ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" жовтня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/2233/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Меленчук Т.М.

розглянувши справу №916/2233/25

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю В.С. ПРОЕКТ (65009, м. Одеса, пров. Світлий, 3; )

До відповідача: Комунального некомерційного підприємства Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр Одеської обласної ради (65055, м. Одеса, вул. Нежданової, буд. 32; )

Про стягнення 2117094,31 грн.

За участі:

Від позивача: Фірсов В.Д., за ордером

Від відповідача: Тарановський Р.В., за ордером

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю В.С. ПРОЕКТ звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Комунального некомерційного підприємства Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр Одеської обласної ради про стягнення 2117094,31 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.06.2025р. прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю В.С. ПРОЕКТ до розгляду та відкрито провадження у справі №916/2233/25. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено (з урахування перебування судді у відпустці з 30.06.2025р. по 25.07.2025р.) на "28" липня 2025 р. о 11:45. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст.166 ГПК України протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив. Викликано представників учасників справи у підготовче засідання, призначене на 28.07.2025р. о 11:45.

30.06.2025р. до суду відповідачем надано відзив.

15.07.2025р. до суду позивачем надано відповідь на відзив.

25.07.2025р. до суду відповідачем надано заперечення.

25.07.2025р. до суду представником відповідача надано клопотання про призначення експертизи.

28.07.2025р. до суду представником позивача надано клопотання про відкладення.

28.07.2025р. суд, без оформлення окремого документа, постановив ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 04.08.2025р. о 12:40, із викликом учасників справи в судове засідання.

01.08.2025р. до суду представником позивача надано заперечення проти клопотання відповідача про призначення експертизи.

04.08.2025р. суд, без оформлення окремого документа, постановив ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 11.08.2025р. о 13:45, із викликом учасників справи в судове засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.08.2025р. відмовлено Комунальному некомерційному підприємству Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр Одеської обласної ради у задоволенні клопотання від 25.07.2025р. про призначення експертизи у справі №916/2233/25 в повному обсязі.

11.08.2025р. суд, без оформлення окремого документа, постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначає справу до судового розгляду по суті на 15.09.2025р. об 11:00, із викликом учасників справи в судове засідання.

15.09.2025р. судом оголошено перерву у розгляді справи по суті до 06.10.2025р. о 12:20, із викликом учасників справи в судове засідання

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Відповідач заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволенні.

У судовому засіданні 06.10.2025 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 13.10.2025 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, суд встановив.

В обґрунтування поданого позову позивачем було зазначено суду, що 24.04.2023 р. між КНП Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр Одеської обласної ради (Замовник) та ТОВ В.С. Проект (Виконавець) укладено Договір № 08-0423 на виконання робіт з виготовлення проектно-кошторисної документації.

Відповідно до п. 1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець зобов`язується виконати у повному обсязі та у визначені Договором строки роботи з розробки проектно-кошторисної документації по об`єкту: Капітальний ремонт радіологічного корпусу (літ. Д) КНП Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр Одеської обласної ради розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Нежданової, 32 код ДК 021:2015-71320000-7 Послуги з інженерного проектування, надалі - Роботи, а Замовник зобов`язується прийняти Роботи та оплатити їх.

Відповідно до п. 2.1. Договору ціна договору складає 1456311, 17 грн., у тому числі Єдиний податок 5% - 72815, 56 грн. Відповідно до Додатку №3 до Договору, Сторони погодили здійснити розрахунки в три етапи.

За посиланням позивача, відповідачем було оплачено вартість І етапу робіт в сумі 146216, 14 грн. та вартість ІІ та ІІІ етапу робіт не оплачено.

Отже, у відповідача, як зазначає позивач, сформувалась перед позивачем непогашена заборгованість за Договором в розмірі 1310095,03 грн.

Відповідно до п. 3.1.1. Договору, Замовник зобов`язаний здійснити приймання виконаної належним чином проектно-кошторисної документації у порядку та строки передбачені цим Договором.

Порядок передання та приймання виконаних робіт регулюється Розділом 5 Договору. Зокрема, відповідно до п. 5.2. Договору після закінчення робіт підрядник передає Замовнику оформлену у встановленому порядку Документацію у 4-х примірниках на паперовому носії та позитивний висновок (звіт) за результатами проведеної державної експертизи Документації на підставі акту виконаних робіт, акту прийому-передачі Документації та накладної та реєстрації в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва.

Як зазначає позивач, ним було розроблено проектну документацію в повному обсязі та надіслано на адресу відповідачу до дати спливу строку дії Договору.

За поясненнями позивача, 14 грудня 2023 року Виконавець направив на адресу Замовника пакет документів, згідно п. 5.2. Договору кур`єрським відправленням № 9941 від 14.12.2023 р. з описом вкладення. Відповідно до відміток КНП ОРКПЦ ООР на квитанції кур`єрської накладної та опису вкладення, а також акту кур`єрської служби Двадцять п`ять годин про відмову від 19.12.2023 року, КНП ОРКПЦ ООР відмовилось від отримання вказаного відправлення без пояснення жодних причин. 27.12.2023 р. Виконавцем здійснена друга спроба вручення Замовнику проектної документації через Одеський обласний Вузол спеціального зв`язку Державного підприємства спеціального зв`язку. В свою чергу, 28.12.2023 р. Адресат (КНП ОРКПЦ ООР) відмовився від отримання відповідного відправлення, що підтверджується Довідкою Одеського обласного вузла спецзв`язку вих. № 32 від 24.01.2024 р.

Як вказує позивач, у зв`язку з відмовою відповідача від отримання проектної документації без пояснення причин, позивач звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою про зобов`язання відповідача прийняти проектну документацію.

Рішенням Господарського суду Одеської області у справі №916/407/24 від 15.05.2024 р., залишеного в силі Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2024 року та Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 08.04.2025 року, позовні вимоги ТОВ В.С. Проект задоволено в повному обсязі, зобов`язано КНП "ОРКПЦ" ООР" прийняти від проектну документацію та супровідні документи, розроблені ТОВ "В.С, Проект на виконання Договору від 24.04.2023 р. № 08-0423 на виконання робіт з виготовлення проектно-кошторисної документації.

14.05.2025 року ТОВ В.С. Проект передало, а КНП "ОРКПЦ" ООР" прийняло проектно-кошторисну документацію та супровідні документи відповідно до п. 5.2. Договору, що підтверджується підписанням акту прийому-передачі документів обома Сторонами.

Як вказує позивач, станом на 30.05.2025 року (тобто після спливу 15 днів з моменту отримання проектної документації, відповідачем не надано позивачеві жодної відповіді, чи вмотивованої відмови від приймання проектної документації). Таким чином, ТОВ В.С. Проект виконало зобов`язання з розробки проектної документації та передачі її Замовнику в повному обсязі, відповідно до умов Договору, без порушення строків та якості виконання робіт, що підтверджується як висновком експертизи проектної документації, так і висновками судів у попередніх господарських справах.

Відповідно до пункту 2.5. Договору, оплата вартості робіт здійснюється Замовником поетапно на підставі підписаного Сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт за кожним етапом. Оплата здійснюється протягом 10 банківських днів з моменту підписання акту здачі-приймання виконаних робіт по кожному етапу.

Згідно з пунктом 2.6 Договору, остаточний розрахунок після завершення робіт здійснюється після передачі Виконавцем Замовнику Робіт за актом прийому-передачі разом з позитивним висновком (звітом) за результатами проведеної експертизи з урахуванням раніше проведених платежів.

Відповідно до пункту 5.2 Договору, пiсля закiнчення робiт пiдрядник передає Замовнику оформлену у встановленому порядку Документацію у 4-х примірниках на паперовому носії та позитивний висновок (звiт) за результатами проведеної державної експертизи Документації на пiдставi акту виконаних робiт, акту прийому-передачi Документації та накладної та реєстрації в Єдиній державнiй електроннiй системи у сферi будівництва. Крім того, Документація передається Замовнику на електронних носіях.

