ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2025 р. м. Київ

Справа № 911/1501/25

Господарський суд Київської області у складі:

судді Ейвазової А.Р.,

за участі секретаря судового засідання Стаднік Є.О., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес Д.Ф.» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмонтаж-ССХ» про стягнення 3948679,99грн, за участі представників від:

позивача Руккас Д.М. (ордер ВС №1365259 від 30.04.2025);

відповідача не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Прогрес Д.Ф.» (далі позивач, ТОВ «Прогрес Д.Ф.») звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмонтаж-ССХ» (далі відповідач, ТОВ «Спецмонтаж-ССХ») про стягнення 3 948 679,99грн основного боргу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором від 09.02.2024 №09/02/24-1 про оренду опалубки в частині сплати орендних платежів за період з 14.02.2024 по 09.02.2025 у встановлений договором строк (а.с.1-2).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.05.2025 відкрито провадження у справі за відповідним позовом, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання на 28.05.2025 о 15:30, визнано явку сторін обов`язковою, а також встановлено строк відповідачу для подання відзиву на позов (а.с.35-37).

Відповідна ухвала доставлена до електронних кабінетів сторін 07.05.2025 о 17:49, про що свідчать довідки про доставку електронного листа (а.с.38-39).

Ухвала суду, як вбачається із змісту п.1 ч.1 ст.232 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), є видом судового рішення.

В силу п.2 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Поряд з цим, абз.2 ч.6 ст.242 ГПК України установлено, що якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, відповідна ухвала вважається врученою сторонам наступного робочого дня 08.05.2025.

28.05.2025, з пропущенням встановленого судом строку, через систему «Електронний суд» відповідач подав відзив на позов, у якому просить у задоволенні позову відмовити повністю (а.с.61-64).

Відхиляючи заявлені вимоги відповідач посилається на те, що:

- не доведено на підставі первинних бухгалтерських документів суму заявленого позову;

- позивач приховує факт часткової оплати за користування опалубкою;

- не надано актів приймання-передачі або інших документів, які б свідчили про факт повернення орендованої опалубки;

- позивач вже звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення 295 398грн, що свідчить про непослідовність дій позивача і намагання подвійно стягнути орендну плату;

- позивач допустив порушення умов договору, не забезпечивши в момент передачі опалубки належну її якість, комплектність відповідно до технічних вимог, несвоєчасність надання її в оренду, що унеможливило ефективне використання;

- не надано доказів використання відповідачем опалубки;

- недотримано процедури врегулювання спору, визначеної договором.

У відзиві відповідач заявив клопотання про продовження строку на його подання.

Також 28.05.2025 від позивача надійшло клопотання про вступ у справу представника та відкладення підготовчого засідання, у якому відповідач просить: продовжити строк на подання відзиву; витребувати у позивача акт звірки взаєморозрахунків; відкласти підготовче засідання (а.с.54-56).

Заявляючи клопотання про відкладення підготовчого засідання, відповідач посилається на вступ у справу представника, якому необхідно ознайомитись з позовною заявою та доказами для представництва інтересів відповідача.

28.05.2025 судом прийнято ухвали, занесені до протоколу підготовчого засідання, якими: з власної ініціативи продовжено строк для подання відзиву та прийнято його; на підставі ч.4 ст.166, ч.4 ст.167 ГПК України встановлені строки для подання сторонами відповіді на відзив та заперечення; відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про витребування акту звірки взаєморозрахунків; в підготовчому засіданні оголошено перерву до 16:20 11.06.2025 (а.с.108-110).

Строк для подання відзиву на позов продовжено судом з власної ініціативи відповідно до ч.2 ст.119 ГПК України, враховуючи обставини пропущення такого строку, вказані усно відповідачем у підготовчому засіданні, а також те, що судом встановлено мінімальний строк для подання відзиву, який в силу ч.8 ст.165 ГПК України, не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Також судом враховано, що прийняття відзиву на позов, який подано з пропущенням встановленого строку, буде сприяти повному та об`єктивному вирішенню спору.

Судом відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів, оскільки відповідного доказу, як повідомив позивач, не існує, а відповідач не довів зворотного. Фактично відповідач не просить витребувати певний доказ, що існує, а намагається спонукати позивача до створення такого документу.

Перерва в підготовчому засіданні оголошена судом на підставі ч.5 ст.183 ГПК України, оскільки судом не завершено всі необхідні дії для підготовки справи до судового розгляду по суті, у т.ч., враховуючи встановлення сторонам строків для реалізації права на подання заяв по суті.

