РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.09.2025Справа № 910/6386/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участю секретаря судового засідання Будніка П.О., розглянувши у загальному позовному провадженні матеріали справи № 910/6386/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Смачного Бон Апетит" (Україна, 03061, м. Київ, вул. Новопольова, будинок 99-А; ідентифікаційний код: 20049385)

до Київської міської ради (Україна, 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36; ідентифікаційний код: 22883141)

про визнання договору укладеним

Представники учасників справи:

від позивача: Барабаш В.В., ордер АІ №1840994;

від відповідача: Перепеліцин К.М., самопредставництво.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Смачного Бон Апетит" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Київської міської ради (далі - відповідач), в якій просить суд визнати укладеним Договір про поновлення та внесення змін до Договору оренди земельної ділянки від 23.08.2006 №91-6-00578, в запропонованій редакції відповідно до прохальної частини позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2025 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/6386/25, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.06.2025.

09.06.2025 представником відповідача сформовано в системі "Електронний суд" відзив на позовну заяву, який 09.06.2025 зареєстровано в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду".

16.06.2025 представником позивача сформовано в системі "Електронний суд" відповідь на відзив, яка 17.06.2025 зареєстрована в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду".

У підготовче засідання 25.06.2025 з`явились представники сторін.

У підготовчому засіданні 25.06.2025 судом було прийнято до розгляду відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, оголошено перерву до 23.07.2025.

26.06.2025 представником відповідача сформовано в системі "Електронний суд" додаткові пояснення, які 26.06.2025 зареєстровані в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду".

22.07.2025 представником позивача сформовано в системі "Електронний суд" додаткові пояснення, які 23.07.2025 зареєстровані в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду".

У підготовче засідання 23.07.2025 з`явились представники сторін.

У підготовчому засіданні 23.07.2025 судом було продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів, оголошено перерву до 03.09.2025.

У підготовче засідання 03.09.2025 з`явились представники сторін.

У підготовчому засіданні 03.09.2025 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.09.2025.

У судове засідання 24.09.2025 з`явились представники сторін.

Представник позивача надала суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача надав суду усні пояснення по суті спору, проти задоволення позову заперечував.

У судовому засіданні 24.09.2025 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київської міської ради від 11.10.2005 № 192/3654 "Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю "Смачного Бон Апетит" земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельного комплексу "Петрівські ряди" на вул. Вокзальній, 1 у Шевченківському районі м. Києва" передано позивачеві в довгострокову оренду на 15 років земельну ділянку площею 0,60 га для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельного комплексу "Петрівські ряди" на вул. Вокзальній, 1 у Шевченківському районі м. Києва.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 10.08.2006 у справі № 2/417 визнано укладеним між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Смачного Бон Апетит" Договір оренди земельної ділянки (далі - Договір) в редакції, що викладена в резолютивній частині рішення суду.

23.08.2006 Договір зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис № 91-6-00578 в книзі записів державної реєстрації договорів.

Відповідно до пункту 3.1. Договору його укладено строком на 15 років, тобто до 23.08.2021.

Згідно з пунктом 11.7 Договору після закінчення строку, на який укладено цей договір, орендар, за умови належного виконання своїх обов`язків має переважне право на поновлення договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця про намір продовжити його дію.

04.03.2021 позивач звернувся до Київської міської ради з листом-повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки. До листа-повідомлення було додано проект договору про внесення змін до Договору.

29.07.2021 Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) підготовлено та передано на розгляд Київської міської ради проект рішення Київської міської ради "Про поновлення товариству з обмеженою відповідальністю "Смачного Бон Апетит" договору оренди земельної ділянки від 23 серпня 2006 року".

Позивач зазначає, що у зв`язку із закінченням строку оренди, він, з дотриманням порядку, встановленого Договором та нормами статті 33 Закону України "Про оренду землі", скористався своїм переважним правом на поновлення Договору та повідомив відповідача про свій намір скористатися таким правом на поновлення Договору на новий строк, шляхом подачі листа-повідомлення про поновлення Договору оренди земельної ділянки більш як за 3 місяці до спливу строку Договору.

З огляду на викладене, а також посилаючись на порушення відповідачем порядку розгляду листа-повідомлення про поновлення Договору, позивач звернувся до суду з цим позовом та просить визнати укладеним Договір про поновлення та внесення змін до Договору оренди земельної ділянки від 23.08.2006 за № 91-6- 00578, укладеного між позивачем та відповідачем, в запропонованій редакції відповідно до прохальної частини позовної заяви.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з частиною першою статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

За змістом статей 142 - 144 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об`єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Статтею 124 Земельного кодексу України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Згідно з п. в) ч. 1 ст. 9 Земельного кодексу України до повноважень Київської міської ради у галузі земельних відносин на її території, належить зокрема, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Порядок та умови набуття права користування земельною ділянкою на умовах оренди встановлено Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі", стаття 1 якого визначає, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про оренду землі" орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

Орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою (ч. 1 ст. 5 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Визначення договору оренди землі містить і стаття 792 Цивільного кодексу України, відповідно до якої за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Згідно зі статтею 19 Закону України "Про оренду землі" строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.

Відповідно до ч.ч. 1 - 4 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору. При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 126-1 Земельного кодексу України договором оренди землі, договором про встановлення земельного сервітуту, договорами про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови може встановлюватися умова щодо поновлення таких договорів. Умова щодо поновлення договору не може встановлюватися в договорі оренди землі, договорі про встановлення земельного сервітуту, договорах про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови щодо земельних ділянок державної та комунальної власності, крім випадків, якщо на таких земельних ділянках розташовані будівлі або споруди, що перебувають у власності користувача або набувача права користування земельною ділянкою. Якщо договір містить умову про його поновлення після закінчення строку, на який його укладено, цей договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. Поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагається.

Водночас, абзацами 3, 4 Перехідних положень Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 цього Закону та статтею 126-1 Земельного кодексу України.

Правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.

Суд зазначає, що стаття 33 Закону України "Про оренду землі" у редакції, чинній до 16.07.2020, мала назву "Поновлення договору оренди землі" та передбачала, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за договором, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина перша цієї статті).

Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" істотно змінив редакцію статті 33 Закону України "Про оренду землі", яка тепер стосується лише переважного права орендаря (частини перша - п`ята статті 33 Закону України "Про оренду землі"). Поновлення ж договору (частина шоста попередньої редакції статті 33 Закону України "Про оренду землі") тепер регулюється статтею 126-1 Земельного кодексу України.

Набрання чинності відповідними законодавчими змінами означає, що вимога про укладення додаткового договору (угоди) в порядку поновлення договору не є належною, оскільки стаття 126-1 Земельного кодексу України передбачає для процедури поновлення інший механізм, за якого правочин щодо поновлення не укладається взагалі (натомість договір вважається поновленим, якщо жодна із сторін не заявила про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення).

Наведене свідчить про те, що зміст поняття "поновлення договору оренди", про яке йдеться в абзаці 4 розділу Перехідних положень Закону України "Про оренду землі", базується саме на положеннях статті 126-1 Земельного кодексу України, що пов`язує можливість поновлення існуючого договору з наявністю у цьому договорі обов`язкової умови про його поновлення. У разі наявності такої умови договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах.

При цьому укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), яке передбачене частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі" у редакції, чинній до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", базується на встановленому законом переважному праві добросовісного орендаря та надає сторонам при застосуванні цієї процедури можливість змінювати істотні умови договору.

Натомість поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", відповідно до розділу IX "Перехідні положення" Закону України "Про оренду землі" здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.

Судом встановлено, що Договір було укладено 10.08.2006, а тому строк його дії - до 10.08.2021.

При цьому Договором передбачено, що після закінчення строку, на який його укладено, орендар, за умови належного виконання своїх обов`язків має переважне право на поновлення договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця про намір продовжити його дію (п. 11.7).

Верховний Суд у постанові від 15.03.2023 у справі №910/1494/22 зазначив, що зважаючи на положення абзаців 3 та 4 розділу IX "Перехідні положення" Закону України "Про оренду землі" в редакції Закону України №340-ХІ від 05.12.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", слід дійти висновку, що поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом ("Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству"), здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення, але, в разі, якщо на орендованій землі державної або комунальної власності розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, то договори оренди цих ділянок, які були укладені до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 цього Закону та статтею 126-1 Земельного кодексу України.

Слід розмежовувати встановлення Перехідними положеннями Закону правил (порядку) поновлення договорів оренди земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі і споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до 15.07.2020 (набрання чинності відповідних змін до Закону), та вимогу Закону про включення умов, передбачених статтею 33 цього Закону та статтею 126-1 Земельного кодексу України до договору (додаткової угоди), що укладається на новий строк.

Договір оренди земельної ділянки комунальної власності, на якій розташовані будівлі і споруди, що є власністю орендаря, у разі його продовження, має в обов`язковому порядку містити умови, передбачені статтею 33 Закону України "Про оренду землі" та статті 126-1 Земельного кодексу України, а це можливо лише в спосіб викладення цих умов у письмовому вигляді шляхом зазначення про це саме в проекті додаткової угоди про поновлення договору.

Запропонована позивачем редакція Договору про поновлення та внесення змін до Договору містить умови, передбачені статтею 33 Закону України "Про оренду землі" та статті 126-1 Земельного кодексу України, а відтак відповідає нормам законодавства.

Судом також встановлено, що позивач, на виконання п. 11.7 Договору та ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент укладення Договору) звернувся до відповідача з листом-повідомленням від 04.03.2021 про поновлення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент укладення Договору) у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Відповідачем у встановленому законом порядку заперечень щодо поновлення Договору на новий строк не надано.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач вказує, що позивач втратив право на поновлення Договору на підставі п. 11.7, оскільки земельна ділянка не використовувалася ним для цілей, визначених рішенням Київської міської ради від 11.10.2005 № 192/3654.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що обов`язковою умовою для поновлення договору оренди земельної ділянки є добросовісне (належне) виконання орендарем своїх обов`язків за договором оренди.

Вказуючи на недобросовісність позивача, відповідач зазначає, що матеріали позовної заяви не містять доказів забудови земельної ділянки протягом 20 років, а відтак виконання умов Договору. Сама по собі сплата орендних платежів не може вважатися належним виконанням умов Договору.

Водночас, з інформації, наявної у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка №381937999 від 07.06.2024), вбачається, що на земельній ділянці з кадастровим номером :72:077:0016, за адресою: м. Київ, вул. Вокзальна, 1 розміщені нежитлові будівлі, загальною площею 620,3 кв.м, а також підпірна стінка по ліквідації зсувних явищ, загально площею 501 кв.м, право власності на які зареєстроване за позивачем.

При цьому, відповідач наполягає, що нежитлові будівлі позивача (нежитлова будівля площею 382,4 кв.м та торгівельний комплекс "Петрівські ряди" площею 237,9 кв.м) фізично на земельній ділянці не існують і не існували ніколи.

Натомість, державна реєстрація вказаних об`єктів нерухомого майна відповідачем належними доказами не спростовується. Більше того, 13.04.2017 Департаментом з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу КМР (КМДА) зареєстровано Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта "Будівництво торговельного комплексу "Петрівські ряди" м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Вокзальна, 1", площа будівлі 237.9 кв.м.

Відповідно до п. 1 Положення про Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого Рішенням Київської міської ради 20 квітня 2023 року № 6294/6335, Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), утворений відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" Рішенням Київської міської ради від 23 липня 2015 року N 761/1625 "Про утворення Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)".

Відтак, і державою, і відповідачем було вчинено дії, спрямовані на визнання права власності позивача на нежитлове приміщення площею 237,9 кв.м, розміщене на спірній земельній ділянці.

Суд відзначає, що будь-які твердження відповідача мають оцінюватись на предмет вчинення ним дій, що відповідають або суперечать таким твердженням. Так, дії відповідача мають оцінюватися на предмет відповідності доктрині заборони суперечливої поведінки, яка базується на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

Згаданий принцип римського права "venire contra factum proprium" є вираженням "equitable estoppel" - однієї з найважливіших доктрин загального права. В системі загального права ця доктрина ґрунтується на "principles of fraud" та є спрямованою на недопущення ситуації, в якій одна сторона може займати іншу позицію в судовому розгляді справи, що відрізняється від її більш ранньої поведінки або заяв, якщо це ставить протилежну сторону у невигідне становище. Доктрина виступає своєрідним механізмом гарантування захисту очікувань іншої сторони правовідносин і забезпечення балансу відносин між сторонами.

У постановах від 16.06.2020 у справі №145/2047/16 та від 25.05.2021 у справі №461/9578/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначала, що в праві України доктрина "venire contra factum proprium" (заборона суперечливої поведінки) проявляється, зокрема, у кваліфікації певних поведінкових актів (так званих конклюдентних дій) особи, та базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці), в основі якої - принцип добросовісності.

Поведінка є такою, що суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, якщо вона не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона правовідносин розумно покладалася на ці заяви чи попередню поведінку.

З цих причин не можуть бути прийняті до уваги твердження відповідача про відсутність забудови на спірній земельній ділянці, оскільки ним же наявність такої забудови була визнана раніше.

Враховуючи вищенаведене, суд не приймає заперечення відповідача проти задоволення позову з підстав неналежного виконання позивачем обов`язків за Договором.

Отже, позивач має право на поновлення Договору на умовах, передбачених п.11.7 Договору, а також ним вчинено всі необхідні дії відповідно до закону, спрямовані на поновлення Договору.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявлених позовних вимог, відтак позов підлягає задоволенню.

Витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 129, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати укладеним Договір про поновлення та внесення змін до Договору оренди земельної ділянки від 23.08.2006 за № 91-6- 00578, укладеного між Київською міською радою (Україна, 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36; ідентифікаційний код: 22883141) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Смачного Бон Апетит" (Україна, 03061, м. Київ, вул. Новопольова, будинок 99-А; ідентифікаційний код: 20049385) в наступній редакції:

"Договір про поновлення та внесення змін до Договору оренди земельної ділянки

м. Київ

Київська міська рада (код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України 22883141, місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, вул. Хрещатик, 36), в особі Київського міського голови - Кличка Віталія Володимировича, який діє на підставі ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в України», надалі іменується «Орендодавець» з однієї сторони, та

Товариство з обмеженою відповідальністю «Смачного Бон Апетит» (код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України 20049385, місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, вул. Новопольова, 99-А) в особі директора Ісаєва Віктора Миколайовича, що діє на підставі Статуту з другої сторони, що надалі іменується «Орендар», керуючись ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та ст. 126-1 Земельного кодексу України уклали цю додаткову угоду про нижченаведене:

1. Поновити на 15 років Договір оренди земельної ділянки, укладений між Орендодавцем та Орендарем, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 23.08.2006 за № 91-6- 00578 (далі - Договір оренди).

2. Пункт 11.7 Договору оренди викласти в наступній редакції:

«Після закінчення строку дії Договору, цей договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. Поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору, поданої відповідно до умов цього договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагається.

Сторона договору, яка бажає скористатися правом відмови від поновлення договору не пізніш як за два місяці до дати закінчення дії такого договору, подає до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення договору та одночасно письмово інформує про це іншу сторону.

У разі відсутності заяви про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору до дати закінчення дії такого договору після настання відповідної дати закінчення дії договору державна реєстрація речового права продовжується на той самий строк».

3. Доповнити пункт 11.7 Договору оренди новим підпунктом 11.7.1 та викласти його в наступній редакції:

« 11.7.1. Після закінчення строку, на який було укладено договір, Орендар має переважне право перед іншими особами на укладення договору на новий строк. У такому разі Орендар зобов`язаний повідомити про це Орендодавця не пізніше, ніж за 1 (один) місяць до закінчення строку дії договору.

До листа-повідомлення про укладення договору оренди на новий строк Орендар додає проект договору: При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право Орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий Орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з Орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. За наявності заперечень Орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк Орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте Орендодавцем рішення.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді».

4. Всі інші умови Договору оренди земельної ділянки від « 23» серпня 2006 р., зареєстрованого за № 91-6-00578, залишаються діючими і сторони підтверджують відносно них свої зобов`язання.

5. Договір набуває чинності з дня його державної реєстрації.

6. Усі спори, що пов`язані з виконанням умов цього Договору, вирішуються судами України, при неможливості досудового врегулювання спорів, що виникають при виконанні умов цього договору.

7. Цей договір є невід`ємною частиною Договору оренди.

8. Підписи сторін:

Київський міський голова ________________

Орендар________________________________".

3. Стягнути з Київської міської ради (Україна, 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36; ідентифікаційний код: 22883141) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Смачного Бон Апетит" (Україна, 03061, м. Київ, вул. Новопольова, будинок 99-А; ідентифікаційний код: 20049385) витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 06.10.2025

Суддя О.В. Нечай