. - загальна сума пені (подвійна облікова ставка НБУ), 109600,00 грн. - 20% штрафу за несвоєчасну сплату (548000,00 *0,2), 74044,59 грн. - загальна сума процентів (36% річних) та 15 961,51 грн. - інфляційне збільшення.

Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, правовідносини між Приватним підприємством НАФТАТРАНССЕРВІС та Товариством з обмеженою відповідальністю ГЛОБАЛ ЕНЕРДЖИ АЗС виникли на підставі укладеного між ними 04 березня 2025 року між Договору поставки нафтопродуктів та газу № 01-0403.

Як встановлено судом, позивачем було поставлено товар відповідачу, що підтверджується видатковою накладною № 1673 від 05.03.2025р. у кількості 30000 л. загальною вартістю 1380000,00 грн.( а.с. 19, т.1).

За матеріалами справи з`ясовано, що відповідачем було здійснено оплату вартості отриманого товару частково у розмірі 832000,00 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень, що містяться в матеріалах справи. (а.с. 20-37, т.1).

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Товариства з обмеженою відповідальністю ГЛОБАЛ ЕНЕРДЖИ АЗС прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору поставки нафтопродуктів та газу № 01-0403 від 04 березня 2025 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, не спростовано з боку відповідача належними та допустимими доказами за час розгляду справи, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 548000,00 грн. боргу є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У разі несвоєчасної оплати Покупцем продукції в порядку і строки, передбачені Договором, Покупець в якості оплати за користування чужими грошовими коштами зобов`язаний сплатити Продавцю грошову суму в розмірі 36% річних від вартості несвоєчасно оплаченого товару. (п. 6.3 Договору).

Позивачем було здійснено нарахування 36% річних у розмірі 74044,59 грн. та інфляційні втрати у розмірі 15961,51 грн.

Суд, переривши розрахунок 36% та розрахунок інфляційних втрат позивача, вважає такі розрахунки вірними, а вимоги про стягнення - правомірними.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 6.2 Договору, при порушенні термінів оплати товару, зазначених у п.4.2 Договору, Покупець сплачує на користь Постачальника штраф у розмірі 20% від вартості несвоєчасно оплаченого товару.

Покупець несе відповідальність за несвоєчасну оплату вартості товару в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент виникнення зобов`язання з оплати товару від суми не сплачених грошових коштів за кожен день прострочення. При цьому сплата неустойок, відсотків за користування грошовими коштами, а також відшкодування збитків не звільняє сторони від обов`язку виконання зобов`язань за договором. (п. 6.4. Договору).

Позивачем було здійснено нарахування пені у розмірі 63760,61 грн. та заявлено до стягнення штраф у розмірі 109600,00 грн.

Суд, переривши розрахунок пені та штрафу, вважає такі розрахунки вірними, а вимоги про стягнення - правомірними.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог Приватного підприємства НАФТАТРАНССЕРВІС, а отже, і їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 9736,40 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Позовну заяву Приватного підприємства НАФТАТРАНССЕРВІС задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ГЛОБАЛ ЕНЕРДЖИ АЗС (73030, Херсонська обл., м. Херсон, вул. 1-ша Текстильна, буд. 14, ) на користь Приватного підприємства НАФТАТРАНССЕРВІС (50069, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Медова, 48а; ) суму боргу у розмірі 548000 (п`ятсот сорок вісім тисяч) грн. 00 коп., пеню у розмірі 63760 (шістдесят три тисячі сімсот шістдесят) грн. 61 коп., штраф у розмірі 109600 (сто дев`ять тисяч шістсот) грн. 00 коп., 36% річних у розмірі 74044 (сімдесят чотири тисячі сорок чотири) грн. 59 коп., інфляційні втрати у розмірі 15961 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят одна) грн. 51 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 9736 (дев`ять тисяч сімсот тридцять шість) грн. 40 коп.

Повне рішення складено 06 жовтня 2025 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко