ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/2627/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Чабан А.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дослідний завод зварювальних матеріалів Інституту електрозварювання ім. Є. О. Патона Національної академії наук України", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРО-МОТОРС", м. Харків
про стягнення 198461,40 грн.
за участю представників:

позивача - Киселиця І.Ю.

відповідача - Максимов М.І.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дослідний завод зварювальних матеріалів Інституту електрозварювання ім. Є. О. Патона Національної академії наук України" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРО-МОТОРС" про стягнення з відповідача на користь позивача суми попередньої оплати по Договору від 12.03.2024 № 230 у загальному розмірі 198461,40 грн.

В обґрунтування позову позивач вказує, що відповідно до умов Договору від 12.03.2024 № 230 він перерахував на банківський рахунок відповідача попередню оплату у розмірі 198461,40 грн. за легковий автомобіль ZEEKR, моделі 001, колір: чорний, комплектація якого вказана у Додатку № 1 (Специфікації) до Договору. Проте, відповідач не здійснив передачу відповідного автомобіля у погоджені Договором строки, а тому, керуючись п. 4.2 Договору, 31.08.2024 між сторонами було підписано Додаткову угоду до Договору, в якій змінено строки передачі транспортного засобу до 01.02.2025 та погоджено інших предмет поставки, а саме аналогічний автомобіль тільки вже без фаркопу (у відповідності до Специфікації № 2). В той же час, відповідач, незважаючи на домовленість здійснити передачу автомобіля позивачу ще до 01.02.2025, повторно не виконав свого обов`язку і не повернув отриману попередню оплату, і не передав замовлений автомобіль. У зв`язку з вказаними обставинами 11.07.2025 позивач направив на адресу відповідача вимогу про повернення суми попередньої оплати. Відповідач вимогу не отримав, як наслідок, станом на теперішній час відповідна попередня оплата не повернута позивачу і умови Договору стосовно передачі автомобіля не виконані.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.08.2025 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду.

Відповідач 26.08.2025 за вх.№ 19546 подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 35000,00 грн. При цьому у відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що позивач неоднарозово порушив свої зобов`язання за Договором, незважаючи на те, що відповідачем всіма можливими способами здійснювалося повідомлення позивача про наявність автомобіля та готовність до його передачі. Незважаючи на всі повідомлення, позивач так і не здійснив своєчасну сплату залишкової суми за Договором, чим порушив зобов`язання, у зв`язку з чим, у відповідача на підставі п. 3.1.4. Договору виникло право власності на сплачені позивачем грошові кошти у розмірі 198461,40 грн. 14.07.2025 відповідачем було надано відповідь на вимогу позивача, у якій обґрунтовано безпідставність цієї вимоги позивача та зазначено про наявність доказів на спростування інформації позивача.

Позивач 01.09.2025 за вх.№ 19950 подав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій вказує, що він надав суду достатньо доказів того, що його позовні вимоги про стягнення з відповідача 198461,40 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі. Також, згідно відповіді на відзив на позовну заяву позивач просить суд залишити без розгляду відзив відповідача від 25.08.2025, оскільки даний документ було подано з порушенням вимог чинного законодавства України (без долучення документу, що підтверджує повноваження підписанта та не зазначенням в ньому всіх необхідних відомостей у відповідності до ст. 165 ГПК України); та невиконання відповідачем обов`язку з реєстрації електронного кабінету в системі "Електронний суд". Також, позивач у відповіді на відзив на позовну заяву просив суд не брати до уваги всі докази надані відповідачем, які порушують таємницю листування та телефонних розмов без отримання згоди їх учасників на розповсюдження відповідних відомостей; залишити без розгляду та повернути відповідачу заяву свідка ОСОБА_1 від 22.08.2025 та заяву свідка ОСОБА_2 від 22.08.2025, оскільки ці документи не відповідають вимогам ч. 2 ст. 88 ГПК України; врахувати зміст даної відповіді та за наслідками розгляду даного спору ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача суму попередньої оплати по Договору від 12.03.2024 № 230 у загальному розмірі 198461,40 грн.

Відповідач 09.09.2025 за вх.№ 20578 подав до суду письмові заперечення на відповідь на відзив, в яких вказує, що позивач, в порушення умов Договору, намагається незаконно стягнути грошові кошти з відповідача, які на законних підставах належать останньому, про що прямо написано у положення Договору, та про що відповідач зазначав як у повідомленнях про готовність автомобіля до видачі, так і у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

12.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРО-МОТОРС" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дослідний завод зварювальних матеріалів Інституту електрозварювання ім. Є. О. Патона Національної академії наук України" (Покупець) було укладено Договір купівлі-продажу № 230 (надалі - Договір).

Відповідно п. 1.1. Договору Продавець зобов`язувався передати у власність Покупця в обговорений нижче термін легковий автомобіль ZEEKR, моделі 001, колір: чорний, комплектація якого вказана у Додатку № 1 (Специфікації) до Договору, надалі Автомобіль або Товар, а Покупець зобов`язувався оплатити й прийняти його на умовах даного Договору.

Згідно п. 1.2. Договору сторони цим Договором підтверджують, що продаж та передача автомобіля здійснюються Продавцем на території України в автосалоні Продавця.

У пунктах 2.2., 2.3. Договору було визначено, що комплектність автомобіля зазначена в Додатку № 1 (Специфікація), яка є невід`ємною частиною цього Договору. Продавець своєчасно повідомляє покупця про готовність передати Автомобіль.

На виконання вказаних умов Договору між сторонами було погоджено Специфікацію № 1 від 12.03.2024 до Договору, в якій погоджено всі істотні умови відповідного автомобілю серед яких була додаткова опція: Фаркоп.

Згідно п. 3.1. Договору, ціна Автомобіля визначена на день укладення цього Договору і складає: 1984614,00 (один мільйон дев`ятсот вісімдесят чотири тисячі чотирнадцять) гривень 00 копійок без ПДВ, що є еквівалентом 51084,00 (п`ятдесят одна тисяча вісімдесят чотири) долари США за комерційним курсом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» день укладення цього договору. Ціна включає всі митні платежі, транспортування на територію України.

У відповідності до п. 3.1.1. Договору Покупець зобов`язується на протязі 2-х банківських днів сплатити на рахунок Продавця частину вартості автомобіля вказаної в п. 3.1., що складає 198461,00 (Сто дев`яносто вісім тисяч чотириста шістдесят одна) гривня 00 копійок, що є еквівалентом 5108,00 (П`ять тисяч сто вісім) доларів США за комерційним курсом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на день укладання цього договору. В разі несплати Покупцем цієї суми на протязі 2-х банківських днів договір припиняє свою дію.

Умовами п. 3.1.2. Договору визначено, що Покупець зобов`язаний сплатити повну вартість автомобіля, за вирахуванням суми внесеної на виконання п. 3.1.1. цього договору на протязі двох банківських днів з дня отримання від Продавця повідомлення про наявність Автомобіля.

Відповідно п. 3.1.4. Договору в разі дострокового розторгнення договору з ініціативи Покупця, або несплати Покупцем повної суми договору з урахуванням додаткового рахунку або відмови від сплати суми додаткового рахунку з будь-яких причин сума внесена Покупцем відповідно до п. 3.1.1. Покупцю не повертається та є власністю Продавця.

Пунктом 3.3. Договору визначено, що вартість Автомобіля вважається оплаченою Покупцем після надходження всіх грошових коштів на банківський рахунок Продавця згідно з положеннями цієї статті.

Відповідно до п. 4.1 Договору Продавець зобов`язаний здійснити передачу Автомобіля до 01.09.2024 року.

У відповідності до умов п. 4.2. Договору Продавець у разі неможливості передати Автомобіль у строки, передбачені п. 4.1. даного Договору, повинен повідомити покупця за допомогою телефону, факсу тощо. Після цього сторони повинні письмово визначити новий строк поставки автомобіля.

