РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.10.2025Справа № 910/3702/25
Господарський суд міста Києва у складі:

Судді - Бондаренко-Легких Г. П.

за участю секретаря - Шокало О. В.

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали господарської справи №910/3702/25.

За позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25)

До Товариства з обмеженою відповідальністю «СК ЕНЕРДЖІ ГРУП» (01024, м. Київ, вул. Шовковична, буд. 30-А, офіс 23)

про стягнення 23 193 425, 54 грн

За участі представників сторін: не прибули

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК ЕНЕРДЖІ ГРУП» про стягнення 23 193 425, 54 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2024 за послуги, надані впродовж січня 2024-лютого 2025, здійснював несвоєчасну оплату за отримані від позивача послуги з передачі електричної енергії, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість.

З огляду на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача 23 193 425, 54 грн, з яких: 22 997 219, 30 грн - основний борг; 164 206, 24 грн - 3% річних; 32 000, 00 грн - інфляційні втрати.

27.03.2025 Господарський суд міста Києва, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, про що постановив відповідну ухвалу та встановив позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали від 27.03.2025 для усунення недоліків позовної заяви.

27.03.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшла заява про залишення позову без розгляду.

31.03.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, якою позивач усунув недоліки, встановлені ухвалою суду від 27.03.2025.

10.04.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати у порядку загального позовного провадження, та підготовче засідання у справі призначив на 27.05.2025. Зобов`язано позивача до підготовчого судового засідання надати пояснення, чи дійсно відповідач погасив суму заборгованість про, що останній повідомив в заяві про залишення позову без розгляду, яка надійшла до суду 27.03.2025 та до якої долучені відповідні платіжні інструкції.

25.04.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив суд закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

27.05.2025 через систему «Електронний суд» від позивача на виконання вимог ухвали від 10.04.2025 надійшли додаткові пояснення у справі.

В підготовче судове засідання 27.05.2025 прибули представники сторін. Суд на місці ухвалив: (1) встановити, що провадження у справі підлягає закриттю в частині стягнення основного боргу; (2) продовжити розгляд справи в частині 3% річних та інфляційних втрат; (3) закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 01.07.2025.

01.07.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про закриття провадження в частині основного боргу та повернення судового збору, щодо якої судом було повідомлено, що судом встановлено, що спір щодо стягнення суми основного боргу між сторонами відсутній.

В судове засідання по суті 01.07.2025 прибув представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не прибув та про причини неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши вступне слово позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в справі докази, на місці ухвалив оголосити перерву в судовому засіданні для виступу в судових дебатах на 29.07.2025.

Судове засідання, призначене на 29.07.2025, не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. Про визначення нової дати судового засідання на 14.10.2025, суд повідомив учасників справи ухвалою від 08.09.2025

В судове засідання по суті 14.10.2025 представники сторін зне прибули, відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні, докази у справі та оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням -

ВСТАНОВИВ:

І. Фактичні обставини, що стали підставою спору.

ПрАТ «НЕК «Укренерго» є юридичною особою, яка утворена як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, унаслідок реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства «НЕК «Укренерго» відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 № 73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 829-р «Про погодження перетворення державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» у приватне акціонерне товариство» (пункт 1.1 Статуту ПрАТ «НЕК «Укренерго»).

Компанія є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків ДП «НЕК «Укренерго» (пункт 3.2 Статуту ПрАТ «НЕК «Укренерго»).

ДП «НЕК «Укренерго» (оператор системи передачі, ОСП) та ТОВ « СК Енерджі Груп" (користувач системи передачі, Користувач) 30.11.2020 уклали договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 1924-02024.

Шляхом подачі відповідачем заяви-приєднання від 02.11.2023 до умов публічного договору про надання послуг з передачі електричної енергії, яка була акцептована позивачем повідомленням від 02.11.2023 року з датою акцептування 01.01.2024 року, між ДП «НЕК «Укренерго» (оператор системи передачі, ОСП) та ТОВ « СК Енерджі Груп» (користувач системи передачі, Користувач) укладено договір з ідентифікатором №1924-02024-ПП.

Наказом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» №549 від 03.10.2023 затверджено умови договору про надання послуг з передачі електричної енергії, які набувають чинності з 01.01.2024.

Таким чином, 01.01.2024 Компанія (ОСП), яка діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 17.12.2021 №2624 енергетичний ідентифікаційний код (ЕІС) № 10Х1001С--00001Х, ECRB код (унікальний ідентифікатор учасника оптового енергетичного ринку) ECRB-UA-2 та Товариство (Користувач) уклали Договір про надання послуг з передачі електричної енергії, затверджений Наказом НЕК «Укренерго» від 03.10.2023 № 549 (далі - Договір) та в подальшому наказом НЕК "Укренерго" від 343 від 07.06.2024 року, яким визнано таким, що втратив чинність наказ НЕК «УКРЕНЕРГО» №549 від 03.10.2023 та викладено публічний договір в новій редакції, яка діяла на момент спірних правовідносин між сторонами (січень-лютий 2025).

Цей договір про надання послуг з передачі електричної енергії є публічним договором приєднання та встановлює порядок і умови надання послуг з передачі електричної енергії користувачам системи передачі. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання користувача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання (пункт 1.1. Договору).

Згідно пункту 2.1. договору №1924-02024-ПП (надалі - Договір), оператор системи передачі (ОСП) безперервно надає послуги з передачі електричної енергії, а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послуги відповідно до умов цього договору.

Пунктами 4.1., 4.2., 4.3. Договору встановлено:

- Планова та/або фактична вартість послуги визначається на підставі діючого на момент надання послуг тарифу на послуги з передачі електричної енергії та/або ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру та планового та/або фактичного обсягу послуги в розрахунковому періоді. На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України;

- При розрахунку вартості наданої послуги застосовується: для інших користувачів - тариф на послуги з передачі електричної енергії для користувачів системи (крім підприємств «зеленої» електрометалургії);

- Ціна цього договору визначається як сума нарахованої фактичної вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком за календарний рік.

Відповідно до пункту 5.1. Договору, для розрахунків використовується плановий і фактичний обсяг послуги. Плановий обсяг послуги визначається відповідно до розділу ХІ КСП на підставі даних адміністратора комерційного обліку за кожну відповідну декаду розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги формується без урахування даних щодо обсягів експорту та/або імпорту електричної енергії. Фактичний обсяг послуги в розрахунковому періоді визначається відповідно до розділу ХІ КСП.

Відповідно до пункту 6.1. Договору розрахунковим періодом за цим Договором є 1 календарний місяць.

У відповідності до пункту 6.2. Договору, користувач здійснює поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів і розрахунків:

- 1 платіж до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги наданої в першій декаді розрахункового періоду;

- 2 платіж до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги наданої в другій декаді розрахункового періоду;

- 3 платіж до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги наданої в третій декаді розрахункового періоду.

Плановий обсяг послуги, що використовується для розрахунку планової вартості послуги, визначається на підставі даних АКО за кожну декаду розрахункового періоду.

Відповідно до пункту 6.4. Договору, користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, акті приймання-передачі послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу, з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі. Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти приймання-передачі послуги направляються користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в системі управління ринком, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку. Оплату вартості послуги після коригування обсягів та вартості послуг користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акту приймання-передачі послуги (включно) або акт приймання-передачі послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно). Акти приймання-передачі послуги та акти коригування до актів приймання-передачі послуги у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням сервісу) або надає користувачу два примірника акта приймання-передачі послуги та/або акта коригування до акта приймання-передачі послуги в паперовому вигляді, підписані власноручним підписом зі свого боку. Користувач здійснює підписання актів приймання-передачі послуги та актів коригування до актів приймання-передачі послуги відповідного розрахункового періоду протягом трьох робочих днів з дня отримання користувачем.