11.06.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання, у якому ТОВ «Спецмонтаж-ССХ» просило суд залишити позов без руху, оскільки у поданій позовній заяві позивач не зазначив: предмет спору (п.4 ч.3 ст.162 ГПК України); обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та докази, що підтверджують вказані обставини, правові підстави позову (п.5 ч.3 ст.162 ГПК України); відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору (п.6 ч.3 ст.162 ГПК України); відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви (п.7 ч.3 ст.162 ГПК України); перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (п.8 ч.3 ст.162 ГПК України); попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи (п.9 ч.3 ст.162 ГПК України); обгрунтованого розрахунку (а.с.112-114).

11.06.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (доповнення) у якому, окрім раніше наданих заперечень, відповідач вказує, що (а.с.119-123):

- відповідач повернув позивачу з оренди опалубку 31.07.2024;

- після 31.07.2024 відповідач не вносив жодних авансових платежів, а лише погашав заборгованість, яка виникла до згаданої дати;

- позивач не мав права зараховувати авансові платежу в якості погашення заборгованості, а зобов`язаний був повернути їх відповідачу.

Ухвалами від 11.06.2025, які занесені до протоколу підготовчого засідання, судом: відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без руху; залишено без розгляду уточнений відзив від 11.06.2025; встановлено на підставі ч.5 ст.161 та ч.2 ст.169 ГПК України відповідачу строк на наведення у письмовій формі обґрунтованих причини неможливості подання доказів, долучених до відзиву від 11.06.2025, у встановлений законом строк, а позивачу - на подання письмових заперечень щодо відповідних пояснень відповідача; в підготовчому засіданні оголошено перерву до 17:20 07.07.2025 (а.с.154-156).

Відмовляючи у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без руху суд виходив з наступного.

Загальні положення, що визначають вимоги до форми та змісту позовної заяви визначені ст.162 ГПК України.

Так, суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність детального обґрунтованого розрахунку суми, що стягується, оскільки позивач в окремому додатку «Розрахунок заборгованості ТОВ «Спецмонтаж-ССХ» перед ТОВ «Прогрес Д.Ф.» по договору про оренду опалубки №09/02/24-1 від 09.02.2024» навів детальний розрахунок заборгованості із визначенням: актів, на підставі яких здійснюється нарахування, періодів нарахування; розміру орендної плати за день; кількості днів оренди; загальної суми орендної плати; сум здійснених відповідачем оплат.

Посилання відповідача на відсутність у поданій позовній заяві конкретизації предмету спору є помилковим. Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обов`язку сплатити орендну плату за користування опалубкой, отже, сама опалубка не є предметом відповідного спору; відомості про ознаки опалубки, що передана в оренду, вказані у актах, наданих позивачем. При цьому, індивідуалізація такої опалубки здійсненна при її передачі відповідачу

Позовна заява, за якою відкрито провадження у даній справі, містить зазначення обставин спору, посилання на норми права, якими, на думку позивача, врегульовані спірні відносини, зазначення доказів, тому доводи відповідача щодо недотримання вимог п.5 ч.3 ст.162 ГПК України безпідставні.

Відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору позивач зобов`язаний зазначити лише у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору. Водночас, законодавцем не визначена обов`язковість досудового врегулювання спору, який переданий на вирішення суду у даній справі.

Відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, зазначаються, як визначено положеннями п.7 ч.3 ст.162 ГПК України лише у разі якщо такі здійснювалися. Отже, у випадку, якщо позивач не звертався з відповідними заявами про вжиття таких заходів і такі заходи не вживались, обов`язку зазначати відповідні відомості у позивача не має.

Помилковим є також посилання відповідача на неможливість надати оцінку поданим доказам, через відсутність їх конкретизації у змісті позовної заяви та додатках.

Так, судом встановлено, що позовна заява подана через систему «Електронний суд», що є підсистемою (модулем) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи (далі ЄСІТС), порядок функціонування якої визначено Положенням про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що затверджено рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 (далі Положення).

Відповідно до п.27 Положення: до створених в Електронному суді документів користувачі можуть додавати інші файли (зображення, відеофайли тощо); відповідні додані файли (додатки) підписуються кваліфікованим електронним підписом користувачів разом зі створеними в Електронному суді документами, до яких вони додаються. Згідно з п.29 Положення визначено: у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів; у випадку, коли інший учасник справи відповідно до внесених ідентифікаційних даних про нього має зареєстрований Електронний кабінет, функціонал Електронного суду в автоматичному режимі надає суду та учаснику справи доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів. Отже, належним доказом направлення позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу є квитанція про доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету користувача ЄСІТС.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачу копія позовної заяви з додатками направлена засобами системи «Електронний суд» на підтвердження чого надано квитанцію від 30.04.2025 №3332449 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС (а.с.28-30). Отже, відповідач не був позбавлений можливості провести аналіз направлених йому документів. Формування додатків до позовної заяви згідно з пп.12.9.2 п.12.9 Інструкції з використання підсистеми «Електронний кабінет» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що затверджена наказом ДП «Інформаційні судові системи» від 29.12.2023 №230/ОД, здійснюється автоматично.

Безпідставними є і посилання відповідача на те, що позивачем не вказано того, які саме оригінали доказів є в його розпорядженні, оскільки ним у поданій позовній заяві повідомлено, що письмові докази, які додані до поданої позовної заяви, наявні у позивача. Таким чином позивачем повідомлено і про місцезнаходження доказів, і про особу яка ними володіє в оригіналі. Отже, позивачем дотримано вимоги п.8 ч.3 ст.162 ГПК України.

Посилання відповідача на те, що позивач не надав доказів у підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, що свідчить, на думку відповідача, про не невиконання позивачем вимог п.9 ч.3 ст.162 ГПК України, хибні.

Так, відповідно ч.1 ст.124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Отже, позивач у першій заяві по суті позові має надати орієнтовний розрахунок таких витрат, при цьому, у відповідності з абз.2 ч.8 ст.129 ГПК України, позивач має право подати такі докази до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі позивач зробив про це відповідну заяву. Отже, закріплений положеннями п.9 ч.3 ст.162 ГПК України обов`язок, вимагає від позивача лише зазначити про попередній (орієнтовний) розмір витрат, які він поніс чи очікує понести, тому не подання доказів у підтвердження таких обставин не свідчить про невиконання положень цієї норми.

Посилання відповідача на відсутність обґрунтування періоду заборгованості безпідставні, оскільки періоді вказані у позовній заяві і у разі незгоди з ними, відповідач може надати власний розрахунок відповідних вимог.

Приймаючи ухвалу про залишення уточненого відзиву без розгляду, суд виходив з наступного.

В силу ч.1 ст.161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи, як установлено ч.2 такої статті є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Згідно ч.3 ст.161 ГПК України підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У даній справі відповідач вже скористався правом на подання відзиву, строк на подання якого судом продовжено з власної ініціативи, і станом на момент подання уточненого відзиву строк для подання відзиву закінчився. При цьому чинне законодавство не надає відповідачу права повторно подавати відзив на позов у цьому випадку, зважаючи на те, що позивач не змінював ані предмету, ані підстав позову.

В силу ст.118 ГПК України: право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку; заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

При цьому, судом враховано, що відповідно до ч.5 ст.161 ГПК України суд може дозволити учаснику подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

Між тим, відповідні додаткові пояснення стосуються суті спору, а не окремого питання.

Перерва в підготовчому засідання оголошена на підставі ч.5 ст.183 ГПК України, враховуючи встановлення відповідачу строку для подання пояснень щодо поважності не подання доказів у визначений законом строк, а позивачу - заперечень щодо відповідних пояснень відповідача, також належної підготовки справи до розгляду по суті.

17.06.2025 (сформовано в системі «Електронний суд» та направлено до суду після закінчення робочого часу суду 16.06.2025) відповідач у встановлений судом строк подав додаткові пояснення (а.с.158-160), у яких повідомив на наявність поважних причин не подання доказів у встановлений строк, у зв`язку з неможливістю зрозуміти зміст заявлених позивачем вимог через відсутність обґрунтованого розрахунку, не зазначення доказів, а також не подання позивачем відповіді на відзив, що позбавило відповідача можливості подати остаточно сформовану позицію відповідача у другій заяві по суті запереченні.

Позивач у встановлений судом строк - 18.06.2025 через систему «Електронний суд» подав заяву, у якій просить у задоволенні клопотання відповідача про продовження строку на подання доказів, долучених до відзиву від 11.06.2025, відмовити, посилаючись на не доведення наявності поважних причин, що об`єктивно позбавили відповідача можливості подати такі докази у встановлений строк (а.с.167-168).

Ухвалами від 07.07.2025, які занесені до протоколу підготовчого засідання: визнано поважними причини неподання доказів, долучених до уточненого відзиву від 11.06.2025, та прийнято їх; встановлено строк позивачу для надання письмових пояснень щодо відповідних доказів; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.08.2025 о 16:00 (а.с.170-172).

Задовольняючи клопотання про визнання поважними причин не подання таких доказів у строк, встановлений ч.3 ст.80 ГПК України, суд виходив з того, що необхідність у наданні додаткових доказів відповідачем обумовлена роз`ясненням судом на підставі п.5 ч.2 ст.182 ГПК України у підготовчому засіданні того, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи, а також з метою повного та об`єктивного розгляду такої справи.

На підставі ч.5 ст.161 ГПК України судом дозволено подати та встановлено позивачу строк для подання пояснень щодо доказів, наданих відповідачем.

Підготовче провадження закрито на підставі п.3 ч.2 ст.185 ГПК України, враховуючи виконання завдань підготовчого провадження, визначених ст.177 ГПК України.

