номер провадження справи 5/128/23-26/1/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.10.2025 Справа № 908/70/22(908/1387/23-908/3377/23)

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді - Юлдашева Олексія Олексійовича, розглянувши матеріали справи

За первісним позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтенсивні фінанси", (01133 Україна, м. Київ, вул. Мечнікова, 14/1)

До відповідачів:

1 - ОСОБА_1 (електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса листування та фактичного проживання: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )

2 - ОСОБА_2 (електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; адреса для листування та фактичного проживання: АДРЕСА_4 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 )

3 - Приватного підприємства "БТ-22" (електронна пошта: ; вул. Лесі Українки, буд. 162, кв. 11, м. Пологи, Запорізька область, 70605; )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Приватне підприємство "Бізон-Тех 2006" (електронна пошта: ; вул. Лесі Українки, буд. 162, кв. 11, м. Пологи, Пологівський район, Запорізька область, 70605; )

про стягнення 171 672,23 доларів США та 238 886 430,99 грн.

за зустрічним позовом: ОСОБА_1 (електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса листування та фактичного проживання: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )

До відповідачів:

1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтенсивні фінанси", (01133 Україна, м. Київ, вул. Мечнікова, 14/1)

2 - Приватного підприємства "Бізон-Тех 2006" (електронна пошта: ; вул. Лесі Українки, буд. 162, кв. 11, м. Пологи, Пологівський район, Запорізька область, 70605; )

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ОСОБА_2 (електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; адреса для листування та фактичного проживання: АДРЕСА_4 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 )

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Приватне підприємство "БТ-22" (електронна пошта: ; вул. Лесі Українки, буд. 162, кв. 11, м. Пологи, Запорізька область, 70605; )

про визнання недійсним договору поруки № 18-13ZP0013 від 27.07.2018

в межах справи № 908/70/22

про банкрутство - Приватного підприємства "Бізон-Тех 2006"

позивач - ОСОБА_2

відповідачі-1 Приватне підприємство "БІЗОН-ТЕХ 2006"

2- Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтенсивні фінанси"

про визнання недійсним правочину

в межах справи № 908/70/22

про банкрутство - Приватного підприємства "Бізон-Тех 2006"

Без виклику сторін

УСТАНОВИВ:

Первісний позивач Державний експортно-імпортний банк України 27.06.2023 року звернувся до Господарського суду Запорізької області із заявою про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов межах ціни позову в розмірі 171 672,23 дол. США та 238 886 430,99 грн та накласти арешт на майно ОСОБА_2 , а саме: грошові кошти розміщені на банківських рахунках ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), в банківських установах, зокрема, але не виключно в: АТ "СЕНС БАНК" (ідентифікаційний код 23494714), АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" (ідентифікаційний код 14361575); АТ "МЕТАБАНК" (ідентифікаційний код 20496061), АТ "ОТП БАНК" (ідентифікаційний код 21685166), що знаходяться на будь - яких рахунках у банківських або інших фінансово - кредитних установах, виявлених державною виконавчою службою або приватним виконавцем під час виконання ухвали суду. Рухоме майно (транспортні засоби, частки в статутних капіталах юридичних осіб), яке належить ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), та які будуть виявлені державною виконавчою службою або приватним виконавцем під час виконання ухвали суду.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.10.2023 заяву первісного позивача було задоволено та були вжиті такі заходи забезпечення позову: накладено арешт на майно, належне на праві власності відповідачу, накладено арешт на кошти відповідача на будь-яких банківських рахунках у будь-яких банківських та інших фінансово-кредитних установах.

21.08.2025 року ухвалою Господарського суду Запорізької області первісного позивача Акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України було замінено процесуальним правонаступником ТОВ Фінансова компанія «Інтенсивні фінанси» до якого перейшли всі права кредитора і учасника у справі.

28.08.2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову.

Свою заяву відповідач мотивував тим, що підставою для накладення арешту був зокрема висновок суду про наявність зв`язку між заявленими позивачем заходом забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідачів, їх рухоме та нерухоме майно в межах заявлених позовних вимог і предметом спору, співмірність та адекватність заходів із позовними вимогами, а також висновок, що вжиття відповідних заходів не впливатиме на господарську діяльність відповідачів

Вжитий судом арешт коштів був неспівмірним заходом, застосування судом який призвів до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, до відсутності коштів на існування в умовах воєнного стану, до неможливості утримувати себе та своїх двох неповнолітніх дітей, до порушення балансу інтересів сторін.

Фактично він в умовах воєнного стану, був позбавлений засобів для існування та утримання своїх двох неповнолітніх дітей (син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ), оскільки кошти відповідача є єдиним джерелом їх утримання.

Також відповідач зазначив, що коштів на його рахунках не виявилось і протягом двох років з моменту накладення арешту коштів на його рахунках так і не з`явились.

Так, відповідно до довідки про рух коштів по рахунку ОСОБА_2 в АТ «Сенс Банк» та в АТ «МетаБанк», за період з 01 листопада 2023 року по 26 серпня 2025 року жодного руху коштів, окрім списання за РКО згідно тарифів банку, не було.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Статтею 13 Конвенції встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2009 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.03 у справі «Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішеннях Європейського суду з прав людини, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як наслідок, Держава Україна несе обов`язок забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При цьому, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.04 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення у правах (п. 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.01.03 №3-рп/2003 у справі №1-12/2003).

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Тобто, забезпечення позову має тимчасовий характер, спрямований саме на гарантування виконання майбутнього рішення господарського суду.

Порядок та підстави скасування вжитих заходів забезпечення позову врегульований ст.145 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 145 ГПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до частин 1-11 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Ухвала господарського суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження - вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що, враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Виходячи з положень ст. 136, 137 ГПК України забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Суд зазначає, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом, як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи і мають на меті гарантувати реальне виконання рішення суду. Тобто хоча забезпечення позову і має тимчасовий характер, але спрямоване саме на гарантування виконання майбутнього рішення господарського суду, та має бути скасоване господарським судом у разі, якщо потреба у такому забезпеченні відпала з певних причин.

Вжиті заходи забезпечення позову не призвели до цієї мети, оскільки коштів на рахунках відповідача не виявилось і протягом двох років з моменту накладення арешту вони на їх рахунках так і не з`явились, майно у відповідача виявлено не було.

Відповідно до довідки про рух коштів по рахунку ОСОБА_2 в АТ «Сенс Банк» та в АТ «МетаБанк», за період з 01 листопада 2023 року по 26 серпня 2025 року жодного руху коштів, окрім списання за РКО згідно тарифів банку, не було.

Отже, в даному випадку заявником подано мотивоване клопотання про скасування вжитих судом заходів забезпечення позову та наведено обґрунтовані доводи, які підтверджують, що заходи забезпечення позову слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 145, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.10.2023 у справі № 908/1387/23, а саме:

- Скасувати арешт на грошові кошти, розміщені на будь - яких банківських рахунках ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) у банківських установах, зокрема, але не виключно в: АТ "СЕНС БАНК" (ідентифікаційний код 23494714), АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" (ідентифікаційний код 14361575); АТ "МЕТАБАНК" (ідентифікаційний код 20496061), АТ "ОТП БАНК" (ідентифікаційний код 21685166).

- Скасувати арешт на рухоме майно (транспортні засоби, частки в статутних капіталах юридичних осіб), яке належить ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ).

Копії ухвали направити: сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню.

Ухвалу складено та підписано 13.10.2025.

Суддя О.О. Юлдашев