ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2025м. ПолтаваСправа № 917/1340/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Байдуж Ю. С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські машини", ; вул. Ушинського, 40, приміщення 302, офіс 1, м. Київ, 03151

до Фізичної особи-підприємиці Лазарєвої Анни Олександрівни, РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1

про стягнення 152 874,66 грн,

ухвалив рішення про наступне:

1. СУТЬ СПОРУ.

1.1. Предметом даного спору є стягнення з відповідача суми передоплати за непоставлений товар, а також відсотків річних та інфляційних втрат за невиконання грошового зобов`язання.

2. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

2.1. Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські машини» (надалі - позивач) 22.01.2025 року на майданчику оголошень із продажу деталей до дронів «Дронобаза» в застосунку Телеграм було здійснено замовлення на поставку товару, а саме тепловізійних камер у Фізичної особи-підприємиці Лазарєвої Анни Олександрівни (надалі - Відповідачка).

2.2. Відповідачкою було виставлено позивачу рахунок-фактуру № 25122-7 від 22.01.2025 для оплати закупівлі наступного товару: камера Caddx IRC 640 thermal у кількості 10 штук за ціною 26 500 грн, а також камера Caddx IRC 640 thermal Б/у в кількості 5 штук по ціні 23 900 грн. Всього на загальну суму 384 500 грн (а. с. 10).

В той же день 22.01.2025 позивачем було здійснено оплату у розмірі 384 500 грн у відповідності до рахунку-фактури № 25122-7 від 22.01.2025 на розрахунковий рахунок відповідачки, що підтверджується платіжною інструкцією № 1316 від 22.01.2025 (а. с. 11).

2.3. Як зазначає позивач, пізніше відповідачка за допомогою засобів телефонного зв`язку повідомила, що поставка здійснюватись не буде та відбудеться повернення грошових коштів.

2.4. Пізніше відповідачка повернула позивачу частину коштів, а саме:

04.02.2025 на рахунок позивача надійшли кошти від Лазаревої Анни Олександрівни у розмірі 18 000 грн за платіжною інструкцією, де в призначенні платежу було зазначено: "Повернення помилково зарахованих коштів від 23.01.2025" (а. с. 12);

05.02.2025 на рахунок позивача надійшли кошти від Коршунової Вікторії Вікторівни у розмірі 15 000 грн за платіжною інструкцією № 703861879.1, де в призначенні платежу було зазначено: «Повернення помилково зарахованих коштів від ФОП Лазарева Анна Олександрівна» (а. с. 13);

25.02.2025 на рахунок позивача надійшли кошти від ФОП Коршунової Вікторії Вікторівни у розмірі 8200 грн за платіжною інструкцією № 35, де в призначенні платежу було зазначено: «Повернення боргу за ФОП Лазарева Анна» (а. с. 14).

27.02.2025 на рахунок позивача надійшли кошти від ФОП Коршунової Вікторії Вікторівни у розмірі 30 000 грн за платіжною інструкцією № 40, де в призначенні платежу було зазначено: «Повернення боргу за ФОП Лазарева Анна, без ПДВ» (а. с. 15).

19.03.2025 на рахунок позивача надійшли кошти від ФОП Коршунової Вікторії Вікторівни у розмірі 35 000 грн за платіжною інструкцією № 26, де в призначенні платежу було зазначено: «Повернення коштів за ФОП Лазарева Анна» (а. с. 16).

2.5. Позивач звернувся до відповідачки з претензією № 105 від 19.03.2025 (а. с. 20-22) про повернення коштів у розмірі 278 300 грн на рахунок позивача протягом семи календарних днів. Вказана претензія була направлена на адресу відповідачки, проте повернулася неврученою через відсутність адресата, що підтверджується накладною Укрпошти № 848 від 20.03.2025 з фіскальним чеком та описом вкладення, а також роздруківкою перевірки статусу поштового відправлення з сайту Укрпошти (а. с. 24-28).

2.6. Після цього відповідачка повернула позивачу ще частину коштів, а саме:

02.04.2025 на рахунок позивача надійшли кошти від ФОП Коршунової Вікторії Вікторівни у розмірі 50 000 грн за платіжною інструкцією № 56, де в призначенні платежу було зазначено: «Повернення боргу за ФОП Лазарева Анна» (а. с. 17);

14.04.2025 на рахунок позивача надійшли кошти від ФОП Лазаревої Анни Олександрівни у розмірі 50 000 грн за платіжною інструкцією, де в призначенні платежу було зазначено: «Оплата за рахунок: НОМЕР_2 Платник: Лазарєва Анна Олександрівна. ІПН: НОМЕР_1 » (а. с. 18);

21.05.2025 на рахунок позивача надійшли кошти від ФОП Коршунової Вікторії Вікторівни у розмірі 28 300 грн за платіжною інструкцією № 96, де в призначенні платежу було зазначено: «повернення боргу» (а. с. 19).

2.7. Отже, загальна сума, яка була повернена з боку відповідачки на рахунок позивача склала 234 500 грн.

2.8. Позивач звернувся до відповідачки з повторною претензією № 02-06/25 від 02.06.2025 (а. с. 29-32) про повернення коштів у розмірі 150 000 грн на рахунок позивача протягом семи календарних днів. Вказана претензія була направлена на адресу відповідачки, проте повернулася неврученою через відсутність адресата, що підтверджується накладною Укрпошти № 460 від 04.06.2025 з фіскальним чеком та описом вкладення, а також роздруківкою перевірки статусу поштового відправлення з сайту Укрпошти (а. с. 33-37).

2.9. Проте, решта грошових коштів у розмірі 150 000 грн на рахунок Позивача не надходили, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи доказів протилежного.

2.10. Невиконання відповідачкою вимог претензії стало причиною звернення позивачем з даним позовом до суду.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ПОЗИВАЧА.

3.1. Позивач просить стягнути з відповідачки на його користь 150 000 грн залишку передоплати за товар, який не був поставлений.

Крім цього, позивач просить стягнути з відповідачки 924,66 грн 3% річних, нарахованих за період прострочення грошового зобов`язання з 18.04.2025 по 01.07.2025 та 1950 грн інфляційних втрат, нарахованих за травень 2025 року.

3.2. Юридичними підставами позову є статті 11, 530, 610, 625, 626, 662, 665, 693, 712, ЦК України.

3.3. Фактичними підставами позову є невиконання відповідачкою своїх зобов`язань з повернення передоплати за товар, який не поставлено.

4. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ВІДПОВІДАЧА.

4.1. Відповідач своїм правом на надання відзиву на позовну заяву у справі не скористався, відзив не надав.

5. ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

5.1. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 14.07.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі № 917/1340/25 без виклику сторін; відповідачу встановлено строк для подання суду: відзиву на позов - 15 днів з дня вручення цієї ухвали; заперечень - 5 днів з дати отримання відповіді на відзив. А також роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи. Позивачу встановлено строк на подання відповіді на відзив - 5 днів з дня отримання відзиву. Крім цього сторонам було надано строки на подання клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін (у разі їх наявності).

5.2. Згідно довідки про доставку електронного листа, позивач отримав ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі в електронному вигляді 14.07.2025 о 18:01 год. (а. с. 48).

5.3. З урахуванням того, що у відповідачки відсутній зареєстрований електронний кабінет в окремій підсистемі «Електронного суду» ЄСІТС, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 14.07.2025 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідачки, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Степова, 173, с. Мушти, Полтавський район, Полтавська область, 38424.

Однак зазначене поштове відправлення повернулось на адресу суду із відміткою працівника поштової установи на довідці про причини повернення/досилання (Ф.20) «адресат відсутній за вказаною адресою».

Наразі суд зазначає, що відповідно до частин 3, 7 ст. 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Згідно з пп. 3-5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З урахуванням зазначеного вище, судом було вжито усіх належних заходів щодо повідомлення відповідачці про розгляд справи судом, у зв`язку із чим суд дійшов висновку, що відповідачка була належним чином повідомлена про розгляд справи судом та про її право подати відзив на позовну заяву.

5.4. У даному випадку судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідачка не була позбавлена права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 14.07.2025 в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

5.5. У встановлений судом строк клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходило.

5.6. Відповідачка відзив на позов суду не надала, про наявність поважних причин неподання відзиву у встановлений судом строк не повідомила.

У зв`язку з цим, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

6. ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

6.1. З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- яка правова кваліфікація взаємовідносин, що виникли між сторонами, з урахуванням предмету та підстав позову, що розглядається у цій справі?

- враховуючи визначену правову кваліфікацію чи правомірні заявлені позовні вимоги?

6.2. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно позивач має довести наявність обставин, що дають ствердну відповідь на ключові питання, а відповідач - негативну.

Ухвалюючи рішення у даній справі суд виходить з наступного.

Доказами, згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими, речовими та електронними доказами, відповідно до частини другої наведеної норми.

7. ВИСНОВОК СУДУ ПРО НАЯВНІСТЬ ПІДСТАВ ДЛЯ ЗАДОВОЛЕННЯ ПОЗОВУ.

7.1. З обставин справи вбачається, що між сторонами по справі було укладено договір поставки в спрощеній формі.

7.2. Так, згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтями 202, 205 ЦК України закріплено загальне поняття правочину, яким є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

При цьому відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Положеннями ст. 627, ст. 628 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

7.3. Враховуючи, що зазначений в п. 2.2. даного рішення рахунок-фактура містить перелік товарів, які підлягають оплаті, їх вартість та кількість, а також строк оплати (до 25.01.2025) вказаний рахунок за своєю правовою природою є пропозицією відповідачки укласти договір купівлі-продажу з позивачем (офертою).

В свою чергу здійснення позивачем оплати зазначеного рахунку-фактури є прийняттям такої пропозиції позивачем (акцептом).

7.4. Таким чином, суд дійшов висновку, що між сторонами мав місце факт укладання правочину - договору поставки у спрощений спосіб.

7.5. Враховуючи правову природу укладеного договору, кореспондуючи права та обов`язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з поставки.

7.6. Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

7.7. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

7.8. Згідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

7.9. За умовами ч. 1, 2 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

7.10. Відповідно до ст. 599 ЦК України та ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

7.11. В пункті 2.2. цього рішення судом було встановлено факт виконання позивачем свого зобов`язання з оплати товару на суму 384 500 грн (передоплата) та невиконання відповідачкою зобов`язання з поставки товару, яке підтверджується відсутністю доказів такої поставки в матеріалах справи.

7.12. У зв`язку з цим, позивач правомірно на підставі ст. 693 ЦК України звернувся до відповідачки з претензіями з вимогою повернути суму передоплати (п. 2.5., 2.8. рішення).

В свою чергу відповідачка повернула лише частину передоплати у розмірі 234 500 грн (п. 2.7. цього рішення), а сума 150 000 грн залишилася неповернутою.

7.13. Таким чином, вимога позивача про стягнення коштів у сумі 150 000 грн є правомірною за задовольняється судом.

7.14. Крім цього, позивач правомірно нарахував відповідачці суми процентів річних та інфляційних втрат.

Так, відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач неодноразово звертався до відповідачки з претензіями щодо повернення суми передоплати (п. 2.5., 2.8. рішення).

Оскільки відповідачка у встановлений претензією № 105 від 19.03.2025 семиденний строк не повернула залишок передоплати, позивач правомірно нарахував на прострочену суму 150 000 грн 3% річних за період прострочення з 18.04.2025 до 01.07.2025 на суму 924,66 грн, а також інфляційні втрати за травень 2025 року на суму 1950,00 грн.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок відсотків річних та інфляційних втрат і встановив його правильність.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення процентів річних та інфляційних втрат задовольняються судом повністю.

7.15. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

8. СУДОВІ ВИТРАТИ.

8.1. Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

8.2. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України.

Так, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

8.3. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі, витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн, сплата яких підтверджується платіжною інструкцією № 2988 від 01.07.2025, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 232-233,237-238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємиці Лазарєвої Анни Олександрівни (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські машини" (; вул. Ушинського, 40, приміщення 302, офіс 1, м. Київ, 03151): 150 000 грн передоплати за непоставлений товар, 924,66 грн 3% річних, 1950,00 грн інфляційних втрат, а також 3028 грн витрат зі сплати судового збору.

3. Видати судовий наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 10.10.2025.

СУДДЯ Юлія БАЙДУЖ