ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" жовтня 2025 р. м. Київ Справа № 911/3108/25

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., розглянувши матеріали позовної заяви

Заступника керівника Київської обласної прокуратури (01601, м. Київ, бульв. Л. Українки, буд. 27/2, код: 02909996) в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації (01196, м. Київ, пл. Лесі Українки, буд. 1, код: 00022533)

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Берліс» (03049, місто Київ, вул.Чапека Карела, будинок 4, квартира 12, код: 45695732)

про витребування земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області 06.10.2025 надійшла позовна заява Заступника керівника Київської обласної прокуратури (надалі - прокурор) в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації про витребування від Товариства з обмеженою відповідальністю «Берліс» з незаконного володіння на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації земельних ділянок з кадастровими номерами: :03:004:0493, :03:004:0494.

Позовні вимоги обґрунтовані зокрема тим, що постановою Верховного Суду від 20.09.2023 у справі № 359/9596/15-ц витребувано у власність держави в особі Кабінету Міністрів України з незаконного володіння ОСОБА_1 земельні ділянки, розташовані за межами села Гнідин Бориспільського району Київської області, загальною площею 9,9 га (по 0,99 га кожна) з кадастровими номерами: :03:004:0244, :03:004:0241, :03:004:0246, :03:004:0245, :03:004:0247, :03:004:0249, :03:004:0248, :03:004:0250, :03:004:0243, :03:004:0242.

При цьому в процесі виконання судового рішення встановлено, що 22.09.2023 на підставі договорів дарування № 1651 та купівлі-продажу № 1648 вказані земельні ділянки були відчужені ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та в подальшому за заявою останньої земельні ділянки об`єднано та утворено за їх рахунок земельну ділянку площею 9,8999 га з кадастровим номером: :03:004:0489, а в подальшому на підставі заяви ОСОБА_2 вказану земельну ділянку поділено на дві земельні ділянки, а саме площею 8,3999 га з кадастровим номером :03:004:0493 та площею 1,5 га з кадастровим номером :03:004:0494.

Надалі, на підставі договору дарування від 09.06.2025 зазначені дві земельні ділянки відчужено на користь ОСОБА_3 , яка, у свою чергу, на підставі Акта приймання-передачі передала земельні ділянки до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Берліс».

При цьому прокурор зауважує, що особою, яка приймала земельні ділянки до статутного капіталу ТОВ «Берліс» вказано ОСОБА_2 , а усі цивільно-правові угоди, на підставі яких здійснювалось відчуження земельних ділянок датовані 09.06.2025, що додатково свідчить про фіктивний характер вказаних угод, які формально відповідають вимогам закону.

Як вказує прокурор, спірні земельні ділянки відносяться до земель лісогосподарського призначення та вибули з володіння власника - держави Україна поза його волею та всупереч вимог, зокрема, ст.ст. 20, 21, 57, 116, 118, 122, 149 Земельного кодексу України, ст.ст. 27, 31, 57 Лісового кодексу України, а тому перебування спірних земельних ділянок у володінні відповідача є незаконним, у зв`язку з чим прокурор звернувся до суду із вимогами про витребування спірних земельних ділянок з незаконного володіння відповідача на користь держави в особі позивача.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про залишення її без руху з наступних підстав.

09.04.2025 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» (далі - Закон № 4292-ІХ), підпунктом 1 пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України, зокрема, до статей 164, 174 Господарського процесуального кодексу України.

Так, за приписами ч. 6 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону № 4292-ІХ) у разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

Законом № 4292-ІХ також доповнено статтю 390 Цивільного кодексу України частиною п`ятою наступного змісту:

« 5. Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві.

Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.»

Із системного аналізу вказаних норм вбачається, що за наслідками розгляду справи про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади суд ухвалює рішення про витребування майна виключно за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. При цьому, ухвалюючи рішення про витребування майна, суд вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві. Перерахування грошових коштів здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Таким чином, попереднє внесення на депозитний рахунок суду вартості спірного майна, оціненої згідно із законом, є обов`язковою матеріально-правовою передумовою для витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади.

Судом встановлено, що прокурором до позовної заяви не додано документів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

Водночас, в поданій позовній заяві прокурор стверджує про недобросовісність відповідача, між тим суд зауважує, що з огляду на положення ч. 5 ст. 12 Цивільного кодексу України, за змістом якої, якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.

Отже добросовісність набувача презюмується, тобто незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне.

Разом з тим, доведення вказаних обставин в контексті норм Господарського процесуального кодексу України, зокрема і спростування зазначеної презумпції, можливе виключно на стадії судового розгляду справи по суті, оскільки лише на цій стадії суд: досліджує надані сторонами докази, встановлює обставини, які мають значення для правильного вирішення спору, а також здійснює правову оцінку поведінки сторін у межах реалізації ними тих чи інших прав.

Зважаючи на наведене вище, суд дійшов висновку про те, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у частині 6 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, адже прокурором не надано документів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна. При цьому така вартість спірного майна (у даному випадку земельних ділянок) має бути визначена, зокрема станом на дату подання позовної заяви.

Отже, суд доходить висновку, що прокурором при зверненні до суду порушено приписи ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Заступника керівника Київської обласної прокуратури залишити без руху.

2. Запропонувати прокурору усунути виявлені недоліки позовної заяви протягом 10-ти днів з дня вручення цієї ухвали шляхом подання до суду:

- доказів внесення на депозитний рахунок суду (назва установи - Господарський суд Київської області; код ЄДРПОУ - 03499945; реєстраційні рахунки UA0014298 (депозитний); установа банку - ДКСУ місто Київ) грошових коштів у розмірі вартості спірних земельних ділянок з кадастровими номерами: :03:004:0493, :03:004:0494, експертно-грошова оцінка яких здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви (06.10.2025).

3. Попередити прокурора про те, що у разі якщо виявлені недоліки позовної заяви не будуть усунені у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала складена та підписана 14.10.2025, набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя Р.М. Колесник