Відповідно до п.п. 7.1.1., 7.1.2., 7.1.3. Договору Покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплатити вартість Автомобіля згідно умов цього Договору; прийняти поставлений Автомобіль згідно видаткової накладної та акту прийому-передачі на Автомобіль; оглянути поставлений Товар.

Умовами пунктів 11.1., 11.2. Договору було передбачено, що цей Договір набирає силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 01.09.2024, але у будь-якому випадку - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. Закінчення строку дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії Договору.

Згідно платіжної інструкції № 41 від 15.03.2024 позивачем було сплачено відповідачу 198461,40 грн. за товар Автомобіль ZEEKR 001 (2024/YOU 100 kWt 4WD/BLACK) згідно РФ № 0 від 15.03.2024 по Договору купівлі - продажу № 230 від 12.03.2024 без ПДВ.

31.08.2024 між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору купівлі-продажу № 230 від 12.03.2024. Цією Додатковою угодою № 1 було продовжено строк дії Договору до 01.02.2025 року та встановлено, що продавець зобов`язаний здійснити передачу автомобіля на території України до 01.02.2025.

Крім того, між сторонами Договору 31.08.2024 було підписано Специфікацію № 2, в якій зазначена комплектність автомобіля, який має бути поставлений. Дані характеристики є аналогічними, за виключення відсутності додаткової опції автомобіля - фаркопа, що було погоджено сторонами Договору.

Під час розгляду справи відповідачем було зазначено про те, що ним до укладання між сторонами Додаткової угоди № 1 до Договору на виконання умов Договору, в обумовлений строк, було отримано автомобіль, який був готовий до передачі позивачу в автосалоні відповідача, про що 16.09.2024 о 13:59 було повідомлено представника позивача - спочатку в письмовому порядку шляхом надсилання смс-повідомлення у месенджері Telegram, згодом у телефонній розмові в усному порядку. У відповідача наявна історія переписки з представником позивача - Олександром (тел.: НОМЕР_1 ), з якої вбачаються всі деталі спілкування, домовленостей між сторонами, погодження строків та умов з моменту погодження умов щодо укладення Договору і протягом всього строку його дії. Дана переписка велася у месенджері Telegram, що було погоджено з представником позивача, та питань щодо зручності у комунікації у цьому конкретному месенджері у останнього не виникало. Крім того, відповідачем у роботі використовується електронна система, яка фіксує та записує телефонні розмови з клієнтами.

Відповідачем в підтвердження спілкування, домовленостей, погодження строків та умов з моменту погодження умов щодо укладення Договору і протягом всього строку його дії з представником позивача - Олександром (тел.: НОМЕР_1 ) були надані заяви свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які надавали відповідачу послуги (виконували роботи) по комунікації з клієнтами відповідача та супроводу процесу продажу товару відповідача, згідно цивільно-правових договорів № 22 від 28.01.2024 та № 23 від 03.02.2024 відповідно.

Дослідивши вказані заяви свідків судом встановлено, що обставини, викладені ними у відповідних заявах, не суперечать іншим доказам. При цьому суд зазначає, що підписи свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на заявах були посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яловою Н.О. та ними у відповідних заявах було підтверджено про їх обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань. Таким чином, у суду відсутні підстави для відхилення показань свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та залишення їх без розгляду.

Твердження позивача щодо неправомірності використання відповідачем електронної системи, яка фіксує та записує телефонні розмови з клієнтами, відхиляються судом, оскільки фіксування та запис розмов здійснюється відповідними суб`єктами господарювання для подальшого аналізу, контролю ефективності та продуктивності роботи їх підприємств, а як зазначив відповідач така фіксація розмов здійснювалася ним у цілях оцінки якості обслуговування клієнтів.

Щодо листування сторін у месенджері Telegram суд зазначає, що дане листування здійснювалося через спеціальну програму-бот та стосувалося виконання та зміни умов Договору, який був укладений між сторонами.

Докази наявності іншої переписки між представниками сторін або ведення інших телефонних розмов між представниками сторін щодо виконання умов Договору та зміни умов Договору позивачем не були надані до суду.

Враховуючи умови Договору, з урахуванням Додаткової угоди № 1 до Договору, яка була укладена між сторонами, та якою було встановлено те, що Продавець зобов`язаний здійснити передачу Автомобіля на території України до 01.02.2025, відповідачем було направлено позивачу повідомлення про наявність автомобіля № б/н від 24.01.2025 за Договором (поштовий рекомендований лист № 416).

Як зазначає відповідач, позивач був повідомлений про наявність Автомобіля та готовність його до видачі як в усному, так і в письмовому порядку (шляхом направлення повідомлення у месенджері Telegram та поштового рекомендованого листа № 416). Судом встановлено, що дані обставини підтверджуються відповідною перепискою представників сторін у месенджері Telegram та записом телефонних розмов представників сторін, які були надані відповідачем до суду на СD диску.

З трекінгу по поштовому відправленню № 416 вбачається, що 29.01.2025 року позивачу на поштовому відділенні 03150 було вручено (вручено за довіреністю) рекомендований лист № 416.

Ураховуючи викладене, суд зауважує, що хоча у Договорі відсутня обов`язкова вказівка щодо повідомлення відповідачем позивача про готовність замовленого автомобіля шляхом направлення відповідного рекомендованого листа Укрпоштою на офіційну юридичну адресу позивача, відповідач незважаючи на це повідомляв позивача про готовність автомобіля до видачі різними способами - переписка у месенджері Telegram, телефонні дзвінки, а також письмово - шляхом направлення рекомендованого листа Укрпоштою на офіційну юридичну адресу позивача. Більш того, навіть неотримання такого листа позивачем не покладало б відповідальність на відповідача відповідно до умов Договору. Таким чином, факт направлення відповідачем позивачу 03.10.2024 повідомлення про готовність автомобіля до видачі та вимогу оплати № б/н від 01.10.2024 з урахуванням умов Договору купівлі-продажу № 230 від 12.03.2024 в редакції Додаткової угоди № 1 від 31.08.2024 не підтверджує позовні вимоги позивача у справі та не свідчить про порушення умов Договору з боку відповідача.

При цьому суд зазначає, що підстави для залишення відзиву відповідача від 25.08.2025 без розгляду відсутні, оскільки документи на підтвердження повноважень представника відповідача (ордер на надання правової допомоги та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю) наявні у матеріалах справи, а відповідач зареєстрував електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

Згідно приписів статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначено у ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Статтею 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Поряд з цим, приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 88 ГПК України, показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

За результатами аналізу всіх наявних у справі доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що докази, надані відповідачем на підтвердження факту виконання ним умов Договору купівлі-продажу № 230 від 12.03.2024 в редакції Додаткової угоди № 1 від 31.08.2024, є достатньо вірогідними.

Європейський суд з прав людини у справі "Мантованеллі" проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" є право на змагальне провадження.

Разом з цим суд зазначає, що позивач всупереч вимогам статей 13, 74 ГПК України доводів відповідача не спростував, доказів належного виконання позивачем умов Договору купівлі-продажу № 230 від 12.03.2024 в редакції Додаткової угоди № 1 від 31.08.2024 суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, положення п. 3.1.4. Договору, господарський суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми попередньої оплати по Договору від 12.03.2024 № 230 у загальному розмірі 198461,40 грн.

Підсумовуючи викладене, з огляду на те, що позивачем в установленому ГПК України порядку не надано допустимих та належних доказів, які б підтверджували обставини на які останній посилається в якості підстав позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та відмову в задоволенні позову.

При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по оплаті судового збору залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76 - 80, 86, 88, 91, 123, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247 - 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

УЧАСНИКИ СПРАВИ:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дослідний завод зварювальних матеріалів Інституту електрозварювання ім. Є. О. Патона Національної академії наук України" (03150, м. Київ, вул. Горького, буд. 56, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРО-МОТОРС" (61033, м. Харків, вул. Тахіатаська, буд. 3, ).

Повне рішення складено "07" жовтня 2025 р.

Суддя А.М. Буракова