При цьому, згідно з підпунктом 1 пункту 7.1., підпункту 2 пункту 9.3. Договору ОСП має право отримувати від користувача своєчасну оплату за послугу, а користувач зобов`язаний здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за послугу на умовах, визначених цим Договором.

В пунктах 10.3., 10.4., 10.7. Договору сторони, зокрема узгодили, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою Сервісу, є оригінальним та має повну юридичну силу, створює права та обов`язки для сторін, та визнається рівнозначним документом ідентичному документу, який міг би бути створений однією із сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб. Будь-яку документи, що створюються/укладаються сторонами під час виконання Договору можуть бути підписані сторонами як у паперовій формі та і в електронній формі з використанням електричного підпису. Сторони підтверджують, що документи підписані електронним підписом за допомогою Сервісу з використанням реєстраційних даних сторони, є такими, що підписані цією стороною (уповноваженою нею особою).

На виконання умов Договору позивач через Сервіс направив відповідачу: (1) планові рахунки за період січень 2024 - лютий 2025; (2) акти приймання-передачі послуги за період січень 2024 - лютий 2025; (3) акти коригування до актів приймання-передачі послуги за січень-травень 2024, липень-вересень 2024, листопад-грудень 2024; (4) акт коригування до акту приймання-передачі послуги за січень 2024 (з урахуванням акту коригування від 30.05.2024). Вказані акти підписані за допомогою КЕП обома сторонами без зауважень.

Згідно пункту 6.5. Договору, у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі послуги користувач має право оскаржити зазначені в акті приймання-передачі послуги вартість та/або фактичний обсяг послуги шляхом направлення ОСП (АКО) та ППКО повідомлення протягом 5 робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнятий без розбіжностей.

Позивач зазначає, що повідомлень з обґрунтуванням розбіжностей за отриманими від ОСП актами приймання-передачі послуги відповідач не надав, а тому направлені акти приймання-передачі послуги за період січень 2024 - лютий 2025 вважаються прийнятими без розбіжностей.

Однак, відповідач здійснював оплати з порушення строків, передбачених пунктами 6.2. та 6.4. Договору.

Станом на 20.03.2025 у відповідача була наявна основна заборгованість за надані послуги перед позивачем у загальному розмірі 22 997 219, 30 грн, а саме: за січень 2025 заборгованість у розмірі 4 661 450, 70 грн; за лютий 2025 заборгованість у розмірі 18 355 768, 60 грн.

25.03.2025 року позивач звернувся до суду з позовом у даній справі про стягнення заборгованості (січень-лютий 2025 року), 3% річних та інфляційних втрат до суду з прострочення виконання грошових зобов`язань з оплати наданих послуг (прострочення сталось за періоди січень 2024 по лютий 2025), тобто початку дії Договору №1924-02024-ПП.

Після звернення позивача до суду з позовом, 26.03.2025 року, 27.03.2025 року відповідач здійснив погашення заборгованості у розмірі 22 997 219, 30 грн основного боргу (виник за послуги січень-лютий 2025 року), про що відповідач повідомив суд в заяві від 27.03.2025 та у відзиві на позовну заяву від 25.04.2025. Позивач, в свою чергу, в додаткових пояснення від 27.05.2025 підтвердив зазначені обставини.

Проте, суд відповідно до процесуальних норм був змушений відкрити провадження у справі, оскільки позивач заявляв не тільки позовні вимоги про стягнення основного боргу, а і № % річних та інфляційні втрати за прострочене грошове зобов`язання, яке виникло за надані послуги за період січня 2024 по лютий 2025.

На стадії підготовчого провадження, суд в протокольній ухвалі від 27.05.2025 зазначив, що предмет спору щодо стягнення основного боргу за січень-лютий 2025 року відсутній, у зв`язку з погашенням відповідачем такої заборгованості в повному обсязі.

01.07.2025 позивач подав до суду заяву, в якій, зокрема просив суд закрити провадження у справі в частині основного боргу.

Господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору (пункт 2 частина 1 стаття 231 Господарського процесуального кодексу України).

Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

За таких обставин в даній справі відсутній предмет спору в частині основного боргу у розмірі 22 997 219, 30 грн, тому суд закриває провадження у даній справі в частині вказаної суми на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, позивач вважає, що між сторонами існують спірні правовідносини (предмет спору) щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 164 206, 24 грн та інфляційні втрати у розмірі 32 000, 00 грн, які нараховані позивачем, у зв`язку з простроченням здійснення своєчасного розрахунку відповідачем за отримані послуги за Договором за період з січня 2024 по лютий 2025.

II. Предмет та підстави позову.

Після закриття провадження в частині стягнення основного боргу за надані послуги в січні-лютому 2025 року, предметом позову у справі є матеріально - правові вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього 3% річних та інфляційних втрат за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, яке виникло за надані послуги за період січня 2024- лютий 2025 року.

Юридичними підставами позову є стаття 625 Цивільного кодексу України.

Фактичними підставами позову є неналежне виконання відповідачем умов договору №1924-02024-ПП в частині здійснення своєчасного розрахунку за надані позивачем послуги з передачі електроенергії.

III. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушував умови договору №1924-02024-ПП в частині здійснення своєчасного розрахунку за надані позивачем послуги з передачі електричної енергії за період січень 2024-лютий 2025, у зв`язку з чим позивач в порядку статті 625 Цивільного кодексу України нарахував відповідачу 3% річних та інфляційні втрати.

IV. Заперечення відповідача у справі.

(1) У відповідача відсутня заборгованість перед позивачем у заявленому розмірі.

Відповідач здійснив погашення основного боргу після подачі позову, однак до відкриття провадження у справі.

(2) Позивач здійснював розрахунки за надані послуги з передачі електричної енергії у відповідності до пункту 6.4. Договору, а відтак, у позивача відсутні правові підстави для нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

(3) відповідач здійснював вчасно розрахунки за надані послуги за фактично надані обсяги, а не за планові, і такий строк становить - 15 числа місяця наступного за розрахунковим (п. 6.4) і такі строки відповідачем не були порушені.

(4) відповідачем також визначено орієнтовну суму витрат на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. та зазначено про намір подати подати докази понесення таких витрат у строки, встановлені ч. 8 статті 129 ГПК України.

V. Оцінка судом доказів та висновки суду.

З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- чи підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що відповідач здійснював не своєчасний розрахунок за надані позивачем послуги з передачі електричної енергії за договором №1924-02024-ПП в спірний період?

- чи правомірно позивач нарахував відповідачу 3% річних та інфляційні втрати на суму заборгованості, яка визначалась як щодо планових обсягів передачі, так і щодо фактичних обсягів передачі ?

- чи правильно позивачем визначені періоди прострочення?

- чи є розрахунки позивача щодо стягнення 3% та інфляційних втрат обґрунтованими, а відтак, чи підлягають позовні вимоги задоволенню та в якій частині?

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Згідно із частиною 1, пункту 1 частини 2 статті 11, частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Матеріалами справи підтверджено, що між сторонами на підставі статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом подачі відповідачем заяви-приєднання від 01.01.2024 укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії, який затверджений наказом позивача №549 від 03.10.2023 (в подальшому №343 від 07.06.2024) та присвоєно ідентифікатор №1924-02024-ПП. Згідно умов якого, позивач безперервно надає послуги з передачі електричної енергії, а відповідач зобов`язується здійснювати оплату за послуги відповідно до умов цього договору.

Договір, укладений між сторонами, є договором про надання послуг з передачі електричної енергії, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Закону України «Про ринок електричної енергії» ( стаття 33) та Кодексу системи передач.

Оплата послуг з передачі електричної енергії здійснюється за тарифами, які визначаються Регулятором відповідно до затвердженої ним методики (частина 5 стаття 33 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Зі змісту умов Договору вбачається, що для розрахунків використовується плановий і фактичний обсяг послуги.

Так, відповідач здійснює поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів і розрахунків:

- 1 платіж до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги наданої в першій декаді розрахункового періоду;

- 2 платіж до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги наданої в другій декаді розрахункового періоду;

- 3 платіж до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги наданої в третій декаді розрахункового періоду.

За фактичний обсяг послуги, відповідач здійснює розрахунок до 15 числа місяця включно, наступного за розрахунковим з урахуванням здійснених коригувань, які засвідчуються відповідним актом.

Вищезазначені розрахунки здійснюються на підставі рахунків та актів, які направляються відповідачу, зокрема, засобами електронного зв`язку.

Тобто, з вищевказаних умов, відповідач зобов`язався здійснювати поетапну оплату планової вартості послуги за кожну з 3-х декад окремо (до 18 числа поточного місяця; до 28 числа поточного місяця; до 08 числа наступного місяця) та до 15 числа наступного місяця за розрахунковим здійснювати оплату послуг за фактичний обсяг послуги з урахуванням здійснених коригувань між плановим та фактичним обсягом.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач направляв відповідачу рахунки та акти за спірний період засобами електронного зв`язку з використанням електронного підпису, відповідач, в свою чергу, приймав без заперечень та зауважень акти на накладав власний електронний підпис.

Відповідач зазначені обставини не заперечує. Крім того, матеріали справи не містять доказів, що відповідач оскаржував акти за спірний період.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 525, 526 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом (стаття 610 Цивільного кодексу України).

Позивач стверджує, що відповідач здійснював розрахунок за послуги в період з січня 2024 по лютий 2025 з порушенням пунктів 6.2. та 6.4 Договору, у зв`язку з чим позивач нарахував відповідачу 3% річних та інфляційні втрати за вказаний період прострочення як за планові обсяги передачі електроенергії, так і за фактичні обсяги переданої електроенергії позивачем (за послуги надані в грудні 2024 щодо інфляційних втрат та 3% річних за період з січня 2024 року по лютий 2025 року ) та 3% річних (за послуги надані в період жовтня 2024 по лютий 2025 року).

Відповідач, заперечуючи проти вимог позивача, зазначає, що своєчасно здійснював розрахунок за фактичний обсяг послуг у відповідності до пункту 6.4. Договору, а саме до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, натомість позивач розпочинає здійснювати нарахування 3% річних та інфляційних втрат виходячи із планових обсягів та за періоди здійснення оплат, які передбачені пунктом 6.2. Договору, що на думку відповідача є безпідставним.

Отже, суд приходить до висновку, що твердження відповідача про настання строку оплати лише за фактичні обсяги електроенергії не відповідають умовам договору, до якого приєднався відповідач, а саме п. 6.2 договору.

Відповідач за власним волевиявленням погодився з умовами публічного договору приєднання, що в свою чергу свідчить заява-приєднання до умов договору.

Умовами договору, передбачений механізм здійснення розрахунків, а саме пунктом 6.2. Договору, де користувач здійснює розрахунок планових обсягів поетапно за три декади та пунктом 6.4., де користувач здійснює остаточний розрахунок за фактичний обсяг послуг з передачі електроенергії з урахуванням здійснених коригувань планового та фактичного обсягу.

Відтак, відповідач зобов`язаний був здійснювати розрахунки, як за плановий обсяг згідно пункту 6.2., так і остаточний за фактичний обсяг згідно пункту 6.4.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (частина 1 статті 625 Цивільного кодексу України).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 стаття 625 Цивільного кодексу України).

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 у справі №910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3% річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги.

Передбачене частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №464/3790/16-ц).

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі №703/2718/16-ц та від 19.06.2019 у справі №646/14523/15-ц).

Відтак, позивач правомірно здійснив нарахування відповідачу 3% річних та інфляційних втрат.

З наданого розрахунку 3% річних вбачається, що позивач здійснює нарахування щодо кожного спірного місяця окремо з урахуванням строків оплати згідно пунктів 6.2. та 6.4. Договору та здійснено нарахування за січень 2024-лютий 2025.

Розрахунок інфляційних втрат стосується лише періоду грудня 2024 року Суд, здійснивши перевірку правильності здійсненого позивачем розрахунку 3% річних і інфляційних втрат зазначає, що розрахунки є арифметично правильними, періоди заборгованості позивачем також визначені правильно.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Суд констатує, що відповідач власного контррозрахунку 3% річних та інфляційних втрат до суду не надав.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням встановленого вище, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення 3% річних та інфляційних втрат у розмірі заявленому позивачем підлягають повному задоволенню.

VI. Розподіл судових витрат.

(1) Щодо судового збору та інших судових витрат сторін у справі.

Судовий збір покладається, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, суд покладає судовий збір (без урахування суми в частині закритого провадження) за подання позовної заяви на відповідача.

Заяв та клопотань щодо розподілу інших судових витрат від позивача не надходило та усно не заявлялось.

Заявлені судові витрати відповідача в силу приписів пункту 1 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на останнього.

(2) Щодо повернення надмірно сплаченої суми судового збору.

Позивач сплатив судовий збір з урахуванням ціни позову у розмірі 23 193 425, 54 грн та із застосуванням коефіцієнту пониження ставки судового збору у розмірі 278 321, 11 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №В-2172 від 26.03.2025.

У зв`язку з тим, що суд ухвалою від 27.05.2025 встановив відсутність основного боргу та зазначив про необхідність закриття провадження у справі в частині основного боргу у розмірі 22 997 219, 30 грн, відповідно на розгляді суду залишились позовні вимоги з ціною позову- 196 206, 24 грн.

Таким чином за зазначений позов, позивачу необхідно було сплатити судовий збір з урахуванням коефіцієнту пониження ставки судового збору у розмірі 2 422, 40 грн.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Згідно з частиною 2 статті 7 Закону України «Про судовий збір», судовий збір з підстав передбачених пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» повертається в повному розмірі.

В заяві від 01.07.2025 позивач заявив клопотання про повернення надмірно сплаченої суми судового збору в частині закритого провадження.

Враховуючи те, що суд закрив провадження у справі в частині основного боргу у розмірі 22 997 219, 30 грн на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, і вказана ухвала викладається в повному тексті рішення, у зв`язку з відсутністю предмета спору, суд задовольняє клопотання позивача та повертає останньому суму надмірно сплаченого судового збору за платіжною інструкцією №В-2172 від 26.03.2025 у розмірі 275 898, 71 грн на підставі пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи вищенаведену, керуючись статтями 13, 73-77, 86, 129, 231, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, статтею 7 Закону України «Про судовий збір» суд

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі №910/3702/25 в частині основного боргу у розмірі 22.997.219, 30 грн (двадцять два мільйони дев`ятсот дев`яносто сім тисяч двісті дев`ятнадцять) грн 30 коп, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

2. В іншій частині позов Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК ЕНЕРДЖІ ГРУП» - задовольнити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СК ЕНЕРДЖІ ГРУП» (01024, м. Київ, вул. Шовковична, буд. 30-А, офіс 23; ідентифікаційний код: 43801489) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25; ідентифікаційний код: 00100227) 3% річних у розмірі 164 206 (сто шістдесят чотири тисячі двісті шість) грн 24 коп., інфляційних втрат у розмірі 32 000 (тридцять дві тисячі) грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

4. Видати наказ на виконання п. 3 даного рішення після набрання рішенням законної сили.

5. Задовольнити клопотання Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» про повернення надмірно сплаченої суми судового збору.

5.1. Повернути Приватному акціонерному товариству «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25; ідентифікаційний код: 00100227) з Державного бюджету України надмірно сплачену суму судового збору у розмірі 275 898 (двісті сімдесят п`ять тисяч вісімсот дев`яносто вісім) грн 71 коп. сплаченого за платіжною інструкцією №В-2172 від 26.03.2025.

5.2. На виконання п. 5.1 видати відповідний наказ про повернення сплаченої суми судового збору позивачеві.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14.10.2025

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких