РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.09.2025Справа № 910/3561/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., при секретарі судового засідання Семенові В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Моноліт Союз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТГ "Діптрансгаз" про звернення стягнення на предмет застави в розмірі 442 674,71 грн., за участю представників: позивача - не з`явився, відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет застави в розмірі 442 674,71 грн. шляхом передачі заставленого майна у власність позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання за Договором № 100 про надання фінансового кредиту за рахунок власних коштів від 26.11.2021 року, зобов`язання за яким забезпечено Договором застави транспортного засобу "Volkswagen Passat", д.н.з. НОМЕР_1 від 26.11.2021 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2025 року відкрито провадження та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2025 року вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання у справі на 14.07.2025 року.

У судовому засіданні 14.07.2025 року судом оголошено перерву у справі на 28.07.2025 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.09.2025 року.

02.08.2025 року відповідачем до суду подано заяву про розгляд справи без участі представника відповідача.

У судовому засіданні 08.09.2025 року судом оголошено перерву у справі на 29.09.2025 року.

29.09.2025 року позивачем до суду подано заяву про розгляд справи без участі представника позивача.

Судом враховано, що відповідач був належним чином повідомлений про дати, час та місце кожного судового засідання, що відбувалися у межах цієї справи, проте процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористався.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВТГ "Діптрансгаз" (відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінцентр" укладено Договір № 100 про надання фінансового кредиту за рахунок власних коштів (Договір кредиту).

За Договором кредиту Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінцентр" надає Товариству з обмеженою відповідальністю "ВТГ "Діптрансгаз" кредит в сум 320 000,00 грн., а відповідач зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування коштами в розмірі 20% річних, відповідно до графіку платежів та в межах строку, встановленого пунктом 1.3 Договору кредиту (пункт 1.1 Договору кредиту).

Відповідно до пункту 1.3 Договору кредиту кредит надається з 26.11.2021 року по 25.11.2022 року.

26.11.2021 року в забезпечення вимог, що виникають з Договору кредиту, між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВТГ "Діптрансгаз" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінцентр" укладено Договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченком А.В., зареєстрований в реєстрі за № 791 (Договір застави).

Предметом застави за Договором застави сторони договору визначили транспортний засіб - автомобіль марки "Volkswagen", модель "Passat", 2016 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 (Транспортний засіб).

Заставна вартість транспортного засобу складає 320 000,00 грн. (пункт 2.3 Договору застави).

Відповідно до пункту 5.1 Договору застави, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави, зокрема, у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань, що випливають з Договору кредиту, а саме: щодо повернення кредиту або його частини в строк, передбачений Договором кредиту, та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або комісійної винагороди, та/або виконання будь-яких інших грошових зобов`язань, передбачених Договором кредиту.

Згідно з пунктом 5.2 Договору застави, звернення стягнення на предмет застави відбувається на підставі рішення господарського суду або в позасудовому порядку або шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Звернення стягнення на предмет застави може здійснюватись будь-яким з наступних позасудових способів на вибір заставодержателя: продаж заставодержателем предмету застави третій особі, шляхом укладання від імені заставодавця договору купівлі-продажу з іншою особою (пункт 5.2.1 Договору застав); набуття предмета застави у власність заставодержателя (пункт 5.2.1 Договору застав); іншим способом, що не суперечить законодавству України на момент реалізації предмета застави.

Пунктом 5.2.3 Договору застави визначено, що визначені цим договором способи звернення стягнення на предмет застави не перешкоджають заставодержателю застосувати інші способи звернення стягнення на предмет застави, встановлені чинним законодавством України та/або домовленістю сторін. У разі, якщо визначені цим Договором та/або законодавством України заходи позасудового врегулювання з будь-яких причин не призвели до задоволення вимог заставодержателя в повному обсязі, заставодержатель вправі в будь-який час припинити процедуру позасудового врегулювання та звернути стягнення на предмет застави за рішенням суду.

На підставі Договору заставу в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано приватне обтяження за № 29522325 від 26.11.2021 року.

07.03.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінцентр" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Моноліт Союз" (позивач) укладено Договір № 1 про відступлення права вимоги (Договір відступлення за договором кредиту).

Відповідно до пункту 1.1 Договору відступлення за договором кредиту, первісний кредитор (Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінцентр") відступає на користь нового кредитора (Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Моноліт Союз") права грошової вимоги за Договором кредиту із змінами та доповненнями, додатковими договорами, додатками, договорами про внесення змін та доповнень.

Права вимоги вважаються відступленими з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі прав та документів до цього договору та після здійснення розрахунків між сторонами відповідно до вимог розділу 4 цього Договору (пункт 3.1 Договору відступлення за договором кредиту).

Акт прийому-передачі прав та документів первісний кредитор та новий кредитор складають та підписують протягом одного дня після отримання первісним кредитором коштів відповідно до вимог розділу 4 цього Договору (пункт 3.2 Договору відступлення за договором кредиту).

07.03.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінцентр" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Моноліт Союз" підписано акт прийому-передачі прав та документів права вимоги за Договором відступлення за договором кредиту, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінцентр" передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Моноліт Союз" отримав оригінали Договору кредиту та Договору застави, на підставі якого засвідчили факт повного розрахунку за відступлення права вимоги та факт переходу до позивача права грошової вимоги за Договором кредиту.

11.03.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінцентр" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Моноліт Союз" укладено Договір відступлення права вимоги за Договором застави, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченком А.В., зареєстрований в реєстрі за № 332 (Договір відступлення за договором застави).

Відповідно до пункту 1.1 Договору відступлення за договором застави Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінцентр" передає, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Моноліт Союз" приймає права вимоги за Договором застави.

Згідно з пунктом 2.1 Договору відступлення за договором застави право вимоги за Договором застави вважаються переданими з моменту переходу від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінцентр" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Моноліт Союз" права вимоги, що є предметом Договору відступлення за договором кредиту.

11.03.2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченком А.В. внесено зміни в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна до реєстраційного запису за № 29522325 про обтяження транспортного засобу та замінено заставодержателя з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінцентр" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Моноліт Союз".

Оскільки, невиконання відповідачем зобов`язань, що випливають з Договору кредиту, а також наявність у відповідача заборгованості в розмірі 442 674,71 грн. за Договором кредиту, позивач звертається з даним позовом до суду щодо звернення стягнення на транспортний засіб, як на предмет застави, шляхом передачі транспортного засобу у власність позивача.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, позивачу на підставі Договору про відступлення права вимоги перейшло право вимоги до відповідача за Договором застави.

Відповідно до статті 572 Цивільного кодексу України силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частиною 1 статті 583 Цивільного кодексу України визначено, що заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель); відповідні положення наведено також у частині 2 статті 11 Закону України "Про заставу", за якою заставодавцем може бути як сам боржник, так і третя особа (майновий поручитель).

Згідно зі статтею 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За змістом частини 1 статті 584 Цивільного кодексу України, частини 1 статті 12 Закону України "Про заставу" у договорі застави визначаються суть, розмір та строк виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, опис предмета застави, а також інші умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором застави (частина 2 статті 589 Цивільного кодексу України, стаття 19 Закону України "Про заставу").

При цьому, в статті 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" визначено позасудові способи звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Відповідно до частини першої цієї статті обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: 1) передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання в порядку, встановленому цим Законом (у тому числі передача цінних паперів електронної форми існування у власність обтяжувача відповідно до законодавства про депозитарну систему України); 2) продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; 3) відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; 4) переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші, майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку, або цінні папери; 5) реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Згідно зі статтею 27 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Повідомлення повинно містити таку інформацію: 1) зміст порушення, вчиненого боржником; 2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; 3) опис предмета забезпечувального обтяження; 4) посилання на право іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов`язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом строку, що визначається згідно з частиною другою статті 28 цього Закону.

У відповідності до положень частин 1-3 статті 28 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження може бути припинене боржником або третьою особою шляхом виконання порушеного боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або тієї частини цього зобов`язання, виконання якої було прострочене, разом з відшкодуванням обтяжувачу витрат, понесених у зв`язку з пред`явленням вимоги та/або звернення стягнення. Таке виконання може бути здійсненим у будь-який час до моменту продажу обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження або до переходу права власності на нього до обтяжувача. У цьому разі обтяжувач не вправі вимагати від боржника або іншої особи, яка виконала зобов`язання, сплати інших сум. Якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження або іншого строку, встановленого за домовленістю обтяжувача та боржника, зобов`язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов`язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов`язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. У разі отримання предмета обтяження у володіння обтяжувач зобов`язаний до закінчення процедури звернення стягнення вживати заходів щодо збереження відповідного майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує вимогу обтяжувача щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно з частиною 1 статті 29 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяжувач має право після одержання предмета обтяження у володіння задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов`язанням шляхом набуття права власності на предмет забезпечувального обтяження, якщо інше не встановлено законом або договором. При цьому обтяжувач зобов`язаний повідомити боржника та інших обтяжувачів відповідного рухомого майна про свій намір набути право власності на предмет забезпечувального обтяження в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону.

Судом встановлено, що позивачем дотримано передбачений законом порядок для позасудового звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Згідно з частиною 4 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом, крім випадків, передбачених цією статтею (стаття 11 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень").

Частиною 1, 2 статті 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 37 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" до публічних обтяжень належать: накладення арешту на рухоме майно на підставі рішень уповноважених органів (осіб) у випадках, встановлених законом.

Порядок встановлення і зміст окремих видів публічних обтяжень визначаються законом. Публічне обтяження набирає чинності з моменту його реєстрації в Державному реєстрі (частина 2 статті 37 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень").

Відповідно до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, окрім обтяження, зареєстрованого на підставі Договору застави, зареєстровано наступні обтяження щодо транспортного засобу, а саме публічне обтяження № 31181700 арешт рухомого майна, дата реєстрації обтяження - 23.02.2024 року, підстава - постанова Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Д`яченка Євгенія Станіславовича про арешт майна боржника № 73405081 від 23.02.2024 року, кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Глорія-В" () та публічне обтяження № 31141496 арешт рухомого майна, дата реєстрації обтяження - 02.02.2024 року, підстава - постанова Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Барського Руслана Михайловича про арешт майна боржника № 74042063 від 02.02.2024 року, кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вест Агро Логістик" ().

В силу положень Закону України "Про заставу", а також оскільки обтяження на транспортний засіб на підставі Договору застави було зареєстровано - 26.11.2021 року, тобто раніше ніж були зареєстровані публічні обтяження за № 31181700, № 31141496, суд дійшов висновку, що саме позивач має пріоритет у реалізації предмета застави.

Крім того, 11.03.2024 року постановою про зняття арешту з майна у виконавчому провадженні за № 74070967 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Хорішком Олександром Олександровичем знято арешт з транспортного засобу "Volkswagen", модель "Passat", 2016 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно з частиною 1 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушені відповідачем, а тому вимоги позивача про звернення стягнення на предмет застави в розмірі 442 674,71 грн. шляхом передачі заставленого майна у власність позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

В рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТГ "Діптрансгаз" () перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Моноліт Союз" (), яка становить 442 674,71 грн., звернути стягнення на предмет застави - транспортний засіб - автомобіль марки "Volkswagen", модель "Passat", 2016 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом його передачі у власність Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Моноліт Союз" ().

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТГ "Діптрансгаз" (01601, місто Київ, вулиця Еспланадна, будинок 20; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Моноліт Союз" (01033, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 59, нежитлове приміщення № 1 (групи приміщень № 203) (в літ. А); ) 5 312 (п`ять тисяч триста дванадцять) грн. 10 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено 06.10.2025.

Суддя С.О. Чебикіна