Відповідно до пункту 5.3 Договору, в разі якщо виконанi роботи щодо розробки, Документації не відповідають умовам цього Договору, протягом 15-ти календарних днiв подати мотивовану вiдмову вiд приймання Документації разом з проектно-кошторисною документацією двостороннього акту iз перелiком доопрацювань, якi потрiбно виконати, та строків їх виконання.

Згідно з пунктом 6.3. Договору, Замовник несе відповідальність за своєчасну сплату виконаних робіт.

Надаючи обґрунтування дати, з якої у відповідача виникло зобов`язання з оплати вартості проектно-вишукувальних робіт, позивачем було зазначено суду, що незважаючи на отримання відповідачем проектної документації 14.05.2025 року, з огляду на поведінку відповідача та наведені вище обставини, позивач вважає, що грошові зобов`язання відповідача з оплати проектно-вишукувальних робіт виникли у останнього з 28.12.2023 року. Відповідно, штрафні санкції також мають бути розраховані починаючи з 28.12.2023 року. Таким чином, як вважає позивач, справедливим буде розрахунок штрафних санкцій та компенсаційних платежів саме з 28.12.2023 року, тобто з моменту, коли у відповідача мало виникнути зобов`язання з оплати за умови дотримання ним добросовісної поведінки у спірних правовідносинах, однак, саме через недобросовісну поведінку відповідача, позивач не отримав вчасно грошові кошти, на які він мав справедливе очікування.

Надаючи відзив, відповідачем було зазначено суду, що після підписання Договору №08-0423 Виконавець приступив до виконання першого етапу Робіт, який виконав у строк та передав КНП ОРКПЦ`ООР», як Замовнику, про що сторони між собою підписали АКТ здачі-приймання робіт (надання послуг) №1 від 26.05.2023 та Накладну №02 на передачу-приймання проектно-кошторисної документації по договору №08-0423 від 24.04.2023. Відповідно до платіжної інструкції №5052 від 29.05.2023 Замовником за виконання першого етапу Робіт проведено оплату в розмірі 146 216,14 грн. в повному обсязі.

За посиланням відповідача, Виконавець свої зобов`язання стосовно розробки проектно- кошторисної документації по об`єкту: «Капітальний ремонт радіологічного корпусу (Літ.Д) КНП «Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр" Одеської обласної ради», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Нежданова, 32», код ДК 021:2015-71320000-7, зазначені у Договорі №08- 0423 та додатку № 2 до Договору, не виконав.

Відповідачем було зазначено суду, що в рамках судової справи № 916/19/24 основна причина відмову у задоволенні позові КНП «ОРКПЦ» ООР» стало те, що не було доведено істотність порушення пропорційності завданої шкоди. Тобто судом не встановлювалось виконання робіт без порушення строків з боку ТОВ «В.С. ПРОЕКТ" передбачених у договорі, а лише зазначалось, що недоведена те, що дані порушення є істотними та, що їх не можна було виправити.

В рамках судової справи № 916/407/24, за твердженням відповідача, основна причина задоволення позову стало те, що КНП «ОРКПЦ» ООР» не доведено підстав відмови від отриманої роботи, а посилання на неналежну якість робіт спростовано висновком експерта з боку ТОВ «В.С. ПРОЕКТ". В свою чергу судове рішення не може гуртуватись виключно на рішенні експерта, тобто судом в цілому в рамках даної справи не аналізувались підстави якості робіт та їх аналіз.

За посиланням відповідача, у зв`язку з вищевикладеним у наданій роботі з боку Виконавця на виконання рішення суду у справі № 916/407/24 наявні недоліки в якості робіт, а тому відсутній обов`язок у Замовника сплачувати суму 1310095,03 грн. за виконану роботу.

Також відповідачем було звернуто увагу суду та зазначено, що Договором не регламентовано початок нарахування компенсаційних витрат з дати направлення робіт, оплата лише після 10 днів з дати підписання акту приймання- передачі та зазначено, що в Договорі відсутні підстави для стягнення пені з боку Виконавця (виключно Замовником).