10.07.2025 через систему «Електронний суд» позивач у встановлений судом строк подав додаткові пояснення (а.с.174-175), у яких зазначив, що:

- зведена таблиця оренди опалубки не може бути визнана доказом, оскільки не підписана сторонами, а наведені дані в такій таблиці документально не підтверджені;

- товарно-транспортні накладні не можуть бути допустими доказами повернення опалубки, оскільки відсутні підписи вантажоотримувача; крім того, такі документи лише підтверджують факт перевезення вантажу, а не повернення опалубки з оренди;

- акти приймання-передачі не можуть бути належними доказами повернення майна з оренди, оскільки не підписані керівником позивача.

11.08.2025 судом заслухано вступне слово учасників справи та на підставі ч.2 ст.216 ГПК України оголошено перерву до 16:00 27.08.2025, про що прийнято ухвалу, занесену до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні 27.08.2025 представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити; представник відповідача в судове засідання не з`явився.

При цьому, відповідач в особі представника, 26.08.2025 через систему «Електронний суд» подав клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи з посиланням на неможливість участі представника у судовому засідання через перебування у відпустці.

На підтвердження обставини, викладених у клопотанні про відкладення відповідач доказів не надав, а тому у суду відсутні підстави вважати неявку відповідача у судове засідання 27.08.2025 поважною, та, як наслідок, у відповідності до п.2 ч.2 ст.202 ГПК України відкладати судове засідання. Отже, судом ухвалою, яка занесена до протоколу судового засідання, 27.08.2025 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та продовжено розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані у справі докази, судом встановлені наступні обставини.

09.02.2024 між ТОВ «Прогрес Д.Ф.» (далі - орендодавець) та ТОВ «Спецмонтаж-ССХ» (далі - орендар) укладено договір №09/02/24-1 про оренду опалубки (далі договір; а.с.10-14).

Відповідно до п.п.1.1-1.3 договору: орендодавець в порядку та на умовах, визначених договором, зобов`язується передати орендареві у користування за плату опалубку, перелік якої визначений в акті приймання-передачі (додаток до договору), що є невід`ємною частиною договору; загальна вартість кожного комплекту опалубки вказується у відповідному акті приймання-передачі; комплект опалубки має бути переданий орендареві протягом 14 робочих днів після оплати орендарем орендної плати за перший календарний місяць оренди (за ту кількість календарних днів поточного місяця), включаючи розмір застави, якщо така передбачена договором чи у відповідному акті та засвідчується підписанням відповідного акту приймання-передачі; у зв`язку з наведеним, дата підписання договору та дата підписання акту приймання-передачі по різним комплектам опалубки можуть не співпадати; підписання належним представником орендаря акту приймання-передачі обладнання засвідчує факти передачі орендодавцем технічно справного обладнання, ознайомлення орендаря із всіма особливими властивостями роботи обладнання, проведення інструктажу з використання обладнання в роботі та правил безпеки при його застосуванні.

Як визначено пп. «а» п.2.1 договору, орендодавець зобов`язаний своєчасно передати орендарю обладнання (опалубку) в придатному для користування стані та повній комплектації, якщо виконані умови п.1.2 договору. Орендар, як передбачено пп. «д, ж» п.2.1 договору, зобов`язаний: своєчасно, у встановлені цим договором строки, сплачувати визначену цим договором плату (орендну плату) за користування опалубкою у повному обсязі та вносити заставу відповідно до договору; повернути опалубку орендодавцеві не пізніше 09 лютого 2025 року (за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 45) в справному стані та повній комплектації; в момент повернення складається акт приймання-передачі (повернення).

Згідно з пп. «в» п.2.1 договору орендодавець зобов`язаний повернути заставу протягом 5 банківських днів у випадку повного кінцевого розрахунку та відсутності зауважень у акті огляду технічного стану (огляду), актах-претензіях після приймання-передачі обладнання (повернення), чи актах оцінки ушкодженого майна.

Пунктами 3.1-3.3 договору визначено, що: за користування опалубкою орендар сплачує орендодавцеві орендну плату; орендна плата починає нараховуватись з дня підписання акту приймання-передачі та нараховується до дня повернення орендарем комплекту опалубки та підписання сторонами акту приймання-передачі (повернення) включно; загальна сума орендної плати становить: вартість оренди за один календарний день помножену на фактичну кількість календарних днів оренди опалубки; вартість оренди опалубки вказана в актах приймання-передачі.

Відповідно до пп. «а-в» п.п.3.4 договору: період розрахунків оренди становить календарний місяць; у випадку оренди (довгострокової) більш як 30 календарних днів орендар зобов`язується здійснювати попередню плату у розмірі 100% за фактичну кількість календарних днів оренди опалубки, що залишається до кінця місяця; у першому місяці користування - від дня підписання акту приймання-передачі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок орендодавця; за другий та кожний наступний період розрахунків - орендна плата вноситься попередньо (авансом) впродовж 5 робочих днів до початку такого періоду розрахунків за поточний місяць, чи ту кількість календарних днів (якщо оренда була меншою місячного терміну), шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок орендодавця.

Як визначено п.3.5 договору: у разі збільшення орендної плати, орендодавець зобов`язаний за 10 робочих днів до такого збільшення письмово повідомити орендаря щодо зміни орендної плати; орендар повинен протягом 5 робочих днів розглянути та надати письмову відповідь орендодавцеві щодо зміни істотних умов договору; у разі незгоди орендаря, договір буде розірвано за згодою сторін, а обладнання повернуто за актом прийому-передачі протягом 7 робочих днів з моменту розірвання договору.

У випадку порушення строків сплати орендної плати орендарем більше ніж на 10 робочих днів, орендодавець має право стягнути розмір протермінованої орендної плати з застави, внесеної орендарем; орендодавець стягує розмір протермінованої орендної плати з застави в односторонньому порядку, з подальшим повідомленням орендаря про факт стягнення (пп.4.1.8 п.4.1 договору).

Договір вступає в силу у момент його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань та повного фінансового розрахунку (п.5.1 договору).

В силу п.6.1 договору: орендар повинен повернути обладнання в день закінчення строку оренди, зазначеного в акті прийому-передачі, договорі, в іншому двосторонньому документі сторін, підписаному до договору, або на вимогу орендодавця про повернення обладнання у визначений строк; така вимога може бути направлена у випадку істотних порушень умов договору, зокрема у випадку протермінування оплати орендної плати більш як на 10 календарних днів, зміни місця використання орендованої опалубки, яке визначене у п.1.7 договору.

Повернення орендарем обладнання орендодавцю здійснюється за участю кваліфікованих та уповноважених представників обох сторін; уповноважені представники сторін здійснюють огляд технічного стану обладнання; результати огляду технічного стану (огляду) обладнання відображаються в акті огляду технічного стану (огляду) обладнання (п.6.4 договору).

За наслідками підписання акту огляду технічного стану обладнання уповноважені представники сторін підписують акт приймання-передачі (повернення) обладнання (п.6.5 договору).

Підтвердженням факту повернення орендованого майна орендодавцю є відповідним чином складений та підписаний акт прийому-передачі (повернення) обладнання; до підписання сторонами такого акту, обладнання вважається таким, що знаходиться в користуванні орендаря та не повернуто орендодавцю (п.6.11 договору).

Згідно з п.7.3 договору всі спори між сторонами що стосуються цього договору вирішуються у суді згідно чинного в Україні законодавства.

На підтвердження перевезення орендованого майна на замовлення позивача відповідачу - ТОВ «Спецмонтаж-ССХ» надано товарно-транспортні накладні, а саме від: 12.02.2024 №ПР000000021 (а.с.125); 14.02.2024 №ПР000000023 (а.с.127,зворот - а.с.128); 14.02.2024 №ПР000000024 (а.с.126,зворот); 04.03.2024 №ПР000000047 (а.с.129); 09.04.2024 №ПР000000094 (а.с.130); 17.04.2024 №ПР000000106 (а.с.130,зворот - а.с.131); 22.05.2024 №ПР000000144 (а.с.132). Окрім того, надані накладні на переміщення зі складів позивача отримувачу відповідачу, а саме: від: 13.02.2024 №7 (а.с.126); 14.02.2024 №1 (а.с.127); 04.03.2024 №5 (а.с.128,зворот); 08.04.2024 №3 (а.с.129,зворот); 22.05.2024 №7 (а.с.131,зворот).

Судом встановлено, що позивачем передано, а відповідачем прийнято в оренду опалубку, що підтверджується актами приймання-передачі, які підписані сторонами, а саме від:

- 14.02.2024 №1: вартість переданого майна - 3 720 101грн; орендна плата за 1 день - 3351,44грн; застава - 80 000грн; місце використання опалубки Рівненська обл., с.Грабів (а.с.15);

- 15.02.2024 №2: вартість переданого майна - 5 023 305,96грн; орендна плата за 1 день - 4 559,41грн; застава - 150 000грн; місце використання опалубки Рівненська обл., с. Грабів (а.с.16);

- 01.03.2024 №1 (Кропивницький): вартість переданого майна - 6 313 775,32грн; орендна плата за 30 днів - 142 666,90грн; застава - 80 000грн; місце використання опалубки Кропивницька обл., с. Червоне озеро (а.с.17);

- 05.03.2024 №2 (Кропивницький): вартість переданого майна - 719 636,95грн; орендна плата за 30 днів - 19 479,48грн; застава - 0,00грн; місце використання опалубки Кропивницька обл., с. Червоне озеро (а.с.18);

- 20.03.2024 №3 (Рівне): вартість переданого майна - 421 254,65грн; орендна плата за 1 день - 317,48грн; застава - 0,00грн; місце використання опалубки Рівненська обл., с. Грабів (а.с.19);

- 10.04.2024 №4 (Рівне): вартість переданого майна - 1 437 533,18грн; орендна плата за 1 день - 1 331,29грн; застава - 0,00грн; місце використання опалубки Рівненська обл., с. Грабів (а.с.20);

- 18.04.2024 №5 (Рівне): вартість переданого майна - 121 900грн; орендна плата за 1 день - 153,33грн; застава - 0,00грн; місце використання опалубки Рівненська обл., с. Грабів (а.с.21);

- 19.04.2024 №6 (Рівне): вартість переданого майна - 5 928,9грн; орендна плата за 1 день - 5,33грн; застава - 0,00грн; місце використання опалубки Рівненська обл., с.Грабів (а.с.22);

- 08.05.2024 №7 (Рівне): вартість переданого майна - 23 170,14грн; орендна плата за 1 день - 21,55грн; застава - 0,00грн; місце використання опалубки Рівненська обл., с.Грабів (а.с.23);

- 28.05.2024 №3 (Кропивницький): вартість переданого майна - 1 327 005,51грн; орендна плата за 1 день 1 231,04грн, застава - 0,00грн; місце використання опалубки Кропивницька обл., с. Червоне озеро (а.с.24);

- 28.05.2024 №4 (Кропивницький): вартість переданого майна - 775 124,82грн; орендна плата за 1 день - 904,34грн; застава - 0,00грн; місце використання опалубки Кропивницька обл., с. Червоне озеро (а.с.25);

- 24.06.2024 №5 (Кропивницький): вартість переданого майна - 2 705 062,25грн; орендна плата за 1 день - 2 076,67грн; застава - 0,00грн; місце використання опалубки Кропивницька обл., с. Червоне озеро (а.с.26).

Відповідач, як зазначає позивач, зобов`язання за договором з оплати оренди за період з 14.02.2024 по 09.02.2025 виконав лише частково, сплативши орендну плату та заставу в загальному розмірі 2 129 438,64грн, що частково підтверджується наданими сторонами платіжними інструкціями, а саме від: 12.02.2024 №3058 на суму 96 811,55грн - оренда (а.с.101); 12.02.2024 №3059 на суму 100 000грн - оренда (а.с.99); 12.02.2024 №3060 на суму 24 807,38грн оренда (а.с.100); 13.02.2024 № 3064 на суму 150 000грн - застава (а.с.83); 01.05.2024 №2 на суму 1 066,19грн - оренда (а.с.89); 01.05.2024 №3 на суму 8039,43грн - оренда (а.с.90); 01.05.2024 №4 на суму 76 173,62грн - оренда (а.с.91); 01.05.2024 №5 на суму 145 011,37грн - оренда (а.с.92); 01.05.2024 №6 на суму 826,08грн -оренда (а.с.93); 01.05.2024 №7 на суму 64,08грн - оренда (а.с.94); 01.05.2024 №8 на суму 1993,27грн - оренда (а.с.95); 01.05.2024 №9 на суму 2 561,66грн - оренда (а.с.96); 01.05.2024 №10 на суму 27 956,22грн - оренда (а.с.97); 01.05.2024 №11 на суму 231368,37грн - оренда (а.с.98); 21.05.2024 №23 на суму 64 013,31грн - оренда (а.с.84); 31.05.2024 №25 на суму 110 656,15грн - оренда (а.с.85); 31.05.2024 №26 на суму 163416,31грн - оренда (а.с.86); 31.05.2024 №27 на суму 53 403,65грн - оренда (а.с.87); 14.08.2024 №77 на суму 500 000грн - оренда (а.с.88).

Звертаючись до суду з даним позовом позивач вказує на наявність у відповідача боргу за оренду опалубки, що передана відповідно до вищевказаних актів, за період з 14.02.2024 по 30.06.2024 у розмірі 3 948 679,99грн.

Відповідач стверджує, що передав опалубку з оренди позивачу, оскільки перестав нею користуватися починаючи з 01.08.2024. На підтвердження факту повернення майна з оренди позивачу відповідач надав наступні товарно-транспортні накладні від: 01.08.2024 №01/08/04 (а.с.133); 03.08.2024 №03/08/24 (а.с.134-135); 05.08.2024 №05/08/24 (а.с.135,зворот - а.с.136); 07.08.2024 №07/08/24 (а.с.137); 09.08.2024 №09/08/24 (а.с.138-139); 11.08.2024 №11/08/24 (а.с.139,зворот - а.с.140); 11.08.2024 №11/08/24 (а.с.141,зворот-а.с.142); 13.08.2024 №13/08/24 (а.с.140,зворот - а.с.141).

Як вбачається з вказаних товарно-транспортних накладних, змовником та вантажовідправником є ТОВ «Спецмонтаж-ССХ», а вантажоодержувачем - ТОВ «Прогрес Д.Ф.»; пунктом розвантаження визначено: Київська обл., м. Вишгород, вул. Шолуденко, буд.19.

Однак, надані товарно-транспортні накладні не підписні вантажоодержувачем. Такі товарно-транспортні накладні містять два підписи: в графі «отримав водій/експедитор» та в графі «здав (відповідальна особа вантажовідправника)»; підписів вантажоодержувача - ТОВ «Прогрес Д.Ф.» такі товарно-транспортні накладні не містять та будь-яких відомостей про те, що вантажоодержувач висловлював зауваження або подавав окрему претензію відносно вантажу.

Також, судом встановлено, що місце повернення опалубки, що визначено у графі «пункт розвантаження» таких товарно-транспортних накладних не відповідає визначеному пп. «ж» п.2.2 договору, яким сторони погодили місце повернення опалубки. Суду не надано доказів зміни місця виконання відповідного зобов`язання повернення опалубки за взаємною згодою сторін в установленій формі або вчинення сторонами конклюдентних дій, що свідчать про досягнення згоди щодо відповідного питання.

Також, на підтвердження повернення майна, відповідач надав підписані лише ним акти приймання передачі, а саме від: 01.08.2024 №01/08 (а.с.145); 03.08.2024 №03/08 (а.с.145,зворот - а.с.146); 05.08.2024 №05/08 (а.с.146,зворот - а.с.147); 07.08.2024 №07/08 (а.с.147; 149,зворот); від 09.08.2024 №09/08 (а.с.148); від 11.08.2024 №11/08 (а.с.149); від 15.08.2024 №15/08 (а.с.150). Акти позивачем не підписані.

Позивач факт повернення опалубки заперечував під час розгляду справи.

Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обов`язку сплатити орендну плату за договором за спірний період.

Заявлені вимоги є мотивованими з наступних підстав.

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань в силу ст.ст.173, 174, ч.1 ст.175 ГК України (тут і надалі у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ч.1 ст.175 ГК України.

Згідно ч.1 ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; при цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, як установлено ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За своєю правовою природою укладений сторонами договір є договором оренди.

В силу з ч.1 ст.283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності. Частиною 3 цієї статі визначено, що об`єктом оренди може бути, у т.ч., інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання.

Як установлено ч.ч.1, 4 ст.286 ГК України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності; розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством; строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.6 ст.283 ГК України).

Так, ч.ч.1,2 ст.759 ЦК України визначено, що: за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк; законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.762 ЦК України установлено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

З урахуванням умов договору, враховуючи виконання позивачем зобов`язання з передачі майна в оренду, що підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі, ТОВ «Спецмонтаж-ССХ» мало здійснювати попередню оплату щомісячного орендного платежу, у строк, встановлений пп. «б», «в» п.3.4. договору.

Разом з тим, відповідач лише частково виконав зобов`язання з орендної плати за період з 14.02.2024 по 09.02.2025, сплативши 2 129 438,64грн, при цьому, доказів повної оплати оренди у спірний період, відповідач до прийняття рішення не надав.

Посилання відповідача на повернення опалубки як на підставу відсутності зобов`язання оплачувати оренду плату з моменту повернення не можуть бути прийняті до уваги, враховуючи наступне.

Так, права, обов`язки і відповідальність власників автомобільного транспорту перевізників та вантажовідправників і вантажоотримувачів замовників визначені Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 (далі Правила, які застосовані в редакції, чинній на момент складання відповідних товарно-транспортних накладних).

Відповідно п.11.1 Правил основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Поряд з цим, відповідним пунктом установлено, що товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Згідно п.11.3 Правил товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках; замовник (вантажовідправник) засвідчує всі примірники товарно-транспортної накладної підписом.

Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її примірники (п.11.4 Правил).

Відповідно до п.13.1 Правил перевізник здає вантажі у пункті призначення вантажоодержувачу згідно з товарно-транспортною накладною.

Так, з аналізу наведених положень, а також затвердженої такими Правилами форми № 1-ТН, яка використана відповідачем при отриманні товару, відповідальна особа вантажоодержувача, повинна підписати товарно-транспортну накладну на зворотній стороні бланку. Наявність підпису уповноваженої особи підтверджує прийняття вантажу та його відповідність даним у документі.

Оскільки товарно-транспортні накладні, а також акти прийому-передачі, складені відповідачем на підтвердження повернення опалубки, не містять підписів уповноважених від імені позивача осіб, суд вважає факти повернення опалубки, на які відповідач посилався, недоведеними.

Як визначено ч.2 ст.527 ЦК України, кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Відповідач не надав доказів того, що ним вчинені дії щодо повернення опалубки уповноваженій позивачем особі з дотриманням порядку. визначеного за взаємною згодою сторін п.6.4 договору, а позивач ухилився від прийняття опалубки.

Відповідач у даній справі не надав доказів того, що вручив відповідні акти, які надав у підтвердження повернення, позивачу або направив їх поштою, а позивач ухилився від їх підписання. Також, доставлення об`єкта оренди в інше місце, відмінне від узгодженого сторонами у договорі, є порушенням зобов`язання, враховуючи наступне.

В силу ч.ч.1,2 ст.532 ЦК України установлено, що: місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі; зобов`язання може бути виконане в іншому місці, якщо це встановлено актами цивільного законодавства або випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ч.1 ст.610 порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, доставка орендованого майна в інше місце для його повернення, за відсутності згоди на те, кредитора є неналежним виконанням зобов`язання.

Пунктами 1-3 ч. 1 ст.237 ГПК України установлено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Наявність чи відсутність обставин (фактів), якими сторони обґрунтовують свої вимоги або заперечують проти таких вимог встановлюються судом на підставі доказів, подання яких є обов`язком сторони, яка посилається на відповідні обставини.

Так, відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності, що установлено ч.1 ст.13 ГПК України. Так, в силу ч.ч.3, 4 ст.13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, оскільки відповідач не надав доказів у підтвердження фактів виконання зобов`язання з повернення орендованого майна, суд вважає такі доводи безпідставними.

Не заслуговують на увагу також заперечення відповідача, що майно, передане в оренду, не відповідало вимогам щодо якості, оскільки, підписуючи акти приймання-передачі, відповідач засвідчив, що при прийнятті опалубки, пошкоджень не виявлено, опалубка знаходилась у технічно справному стані (п.6 підписаних актів; п.1.3 договору). Доказів звернення відповідача в період оренди відповідного майна з претензіями щодо його якості відповідач також не надав.

Твердження відповідача про те, що позивач намагається стягнути подвійну оренду плату безпідставні. Так, ухвалою Господарського суду Київської області від 18.12.2024 скасовано судовий наказ від 02.12.2024 у справі №911/3197/24 про стягнення з ТОВ «Спецмонтаж-ССХ» на користь ТОВ «Прогрес Д.Ф.» 295 389,73грн заборгованості та 302,80грн судового збору, на який відповідач посилався. При цьому, як визначено ч.3 ст.158 ГПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження; в ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому ст. 333 цього Кодексу.

Наявність ухвали про скасування судового наказу від 02.12.2024 у справі №911/3197/24 надає позивачу право повторно звернутися до суду з такими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Заявляючи у наказовому провадженні лише частину вимог, позивач не втратив право заявити всі вимоги у спірних правовідносинах у позовному провадженні, враховуючи скасування судового наказу.

Заперечення відповідача, що сума сплаченої застави підлягає поверненню відповідачу, не узгоджується з пп.4.1.8 п.4.1 договору, в силу якого позивач має право стягнути заставу в якості погашення боргу, у разі порушення відповідачем зобов`язань з оплати орендної плати у встановлений договором строк. Враховуючи, що відповідач порушив строки сплати оренди більш ніж на десять робочих днів, зарахування застави в якості погашення частини боргу з орендної плати є правомірною дією позивача, яка передбачена договором з взаємною згодою його сторін.

В силу ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За таких обставин, заявлені вимоги про стягнення з відповідача основного боргу з орендної плати за період з 14.02.2024 по 09.02.2025 у розмірі 3 948 679,99грн є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки заявлені вимоги задоволено повністю, позивачу підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача судовий збір у розмірі 47 384,16грн.

У поданій позовній заяві позивач вказував, що орієнтовний (попередній) розмір витрат на правничу допомогу складає 15 000 (а.с.1, зворот), однак, остаточного розрахунку відповідних витрат та заяви про розподіл витрат у певному остаточному розмірі позивач до ухвалення рішення не подав, отже, питання про відшкодування таких витрат даним рішенням не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмонтаж-ССХ» (ідентифікаційний код 34603762; 08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., м. Вишневе, вул. Чорновола, буд. 52) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес Д.Ф.» (ідентифікаційний код 39006413; 79028, Львівська обл., м. Львів, вул. Навроцького В., буд. 33) 3 948 679,99грн основного боргу, а також 47 384,16грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст.257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 09.10.2025.

Суддя А.Р. Ейвазова