ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2025 р. м. Київ Справа №911/1221/25

Суддя: Грабець С.Ю.

Секретар судового засідання: Логвиненко С.С.

Суд, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз трейдинг»

до комунального підприємства «ФАСТІВТЕПЛОМЕРЕЖА»

про стягнення боргу,

за участю представника:

позивача: Бень В.Е., адвоката (довіреність №321 від 12.12.2024 року);

відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИЛА:

03 квітня 2025 року через систему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз трейдинг» (далі позивач) до комунального підприємства «ФАСТІВТЕПЛОМЕРЕЖА» (далі відповідач) про стягнення боргу в сумі 11 106 950,22 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на порушення відповідачем умов договору постачання природного газу №3510-ПСО(ТКЕ)-17 від 14.09.2022 року.

03 квітня 2025 року через систему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до позовної заяви.

Ухвалою суду від 08.04.2025 року відкрите провадження у справі та призначене підготовче засідання на 07 травня 2025 року.

30 квітня 2025 року через систему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, залишений судом без розгляду.

05 травня 2025 року через систему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, залишена судом без розгляду.

У зв`язку із триваючим сигналом «повітряна тривога» у місті Києві, засідання у справі не відбулось та було відкладене на 04 червня 2025 року.

У засіданні 04 червня 2025 року представник позивача заявлені вимоги підтримала, просила позов задовільнити.

Представник відповідача в засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 04.06.2025 року продовжений строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів, підготовче засідання відкладене на 09 липня 2025 року.

У зв`язку з перебуванням судді Грабець С.Ю. у відпустці, підготовче засідання у справі було відкладене на 06 серпня 2025 року, про що постановлена ухвала суду від 03.07.2025 року.

06 серпня 2025 року представник відповідача в засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 06.08.2025 року закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті на 03 вересня 2025 року.

У засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала, просила позов задовільнити.

Представник відповідача в засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України, ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Частиною 1 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Частиною 1 ст. 232 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовими рішеннями є, зокрема, ухвали.

Відповідно до ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Так, відповідно до довідок про доставку електронних листів, долучених до матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 08.04.2025 року доставлена відповідачу до його електронного кабінету 09 квітня 2025 року, ухвала суду про виправлення описки від 17.04.2025 року доставлена відповідачу до його електронного кабінету 17 квітня 2025 року, ухвала суду про відкладення підготовчого засідання від 07.05.2025 року доставлена відповідачу до його електронного кабінету 08 травня 2025 року, ухвала суду про відкладення підготовчого засідання від 04.06.2025 року доставлена відповідачу до його електронного кабінету 12 червня 2025 року, ухвала суду про відкладення підготовчого засідання від 03.07.2025 року доставлена відповідачу до його електронного кабінету 03 липня 2025 року, ухвала суду про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті від 06.08.2025 року доставлена відповідачу до його електронного кабінету 08 серпня 2025 року.

Крім цього, згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень», для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень», Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень функціонує в межах Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень», судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвали Господарського суду Київської області про відкриття провадження у справі від 08.04.2025 року, про виправлення описки від 17.04.2025 року, про відкладення підготовчого засідання від 07.05.2025 року, про відкладення підготовчого засідання від 04.06.2025 року, про відкладення підготовчого засідання від 03.07.2025 року, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті від 06.08.2025 року внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень 08 квітня 2025 року, 17 квітня 2025 року, 07 травня 2025 року, 12 червня 2025 року, 03 липня 2025 року та 08 червня 2025 року відповідно.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Так, явка в судове засідання сторін - це право, а не обов`язок сторони, і, відповідно до положень ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, справа, за умови належного повідомлення сторін про дату, час і місце судового засідання, може розглядатися без їх участі, якщо їх нез`явлення не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відтак, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву в установлений судом строк не подав.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

14 вересня 2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі - позивач) та комунальним підприємством "ФАСТІВТЕПЛОМЕРЕЖА" (далі - відповідач) був укладений договір №3510-ПСО(ТКЕ)-17 постачання природного газу (далі - договір), згідно з п. 1.1. якого, позивач зобов`язувався поставити відповідачу, який є виробником теплової енергії в розумінні пп. 1) пункту 4 Положення, природний газ, а відповідач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

За цим договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений на митну територію України (п. 1.3 договору).

Згідно з п. 2.1 договору, позивач передає відповідачу на умовах цього договору замовлений відповідачем обсяг (об`єм) природного газу у період з вересня 2022 року по березень 2023 року (включно), в кількості 926 116 тис.куб.метрів (дев`ятсот двадцять шість тисяч сто шістнадцять куб. метрів), в тому числі по місяцях (далі також - розрахункові періоди) (тис.куб.м.):

розрахунковий період серпень 2022: обсяг І -; обсяг ІІ -; обсяг ІІІ -; загальний обсяг -;

розрахунковий період вересень 2022: обсяг І -; обсяг ІІ -; обсяг ІІІ -; загальний обсяг -;

розрахунковий період жовтень 2022: обсяг І -; обсяг ІІ -; обсяг ІІІ -; загальний обсяг -;

розрахунковий період листопад 2022: обсяг І -; обсяг ІІ 10,150 тис.куб.м; обсяг ІІІ 109,469 тис.куб.м; загальний обсяг 119,619 тис.куб.м;

розрахунковий період грудень 2022: обсяг І -; обсяг ІІ 13,000 тис.куб.м; обсяг ІІІ 198,560 тис.куб.м; загальний обсяг 211,560 тис.куб.м;

розрахунковий період січень 2023: обсяг І -; обсяг ІІ 19,200 тис.куб.м; обсяг ІІІ 210,450 тис.куб.м; загальний обсяг 229,650 тис.куб.м;

розрахунковий період лютий 2023: обсяг І -; обсяг ІІ 17,000 тис.куб.м; обсяг ІІІ 193,006 тис.куб.м; загальний обсяг 210,006 тис.куб.м;

розрахунковий період березень 2023: обсяг І -; обсяг ІІ 11,000 тис.куб.м; обсяг ІІІ 147,281 тис.куб.м; загальний обсяг 158,281 тис.куб.м;

всього: обсяг І -; обсяг ІІ 70,350 тис.куб.м; обсяг ІІІ 858,766 тис.куб.м; 926,116 тис.куб.м.

Відповідно до п. 3.5. договору, приймання-передача газу, переданого позивачем відповідачу у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Після підписання сторонами актів приймання-передачі, замовлені обсяги природного газу за договорами вважаються скоригованими (п. 3.5.4. договору).

Пунктом 4.1. договору встановлено, що ціна на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється наступним чином: ціна обсягів газу, визначених в пункті 2.1 цього договору як обсяг І (фіксований) за 1000 куб. м газу без ПДВ - 6 183,33 грн., крім того ПДВ за ставкою 20%, всього з ПДВ - 7 420,00 грн.;

крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн., крім того ПДВ 20% - 27,315 грн., всього з ПІДВ - 163,89 грн. за 1000 куб. м.

Всього ціна газу для обсягу І (фіксований) за 1000 куб. м. з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 7 583,89 грн.

Ціна обсягів газу, визначених в пункті 2.1 цього договору як обсяг II за 1000 куб. м газу без ПДВ - 31 937,92 грн., крім того ПДВ за ставкою 20%, всього з ПДВ - 38 325,50 грн.;

крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн., без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн., крім того ПДВ 20% - 27,315 грн., всього з ПДВ - 163,89 грн. за 1000 куб. м.

Всього ціна газу для Обсягу ІІ за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 38 489,39 грн.

Ціна обсягів газу, визначених в пункті 2.1 цього договору як обсяг ІІІ (фіксований) за 1000 куб. м газу без ПДВ - 13 658,33 грн., крім того ПДВ за ставкою 20%, всього з ПДВ - 16 390,00 грн.;

крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн., крім того ПДВ 20% - 27,315 грн., всього з ПДВ - 163,89 грн. за 1000 куб. м.

Всього ціна газу для обсягу ІІІ (фіксований) за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 16 553,89 грн.

Відповідно до п. 4.3. договору, загальна фактична вартість цього договору дорівнює вартості фактично використаного за цим договором природного газу з урахуванням вартості послуг його транспортування.

Згідно з п. 5.1. договору, відповідач здійснює розрахунок за придбані обсяги природного газу в наступному порядку: - 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу; остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ - до 15-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому відповідач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту/актів приймання-передачі, фактична вартість переданого відповідачу природного газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.3 пункту 3.5 цього договору.

Пунктом 13.1. договору у редакції додаткової угоди №4 від 10.04.2023 року встановлено, зокрема, що договір діє до "30" квітня 2023 р. включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору.

За твердженнями представника позивача, на виконання умов договору, позивач поставив відповідачу газ на суму 11 106 950,22 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу: за жовтень 2022 року від 31.10.2022 року, на суму 446 908,07 грн.; за листопад 2022 року від 30.11.2022 року, на суму 1 812 137,48 грн. та на суму 124 522,82 грн.; за грудень 2022 року від 31.12.2022 року, на суму 2 154 594,70 грн.; за січень 2023 року від 31.01.2023 року, на суму 2 081 335,13 грн.; за лютий 2023 року від 28.02.2023 року, на суму 2 271 451,24 грн.; за березень 2023 року від 31.03.2023 року, на суму 1 719 201,80 грн.; за квітень 2023 року від 30.04.2023 року, на суму 312 918,40 грн. та на суму 183 880,58 грн., який відповідач не оплатив.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду, просив стягнути з відповідача 11 106 950,22 грн. боргу.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до ч. 2 цієї ж статті, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Пунктом 28 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» встановлено, що постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів.

Згідно з п. 27 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу», постачальник природного газу (далі - постачальник) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу.

Споживач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини (п. 37 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу»).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу», зокрема, постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Судом встановлено, що на виконання умов договору, позивач поставив відповідачу природний газ на суму 11 106 950,22 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу: за жовтень 2022 року від 31.10.2022 року, на суму 446 908,07 грн.; за листопад 2022 року від 30.11.2022 року, на суму 1 812 137,48 грн. та на суму 124 522,82 грн.; за грудень 2022 року від 31.12.2022 року, на суму 2 154 594,70 грн.; за січень 2023 року від 31.01.2023 року, на суму 2 081 335,13 грн.; за лютий 2023 року від 28.02.2023 року, на суму 2 271 451,24 грн.; за березень 2023 року від 31.03.2023 року, на суму 1 719 201,80 грн.; за квітень 2023 року від 30.04.2023 року, на суму 312 918,40 грн. та на суму 183 880,58 грн., копії яких долучені до матеріалів справи.

Відповідач поставлений позивачем природний газ не оплатив.

Підпунктом 4 п. 6.2. договору, зокрема, встановлено, що відповідач зобов`язаний прийняти газ на умовах цього договору, своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим договором та використовувати його відповідно до умов пп. 2.2.1. цього договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 23.04.2024 року в справі №925/636/23, стаття 4 Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" № 1730-VIII в редакції Закону України від 29 липня 2022 року № 2479-IX має на меті врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ з 1 червня 2021 року. Це врегулювання здійснюється шляхом взаєморозрахунків між сторонами заборгованості; перерахування субвенції з державного бюджету теплопостачальним та теплогенеруючим організаціям для погашення заборгованості; наявність заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію та послуги з її постачання не є достатньою підставою для звільнення теплопостачальних та теплогенеруючих організацій від обов`язку оплатити спожитий ними природний газ, а також послуги з його розподілу та транспортування. Для застосування цього механізму сторони мають укласти договір про організацію взаєморозрахунків. Умови та порядок проведення взаєморозрахунків або перерахування субвенції у 2022 році визначені постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2022 року № 1403; Закон не передбачає можливість проведення взаєморозрахунків за рішенням суду при вирішенні спору про стягнення заборгованості за спожитий газ. Суд не може провести таке зарахування самостійно.

Частиною 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Європейський суд з прав людини у справі «Бакалов проти України» та у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» також зазначив, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Згідно з ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Документів, що підтверджували б оплату відповідачем поставленого позивачем природного газу або спростовували б доводи представника позивача, представник відповідача суду не надав, тому вимога позивача про стягнення з відповідача 11 106 950,22 грн. боргу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 59, 124 Конституції України, ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 626, ст. 712 Цивільного кодексу України, п. 25 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу», ст. 2, ч. 2 ст. 4, ст. 13, ст. 129, ст. 165, ст. 222, ст. 223, ч. 3 ст. 232, ст. 233, ст. 236, ст. 237, ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовільнити повністю позов товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» до комунального підприємства «ФАСТІВТЕПЛОМЕРЕЖА» про стягнення боргу.

Стягнути з комунального підприємства «ФАСТІВТЕПЛОМЕРЕЖА» (08500, Київська обл., місто Фастів, ВУЛИЦЯ СЕМЕНА ПАЛІЯ, будинок 9, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, місто Київ, ВУЛИЦЯ ШОЛУДЕНКА, будинок 1, ) 11 106 950,22 грн. (одинадцять мільйонів сто шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят грн. 22 коп.) боргу та 133 283,40 грн. (сто тридцять три тисячі двісті вісімдесят три грн. 40 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складене 06.10.2025 року.

Суддя С. Грабець