Надаючи відповідь на відзив, позивачем було зазначено суду, що певні аргументи відповідача не містять інформації, якій не було надано оцінку судами в попередніх спорах та не спростовують позовних вимог у даному спорі.

Також позивачем заперечувалось стосовно тверджень відповідача щодо відсутності оцінки в попередній справах щодо строків виконання робіт.

За поясненнями позивача, Замовник знав про намір Підрядника направити проектну документацію на експертизу в конкретну організацію, отримав запит та не висловив жодного заперечення з приводу такого направлен6ня та не запропонував іншої організації для проведення експертизи проекту.

Надаючи заперечення, відповідачем було зазначено суду, що у попередніх справах не аналізувались підстави якості робіт та їх аналіз та саме позивач має довести належними доказами сума стягнення в розмірі 1310095,03 грн.

За твердженнями відповідача, позивач не надав жодної платіжної інструкції, банківської виписки, плати за експертну організацію, яка б могла підтвердити обґрунтованість заявленої суми саме в розмірі 1310095,03 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, за час розгляду справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про судоустрій та статус суддів, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст.4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

У розумінні зазначених приписів суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Процесуально-правовий зміст захисту права полягає у тому, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. (ст. 4 ГПК України).

Частиною 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Приписами статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Положеннями ст. 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Зважаючи на викладене, охоронюваний законом інтерес характеризується такими ознаками: має правовий характер, тобто перебуває у сфері правового регулювання; пов`язаний із конкретним матеріальним або нематеріальним благом; є визначеним благо, на яке спрямоване прагнення, не може бути абстрактним або загальним, у позовній заяві особа повинна зазначити, який саме її інтерес порушено та в чому він полягає; є персоналізованим (суб`єктивним), тобто належить конкретній особі (позивачу); суб`єктом порушення позивач вважає відповідача.

Враховуючи викладене вище, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Тобто інтерес позивачів має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам та відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого дано в резолютивній частині вказаного рішення Конституційного Суду України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право особи на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Захист цивільних прав - це застосування компетентним органом передбачених законом способів захисту цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Як способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким на свій розсуд, а певним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі №338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі №905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц та від 4 червня 2019 року у справі №916/3156/17.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №643/21744/19.

Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16).

При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.12.2021 у справі №372/2238/17.

Надаючи оцінку доводам Товариства з обмеженою відповідальністю В.С. ПРОЕКТ, покладеним в основу позовних вимог, суд зазначає таке.

Позивачем в обґрунтування поданого позову було зазначено суду, що відповідно до п. 2.1. Договору ціна договору складає 1456311,17 грн. Відповідачем було оплачено вартість І етапу робіт в сумі 146216, 14 грн. В свою чергу, вартість ІІ та ІІІ етапу робіт відповідачем не оплачено та за посиланням позивача у відповідача сформувалась перед позивачем непогашена заборгованість за Договром в розмірі 1310095,03 грн., стягнення якої є предметом розгляду даної справи.

Як з`ясовано судом, 24.04.2023р. між та Комунальним некомерційним підприємством Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр" Одеської обласної ради (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю В.С.ПРОЕКТ (Виконавець ) був укладений Договір № 08-0423 на виконання робіт з виготовлення проектно-кошторисної документації, за умовами якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором Виконавець зобов`язується виконати у повному обсязі та у визначенні Договором строки роботи з розробки проектно-кошторисної документації по об`єкту: Капітальний ремонт радіологічного корпусу (Літ.Д) КНП Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр" Одеської обласної ради, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Нежданова, 32, код ДК 021:2015-71320000-7 Послуги з інженерного проектування, надалі Роботи, а Замовник зобов`язується прийняти Роботи та оплатити їх (п.1.1 договору).

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як з`ясовано судом, Товариство з обмеженою відповідальністю "В.С. ПРОЕКТ" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Комунального некомерційного підприємства "Одеський регіональний клінічний противопухлинний центр" Одеської обласної ради" та позовні вимоги було обґрунтовано неналежним виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором на виконання робіт з виготовлення проектно-кошторисної документації №08-0423 від 24.04.2023р. в частині прийняття виконаних позивачем робіт.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 15.05.2024р. у справі №916/407/24, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2024р., позов задоволений повністю, зобов`язано Комунальне некомерційне підприємство Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр Одеської обласної ради прийняти від Товариства з обмеженою відповідальністю В.С. Проект проектну документацію та супровідні документи, розроблені Товариством з обмеженою відповідальністю В.С. Проект на виконання Договору від 24.04.2023 р. № 08-0423 на виконання робіт з виготовлення проектно-кошторисної документації, відповідно до переліку, що зазначено у рішення суду.

Постановою Верховного Суду від 08.04.2025р. по справі №916/407/24 касаційну скаргу Комунальне некомерційне підприємство "Одеський регіональний клінічний противопухлинний центр" Одеської обласної ради залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Одеської області від 15.05.2024р. та Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2024 у справі № 916/407/24 залишено без змін.

Судом з`ясовано, що судові рішення по справі №916/407/24 мотивовані безпідставністю ухилення відповідача від прийняття проектної документації та супровідних документів, розроблених позивачем на виконання укладеного між сторонами договору з виконання робіт з виготовлення проектно-кошторисної документації від 24.04.2023 № 08-0423.

Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Суд зазначає, що за своєю правовою природою Договір, який був укладений між сторонами у даній справі, є договором на виконання робіт з виготовлення проектно-кошторисної документації, який є різновидом договору підряду.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Особливості регулювання договору підряду на проектні та пошукові роботи визначені положеннями статей 887-891 Цивільного кодексу України.

Статтею 887 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Отже, предметом договору підряду на проведення проектних робіт є результат таких робіт - розробка проектної або іншої технічної документації.

Відповідно до частини 1 статті 888 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов`язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов`язковим для сторін з моменту його затвердження замовником.

Стаття 889 Цивільного кодексу України визначає обов`язки замовника, зокрема, замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт: сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом (пункт 1 частини 1); надавати послуги підрядникові у виконанні проектних та пошукових робіт в обсязі та на умовах, встановлених договором (пункт 3 частини 1); брати участь разом з підрядником у погодженні готової проектно-кошторисної документації з уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування (пункт 4 частини 1).

У статті 890 Цивільного кодексу України визначено обов`язки підрядника. Так, підрядник зобов`язаний: 1) виконувати роботи відповідно до вихідних даних для проведення проектування та згідно з договором; 2) погоджувати готову проектно-кошторисну документацію із замовником, а в разі необхідності - також з уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування; 3) передати замовникові готову проектно-кошторисну документацію та результати пошукових робіт; 4) не передавати без згоди замовника проектно-кошторисну документацію іншим особам; 5) гарантувати замовникові відсутність у інших осіб права перешкодити або обмежити виконання робіт на основі підготовленої за договором проектно-кошторисної документації.

Відповідно до статті 891 Цивільного кодексу України підрядник відповідає за недоліки проектно-кошторисної документації та пошукових робіт, включаючи недоліки, виявлені згодом у ході будівництва, а також у процесі експлуатації об`єкта, створеного на основі виконаної проектно-кошторисної документації і результатів пошукових робіт (частина 1). У разі виявлення недоліків у проектно-кошторисній документації або в пошукових роботах підрядник на вимогу замовника зобов`язаний безоплатно переробити проектно-кошторисну документацію або здійснити необхідні додаткові пошукові роботи, а також відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 2).

Згідно з частинами 1, 2 статті 613 Цивільного кодексу України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

На спростування доводів відповідача щодо недоліків у виконаних робіт, суд зазначає, що при касаційному перегляді рішення суду та постанови апеляційної інстанції, Верховним судом у справі №916/407/24 було зазначено, що судами попередніх інстанцій було встановлено, що посилання відповідача на обставини порушення позивачем строків виконання робіт та наявність недоліків у виконаних роботах не знайшли свого підтвердження, оскільки не доведені за допомогою належних доказів, та не свідчать про наявність істотних порушень зі сторони позивача, які б зумовлювали існування підстав для відмови від прийняття робіт, виконаних за Договором, тим більше, що другий етап робіт був виконаний Виконавцем, а Замовником своєчасно, тобто в узгоджені сторонами безпосередньо у самому Договорі строки, не надало мотивованої відмови від прийняття документації.

Крім того, як встановлено апеляційним господарським судом, висновок судів у справі №916/407/24 щодо відсутності порушення позивачем строків виконання робіт та недоліків у виконаних останнім роботах повністю узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 30.10.2024 у справі №916/19/24 за позовом Комунального некомерційного підприємства "Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр" Одеської обласної ради" до Товариства з обмеженою відповідальністю "В.С. ПРОЕКТ" про розірвання договору на виконання робіт з виготовлення проектно-кошторисної документації від 24.04.2023 № 08-0423 та стягнення збитків.

Також Верховним судом було зазначено, що отже, встановивши, що матеріали справи №916/407/24 не містять ні доказів прийняття Комунальним некомерційним підприємством "Одеський регіональний клінічний противопухлинний центр" Одеської обласної ради" робіт, виконаних Товариством з обмеженою відповідальністю "В.С. ПРОЕКТ" на виконання Договору, ні доказів на підтвердження існування у відповідача обґрунтованих підстав для відмови від прийняття цих робіт, та враховуючи належне виконання Виконавцем свого обов`язку з передачі робіт, виконаних останнім за Договором, та безпідставність ухилення Замовника від прийняття вказаних робіт, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Аргументи скаржника про те, що суди проігнорували положення пункту 3.2.5 Договору, яким передбачено, що Замовник має право відмовитися від прийняття виконаних робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання їх результату відповідно до мети, зазначеної у договорі підряду, і не можуть бути усунені Виконавцем, Замовником або третьою особою, Суд вважає необґрунтованими, з огляду на: не доведення відповідачем виявлення недоліків та заявлення про них у встановлений Договором строк, про що встановлено судами; не доведення відповідачем того, що недоліки, які на думку відповідача існують, виключають можливість використання результату виконаних позивачем робіт відповідно до мети Договору, а саме, використання документації для капітального ремонту радіологічного корпусу (літ. Д) КНП "Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр" Одеської обласної ради", розташованого за адресою: м.Одеса, вул. Нежданової, 32; не доведення відповідачем того, що недоліки, які на думку відповідача існують, не можуть бути усунені Виконавцем, Замовником або третьою особою.

Отже, як встановлено судом, саме рішенням Господарського суду Одеської області від 15.05.2024р. у справі № 916/407/24, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2024р., встановлено зобов`язання відповідача у даній справі прийняти від Товариства з обмеженою відповідальністю В.С. Проект проектну документацію та супровідні документи, розроблені позивачем на виконання Договору від 24.04.2023 р. № 08-0423 та дані обставини не потребуються доведення при розгляді даної справи.

Отже, дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе договірних зобов`язань, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, не спростовано з боку відповідача належними та допустимими доказами за час розгляду справи, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача основної заборгованості в розмірі 1310095,03 грн. - є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання та вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів й отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивачем було здійснено нарахування 3% річних у розмірі 56639,18 грн. та інфляційні втрати у розмірі 219514,58 грн. та розрахунок проведено з 28.12.2023р.

Суд, переривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат позивача, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту 2.5. Договору, оплата вартості робіт здійснюється Замовником поетапно на підставі підписаного Сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт за кожним етапом. Оплата здійснюється протягом 10 банківських днів з моменту підписання акту здачі-приймання виконаних робіт по кожному етапу.

Відповідно до Правил системи електронних платежів Національного банку України, затверджених Рішення Ради Платіжної організації системи

електронних платежів Національного банку України, протокол 13.07.2017 № 1 Із змінами та доповненнями, внесеними рішенням Ради Платіжної організації системи електронних платежів Національного банку України (протокол 04.01.2018 № 2), система електронних платежів Національного банку України є державною банківською платіжною системою, яка створена з метою проведення міжбанківського переказу коштів в Україні в національній валюті через кореспондентські рахунки банків-резидентів та рахунки інших установ - учасників СЕП, відкриті в Національному банку України.

З 01 квітня 2023 року, в рамках реалізації проєкту Національного банку України «Розвиток платіжної інфраструктури України», запроваджується міжнародний стандарт обміну платіжними повідомленнями ISO 20022 (далі ISO 20022) та впроваджується нове покоління Системи електронних платежів НБУ (СЕП-4.0) та після запровадження СЕП-4, в Україні скасовано поняття "банківський день", та зокрема, вхідні та вихідні перекази в національній валюті опрацьовуються щоденно, включаючи вихідні та святкові дні.

Приймаючи до уваги, що між сторонами існували заперечення щодо прийняття відповідачем проектної документації та супровідних документів, розроблених позивачем на виконання укладеного договору з виконання робіт з виготовлення проектно-кошторисної документації від 24.04.2023 № 08-0423 та саме рішенням Господарського суду Одеської області від 15.05.2024р. у справі № 916/407/24, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2024р., встановлено зобов`язання відповідача у даній справі прийняти від Товариства з обмеженою відповідальністю В.С. Проект проектну документацію та супровідні документи, розроблені позивачем на виконання Договору від 24.04.2023 р. № 08-0423, суд приходить до висновку, що саме з дати ухвалення Постанови апеляційної інстанції необхідно відраховувати строк на оплату вартості робіт, здійснених позивачем.

На думку суду, вірними та правомірним, з урахуванням висновків Південно-західного апеляційного господарського суду, викладених у постанові від 18.12.2024р., та умов п. 5.2. Договору, буде здійснення нарахування 3% річних та інфляційних втрат саме з 30.12.2024р.

Так, за перерахунком суду, сума 3 % річних становить 17120,38 грн. та інфляційні втрати 73626,83 грн.

Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Приймаючи до уваги, що сторонами у Договору не було узгоджено відповідальність відповідача за прострочення виконання зобов`язання зі сплати заборгованості за виконані роботи, суд не вбачає за можливе задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача неустойки у вигляді пені, оскільки стягнути пеню за відсутності умов договору неможливо, оскільки пеня є штрафною санкцією, яка повинна бути передбачена в договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для частково задоволення позовних вимог зі стягненням з відповідача боргу у розмірі 1310095,03 грн., інфляційних втрат у розмірі 73626,83 грн. та 3% річних у розмірі 17120,38грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 16810,11 грн. покладаються на відповідача.

Суд зазначає позивачу, що надлишково сплачений судовий збір у розмірі 6351,28 грн. буде повернуто судом після подання відповідного клопотання, оскільки позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 31756,41 грн., тоді як сума судового збору із застосування коефіцієнту 0.8% становить 25405,13 грн. за заявлені позивачем вимоги у розмірі 2117094,31 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю В.С. ПРОЕКТ- задовольнити частково.

2.Стягнути з Комунального некомерційного підприємства Одеський регіональний клінічний протипухлинний центр Одеської обласної ради (65055, м. Одеса, вул. Нежданової, буд. 32; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю В.С. ПРОЕКТ (65009, м. Одеса, пров. Світлий, 3; ) суму основного боргу у розмірі 1310095 (один мільйон триста десять тисяч дев`яносто п`ять) грн. 03 коп., інфляційні втрати у розмірі 73626 (сімдесят три тисячі шістсот двадцять шість) грн. 83 коп., 3% річних у розмірі 17120 (сімнадцять тисяч сто двадцять) грн. 38 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 16810 (шістнадцять тисяч вісімсот десять) грн. 11 коп.

3.В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 13 жовтня 2025 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко