ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2025 р. м. Київ Справа № 911/2593/23

Господарський суд Київської області в складі

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Комісарчук Д-М.О.

розглянувши справу № 911/2593/23

за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз

України», м. Київ

до Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль», м. Біла Церква

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», м. Київ

про стягнення 1 407 162 497,62 грн

за участю представників:

від позивача: Будник К.А., адвокат, довіреність №14-74 від 17.05.2024;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2023 року Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль» (далі - відповідач) про зобов`язання повернути в натурі безпідставно набуте майно, а саме природний газ в обсязі 42 538 576,48 куб.м.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що відбір природного газу у обсязі 42 538 576,48 куб. м. здійснений Приватним акціонерним товариством «Білоцерківська ТЕЦ» за межами правовідносин, що врегульовані укладеними договорами, а тому, вказаний обсяг газу підлягає поверненню позивачу в натурі, як безпідставно набуте майно на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» .

Через канцелярію суду 15.09.2023 від ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» надійшли письмові пояснення вих. № ТОВВИХ-23-12535 від 11.09.2023.

Згідно з поясненнями третьої особи, можливість стверджувати, що небаланс замовника послуг транспортування створився та був врегульований по якомусь окремому споживачу, а також відокремити подачі на точках входу для такого споживача у Оператора ГТС відсутня.

Водночас третя особа повідомила, що замовник послуг транспортування - АТ «НАК «Нафтогаз України» (ЕІС-код 56Х502) - врегулював обсяги добових небалансів за січень, лютий, березень та квітень 2021 року. Обсяги природного газу, використані споживачем з ЕІС-кодом 56X00000UIGN6009 за період з 01.01.2021 по 30.04.2021 внесено в алокацію постачальника АТ «НАК «Нафтогаз України» (ЕІС-код 56Х502) та становлять: з 01.01.2021 по 31.01.2021 - 12 427 348,73 куб.м; з 01.02.2021 по 28.02.2021 - 11 226 736,98 куб.м; з 01.03.2021 по 31.03.2021 - 12 983 886,73 куб.м; з 01.04.2021 по 30.04.2021 - 5 900 604,04 куб.м.

У своїх письмових поясненнях третя особа просила проводити судові засідання у справі № 911/2593/23 без участі представника ТОВ «Оператор ГТС України».

Через канцелярію суду 19.10.2023 АТ «НАК «Нафтогаз України» подало заяву вих. № 14/4-836-23 від 19.10.2023 про зміну предмета позову, у якій позивач просив суд подальший розгляд справи здійснювати з урахуванням позовних вимог у такій редакції: «стягнути з ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» на користь АТ «НАК «Нафтогаз України» 1 407 162 497,62 грн вартості безпідставно набутого майна - природного газу».

Заява про зміну предмета позову мотивована тим, що природний газ є речовиною, яка споживається в момент її отримання, а тому не може бути повернутий.

Через канцелярію суду 23.10.2023 ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» подало відзив від 23.10.2023 на позовну заяву, у якому відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Мотивуючи заперечення проти позову, відповідач звертає увагу, що законодавством не передбачено можливість припинення постачання газу теплопостачальному підприємству через порушення ним п. 11 Положення № 867. Жодна норма Закону України «Про ринок природного газу», Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП № 2496, Кодексу газотранспортної системи, Кодексу газорозподільних систем, Положення № 867 та/або іншого законодавчого акту не передбачає, що в разі невиконання п. 11 Положення № 867 припинення газу відбувається автоматично і, що з моменту настання першого числа відповідного місяця, відбувається припинення постачання газу. Законодавство не зобов`язує постачальника та споживача розірвати договір або припинити договірні відносини в інший спосіб. Також законодавство не передбачає автоматичного припинення договірних відносин в разі порушення Положення № 867 та не забороняє постачальнику і надалі поставляти газ на погоджених зі споживачем умовах.

Вказане, на думку відповідача, свідчить про те, що природний газ, який ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» отримало в період із січня по квітень 2021 року, не є безпідставно отриманим майном. Таке майно було отримано за наявності відповідної правової підстави - укладених між сторонами договорів, які були чинними, дійсними та ніким не оспореними.

Відповідач також вважає, що АТ «НАК «Нафтогаз України» не дотрималось встановленої процедури припинення постачання газу. Зокрема, як зауважує відповідач, до позовної заяви додано ряд повідомлень про припинення постачання газу, проте жодне з повідомлень не направлено оператору ГРМ (Київоблгаз); жодного разу позивач не повідомив про припинення постачання газу місцевий орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування; копії повідомлень направлено на електронну адресу , хоча електронною адресою відповідача, згідно з умовами договорів постачання, є ; з наданих позивачем доказів неможливо встановити дату направлення позивачем відповідачеві повідомлень засобами поштового зв`язку, оскільки позивач надав лише копії повідомлень про вручення, які свідчать про те, що відповідач отримав певні поштові відправлення 05.01.2021, 02.02.2021, 10.03.2021 та 05.04.2021. При цьому дати повідомлень від 29.12.2020 та 26.02.2021 явно вказують на те, що позивач не дотримався процедури повідомлення про припинення постачання газу (за три доби до дати припинення постачання газу).

Крім того відповідач зауважив, що АТ «НАК «Нафтогаз України» не узгодило з ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» час опломбування запірних пристроїв останнього, як це визначено п. 14 розділу ІІ Правил постачання природного газу, та не направила свого уповноваженого представника для опломбування та складання акту за встановленою формою у дати та час припинення постачання газу як того вимагає п. 8 Порядку пооб`єктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1687 від 08.12.2006.

Про безпідставність позовних вимог, на думку відповідача, свідчать також обставини того, що сторони протягом всього строку постачання газу погоджували та уточнювали умови такого постачання (встановлювали ціну для кожного періоду поставки шляхом укладення додаткових угод до договорів постачання). Крім того відповідач звертає увагу на те, що ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» частково оплатило на користь АТ «НАК «Нафтогаз України» природний газ, поставлений в період із січня по квітень 2021 року, а АТ «НАК «Нафтогаз України» прийняло таку оплату, не повернуло її відповідачеві і не висловило жодних заперечень щодо цього. Це, на переконання відповідача, свідчить про те, що між сторонами були та є договірні відносини щодо поставки газу, які відбувалися на умовах укладених договорів та наразі триває виконання договірних відносин сторін.

Відповідач зауважує, що ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» неодноразово направляло АТ «НАК «Нафтогаз України» для підписання акти приймання-передачі природного газу, проте АТ «НАК «Нафтогаз України» безпідставно, всупереч вимогам чинного законодавства та укладених договорів, відмовилася підписати надіслані акти.

Таким чином, на переконання відповідача, відсутні будь-які правові підстави для повернення ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» отриманого в період із січня по квітень 2021 року природного газу, а заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим.

01.11.2023 через канцелярію суду від АТ «НАК «Нафтогаз України» надійшла відповідь вих. № 14/4-856-23 від 23.10.2023 на відзив.

АТ «НАК «Нафтогаз України» наголошує на тому, що ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» умови п. 11 Положення № 867 щодо належного рівня розрахунків з АТ «НАК «Нафтогаз України» не виконало, а тому у січні-квітні 2021 року постачання ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» природного газу на підставі договорів постачання не здійснювалося.

Позивач зауважує, що ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» до матеріалів справи не надало жодних доказів, які б свідчили про належний рівень розрахунків ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» з АТ «НАК «Нафтогаз України», а отже не підтвердило дотримання підприємством умов п. 11 Положення № 867 та, відповідно, не підтвердило наявність у АТ «НАК «Нафтогаз України» підстав постачати природний газ згідно умов договорів постачання у січні-квітні 2021 року.

Позицію відповідача про те, що укладення сторонами додаткових угод до договорів постачання щодо встановлення ціни для кожного періоду поставки є свідченням постачання природного газу на підставі таких договорів позивач вважає хибною. Як свідчить зміст додаткових угод № 4-7 до договорів постачання, вони укладені відповідно до п. 4.2 договорів постачання, в якому сторони встановили, що ціна природного газу визначається щомісяця шляхом підписання додаткової угоди. Водночас додаткові угоди не можуть підтверджувати факт постачання природного газу на підставі договорів постачання, оскільки згідно з п. 3.8 цих договорів приймання-передача газу оформлюється відповідними актами, а не додатковими угодами.

Позивач також зауважує, що ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» було обізнане про те, що не дотримується умов п. 11 Положення № 867, а тому, згідно з п. 6.2 договорів постачання у нього виник обов`язок самостійно припинити споживання природного газу незалежно від заходів припинення (обмеження) газопостачання АТ «НАК «Нафтогаз України». Продовживши відбір природного газу, ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» усвідомлювало, що такий відбір газу здійснюється ним вже не на підставі договорів постачання, а тому ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» несе ризики того, що відібраний газ або його вартість можуть бути витребувані як безпідставно набуті.

13.11.2023 від ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» надійшли заперечення на клопотання (заяву) про зміну предмета позову.

Через підсистему «Електронний суд» 13.11.2023 від ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» надійшов відзив на позовну заяву (з урахуванням зміни предмету позову).

Відповідач, окрім раніше викладених заперечень у відзиві від 23.10.2023 та з урахуванням заяви позивача про зміну предмета позову, зазначив, що природний газ є річчю з родовими ознаками та є замінною. Навіть якщо погодитися з тим, що ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» безпідставно отримало природній газ, то в нього виникло зобов`язання повернути такий газ в натурі, тобто повернути газ в певному обсязі та певної якості. Підстави для відшкодування вартості газу, на думку відповідача, відсутні.

Твердження позивача про неможливість повернення газу відповідач вважає таким, що не відповідає дійсності, адже ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ», як учасник газового ринку, має право придбати газ у будь-якого постачальника газу та повернути його позивачеві. Тобто у разі, якщо рішенням суду буде постановлено зобов`язати ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» повернути природний газ, то товариство зможе виконати таке рішення суду, купивши газ на газовому ринку.

Через підсистему «Електронний суд» 14.11.2023 від АТ «НАК «Нафтогаз України» надійшла відповідь на відзив (з урахуванням зміни предмету позову). На спростування заперечень відповідача щодо стягнення вартості безпідставно набутого природного газу, мотивованих можливістю повернення природного газу в натурі, позивач зазначив, що відшкодування відповідачем на користь АТ «НАК «Нафтогаз України» вартості безпідставно набутого природного газу є ефективним способом захисту у спірних правовідносинах, а формування таких вимог є диспозитивним правом позивача.

Через підсистему «Електронний суд» 20.11.2023 від ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» надійшли заперечення (на відповідь на відзив), де відповідач зазначив, зокрема, що не заслуговують на увагу твердження позивача про те, що робота відповідача пристосована до зміни палива, оскільки ці обставини не мають жодного значення для даної справи. Відповідач зауважує, що можливість зміни палива має значення для визначення того, чи є конкретне підприємство захищеним споживачем газу, однак у цій справі не йде мова про захищених споживачів і ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» не вказувало на те, що є таким споживачем.

Рішенням Господарського суду Київської області від 15.01.2024 було відмовлено в задоволенні позовних вимог повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2024 рішення Господарського суду Київської області від 15.01.2024 у справі № 911/2593/23 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.11.2024 у справі № 911/2593/23 касаційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» задоволено; рішення Господарського суду Київської області від 15.01.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2024 у справі №911/2593/23 скасовано, справу №911/2593/23 передано на новий розгляд до Господарського суду Київської області

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 911/2593/23 передано до провадження судді Христенко О.О.

Ухвалою господарського суду від 02.12.2024 справу № 911/2593/23 прийнято до розгляду суддею Христенко О.О., підготовче засідання призначено на 15.01.2025, зобов`язано учасників справи надати суду письмові пояснення у справі № 911/2593/23, з урахуванням позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 13.11.2024.

09.01.2025 через систему «Електронний суд» від АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» надійшли письмові пояснення (вх. № 259/25), в яких позивач зазначає про те, що у спірному періоді ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» набуло природний газ діючи як всупереч меті і юридичному змісту договорів постачання так і всупереч Положенню № 867, тобто за відсутності правової підстави, сама лише наявність договорів постачання не може свідчити про віднесення спірних правовідносин до договірних, а до таких правовідносин мають застосовуються положення ст.ст. 1212-1213 Цивільного кодексу України.

Позивач зауважує, що п. 11 Положення № 867 було передбачено, що виробник теплової енергії отримував право придбавати природний газ у АТ «НАК «Нафтогаз України» за умови дотримання належного рівня розрахунків з АТ «НАК «Нафтогаз України» не нижче 90 % та погашення існуючої заборгованості. В той же час, відповідач не погашав існуючу заборгованість, а також не дотримувався належного рівня розрахунків з компанією. З приводу чого позивач вказував, що відповідач набув природних газ всупереч меті і юридичному змісту Положення № 867 та договорів постачання, не виконавши жодної з умов п. 11 Положення № 867, отже природний газ є набутим без достатньої правової підстави, а до спірних правовідносин мають застосовуватися положення ст.ст. 1212-1213 Цивільного кодексу України.

Позивач стверджував про порушення відповідачем умов п.п. 5 п. 6.2 договорів постачання, за умовами яких відповідач зобов`язався самостійно припиняти використання природного газу в разі порушення строків оплати. Аналогічний обов`язок для відповідача передбачено п. 21 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015. В той же час, позивач зазначає про те, що відповідач сам не заперечує несвоєчасного здійснення розрахунків з позивачем та не здійснення самостійного припинення використання природного газу.

Позивач підтримуючи позовні вимоги, з врахуванням заяви про зміну предмету позову, зазначає про те, що природний газ є речовиною, яка споживається в момент її отримання та не може бути повернута, то відповідно до положень ст.ст. 1212-1213 Цивільного кодексу України з відповідача на користь позивача має бути стягнута саме вартість безпідставно набутого природного газу.

Ухвалою суду від 15.01.2025 підготовче засідання було відкладено на 12.02.2025.

12.02.2025 через систему «Електронний суд» від Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль» надійшло клопотання (вх. № 2003/25) про витребування доказів, яке було судом відхилено.

12.02.2025 через систему «Електронний суд» від ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» надійшли письмові пояснення (вх. № 2004/24), в яких відповідач, зокрема, зазначав про те, що прийнятий відповідачем у період з січня по квітень 2021 року газ за договором, був частково оплачений відповідачем: за Договором № 20/121-1255-ТЕ-17 від 02.10.2020 в сумі 15 023 060,42 грн, за Договором № 20/121-1256-ТЕ-17 від 02.10.2020 в сумі 8 092 311,50 грн, за Договором № 20/121-1257-ТЕ-17 від 02.10.2020 в сумі 2 370 645,49 грн, що свідчить про безпідставність застосування до відносин між позивачем та відповідачем ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідач звертає увагу суду, що подаючи позов та заяву про зміну предмету позову позивач не надає доказів підтвердження вартості газу на момент подачі позову, при цьому позивач розраховує вартість газу виходячи із ціни в розмірі 27 566,40 грн за 1 000 куб.м станом на листопад 2022 року. Відповідач зауважує, що станом на час розгляду даної справи ціни на кожному ринку газу є суттєво відмінними, ціна на газ змінюється в залежності від категорії споживача, порядку поставки газу, способу його оплати, інше. При цьому, відповідач вважає, що ст. 1213 Цивільного кодексу України не містить вказівки, яка саме вартість природного газу повинна бути використана для визначення суми відшкодування, та яка на ринку газу суттєво відрізняється.

Відповідач вважає, що наразі ціна газу для сегменту ринку споживачів, яким поставка газу здійснюється постачальником із спеціальними обов`язками, залежить від категорії кінцевого споживача.

В підготовчому засіданні 12.02.2025 судом оголошено перерву до 05.03.2025.

18.02.2025 через систему «Електронний суд» від Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль» надійшли письмові пояснення (вх. № 2265/25) щодо неможливості здійснення реєстрації електронного кабінету відповідачем.

04.03.2025 через систему «Електронний суд» від Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль» надійшли пояснення (вх. № 2913/25), в яких відповідач вважає, що при вирішенні спору повинні використовуватися ціни на газ, які діють на ринку природного газу в сфері забезпечення загальносуспільних інтересів (виконання спеціальних обов`язків - ст. 11 Закону України «Про ринок природного газу»).

Відповідач зазначає про те, що законом встановлені випадки визначення ціни газу в інший спосіб, зокрема, у сфері забезпечення загальносуспільних інтересів, в сфері забезпечення безперебійного постачання газу в особливих випадках та в сфері забезпечення побутових споживачів в особливий період - під час воєнного стану. Тобто, за ознакою визначення ціни ринок природного газу є сегментований та складається наразі з різних сегментів, які фактично є окремими ринками газу.

Відповідач зауважує, що позивачем разом з поясненнями від 09.01.2025 для підтвердження вартості природного газу було подано інформацію з веб-сайтів Української енергетичної біржі та Оператора газотранспортної системи України, з якої вбачається, що станом на 08.01.2025 за результатами торгів стандартизованих продуктів ціна природного газу склала 20 160,00 грн з ПДВ. В той же час, відповідач зауважує, що за даними Міністерства економіки України, які розміщені на офіційному веб-сайті, ціна природного газу на січень 2025 року склала 16 334,44 грн за 1 тис. м3 (без ПДВ), або 19 601,33 грн, з ПДВ. При цьому, ціна газу на час звернення до суду та відкриття провадження складала 12 250,36 грн за 1 тис. м3 без ПДВ. Разом з цим, на веб-сайті Оператора ГТС станом на 04.03.2025 маржинальна ціна продажу природного газу за 1 000 куб.м склала 18 370,00 грн, з ПДВ, у зв`язку з чим відповідач зауважував, що на вільному ринку ціна на газ суттєво різниться.

Ухвалою суду від 05.03.2025 було закрито підготовче провадження у справі № 911/2593/23 та призначено розгляд справи по суті на 04.04.2025.

04.04.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання (вх. № 4558/25) про встановлення додаткового строку для подання доказів вартості природного газу.

В судовому засідання 04.04.2025 судом було оголошено перерву до 30.04.2025.

29.04.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшли письмові пояснення (вх. № 5761/25) із зазначенням вартості природного газу у квітні 2025 року.

30.04.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли письмові пояснення (вх. № 5789/25).

В судовому засіданні 30.04.2025 судом оголошено перерву до 21.05.2025.

20.05.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшли письмові пояснення (вх. № 6883/25) із зазначенням вартості природного газу станом на 19.05.2025.

Під час розгляду справи представником позивача були підтримані позовні вимоги в повному обсязі, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові з врахуванням заяви про зміну предмету позову та у письмових поясненнях; представник відповідача заперечував проти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві та у письмових поясненнях, вважаючи заявлені вимоги необґрунтованими, не підтвердженими доказами, а отже такими, що не підлягають задоволенню.

В судовому засіданні 21.05.2025, після стадії судових дебатів, суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, призначивши дату і час проголошення судового рішення у справі № 911/2593/23 на 02.06.2025 об 11:00, про що постановив ухвалу суду від 21.05.2025.

02.06.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшло клопотання (вх. № 7520/25) про розгляд справи в судовому засіданні 02.06.2025 без участі представника відповідача.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про ринок природного газу" з метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу на суб`єктів ринку природного газу у виключних випадках та на визначений строк можуть покладатися спеціальні обов`язки в обсязі та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства. Такі обов`язки мають бути чітко визначеними, прозорими, недискримінаційними та заздалегідь не передбачати неможливість їх виконання.

У спірний період січень-квітень 2021 року на АТ «НАК "Нафтогаз України" було покладено спеціальні обов`язки постачати природний газ виробникам теплової енергії на умовах та у порядку, визначеними у чинному у спірний період Положенні про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2018 № 867 (далі - Положення № 867).

За змістом п. 11 Положення № 867 (у редакції до 29.04.2021) виробник теплової енергії має право з 01.11.2018 по 01.05.2021 придбавати природний газ для всіх категорій використання природного газу у АТ "НАК "Нафтогаз України" у разі виконання таких умов:

- укладення виробником теплової енергії договору постачання природного газу з АТ "НАК "Нафтогаз України" відповідно до законодавства;

- виконання виробником, на якого станом на 30.09.2015 поширювалася дія ст. 19-1 Закону України "Про теплопостачання" або якому надано в користування (оренду, концесію, управління тощо) цілісний майновий комплекс або індивідуально визначене майно з вироблення теплової енергії, що використовувалися виробником теплової енергії, на якого станом на 30.09.2015 поширювалася дія ст. 19-1 Закону "Про теплопостачання", обов`язку щодо відкриття рахунків із спеціальним режимом використання.

Крім того, виробнику теплової енергії необхідно виконати одну з таких умов:

- досягнення станом на 23 число місяця, що передує місяцю постачання природного газу, рівня розрахунків виробника теплової енергії (без урахування штрафних санкцій), за усіма укладеними з АТ "НАК "Нафтогаз України" договорами про постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо) не нижче 90 відсотків (у період з 01.12.2018 до 01.04.2019 - не нижче 78%, а для виробника теплової енергії, управління майном якого здійснює Фонд державного майна і який використовує природний газ для виробництва теплової та електричної енергії, у період з 16.11.2018 до 01.04.2019 та у період з 01.10. 2019 до 01.05.2021 - не нижче 60%); або

- укладення з АТ "НАК "Нафтогаз України" договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ згідно з типовим договором у рамках реалізації Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (за наявності відповідної заборгованості) та виконання зазначеного договору; або

- подання виробником теплової енергії до АТ "НАК "Нафтогаз України" погодженого АТ "НАК "Нафтогаз України" та виконавчим органом відповідної місцевої ради графіка погашення заборгованості (рівними частинами до 01.01.2021 щодо всіх договорів з АТ "НАК "Нафтогаз України"), складеного на підставі довідки щодо заборгованості, виданої АТ "НАК "Нафтогаз України", та виконання такого графіка, а також здійснення поточних розрахунків за використаний природний газ. Наявність графіка погашення заборгованості не змінює порядку розрахунків, установленого між постачальником та виробником теплової енергії у договорах постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо).

АТ «НАК «Нафтогаз України» (код ЕІС - 56X502; постачальник) і ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» (код ЕІС - 56XO0000UIGN6009; споживач), керуючись, зокрема, Положенням № 867, уклали 02.10.2020 договори постачання природного газу № 20/21-1255-ТЕ-17, № 20/21-1256-БО-17, № 20/21-1257-КП-17 та № 20/21-1258-ЕЕ-17 (далі - договори постачання), відповідно до п. 1.1 яких постачальник зобов`язався поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язався прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

У пункті 2.1 договорів постачання сторони погодили обсяг (об`єм) замовленого споживачем природного газу, який постачальник передає споживачу, зокрема у період із січня по квітень 2021 року, у тому числі місяцях:

- у січні 2021 року: 3 200 тис. куб. м - згідно з договором № 20/21-1255-ТЕ-17; 510 тис. куб. м - згідно з договором № 20/21-1256-БО-17; 58 тис. куб. м - згідно з договором № 20/21-1257-КП-17; 9 332 тис. куб. м - згідно з договором № 20/21-1258-ЕЕ-17;

- у лютому 2021 року: 2 582 тис. куб. м - згідно з договором № 20/21-1255-ТЕ-17; 413 тис. куб. м - згідно з договором № 20/21-1256-БО-17; 46 тис. куб. м - згідно з договором № 20/21-1257-КП-17; 8 204 тис. куб. м - згідно з договором № 20/21-1258-ЕЕ-17;

- у березні 2021 року: 2 105 тис. куб. м - згідно з договором № 20/21-1255-ТЕ-17; 342 тис. куб. м - згідно з договором № 20/21-1256-БО-17; 37 тис. куб. м - згідно з договором № 20/21-1257-КП-17; 8 957 тис. куб. м - згідно з договором № 20/21-1258-ЕЕ-17;

- у квітні 2021 року: 263 тис. куб. м - згідно з договором № 20/21-1255-ТЕ-17; 44 тис. куб. м - згідно з договором № 20/21-1256-БО-17; 5 тис. куб. м - згідно з договором № 20/21-1257-КП-17; 1 625 тис. куб. м - згідно з договором № 20/21-1258-ЕЕ-17.

Відповідно до п. 3.2 договорів постачання постачання природного газу за цими договорами здійснюється постачальником виключно за умови одночасного виконання всіх таких умов: 1) виконання споживачем вимог п. 11 Положення № 867; 2) включення споживача постачальником до Реєстру споживачів постачальника, розмішеного на інформаційній платформі Оператора ГТС. Включення споживача постачальником до Реєстру споживачів постачальника здійснюється виключно за умови дотримання споживачем вимог п. 11 Положення № 867; 3) відсутності реєстрації споживача в реєстрі будь-якого іншого постачальника природного газу.

Згідно з п. 3.3 договорів постачання, якщо споживач порушив умови п. 11 Положення № 867, постачальник протягом періоду порушення вимог п. 11 Положення № 867 не здійснює постачання природного газу за цими договорами та не передає споживачу замовлений згідно п. 2.1 цих договорів обсяг (об`єм) природного газу.

Пунктом 3.4 договорів постачання обумовлено, що при настанні обставин, визначених п. 3.3 цих договорів, постачальник направляє споживачу повідомлення (з позначкою про вручення) про необхідність самостійно обмежити чи припинити газоспоживання з дати, зазначеної в повідомленні. Копія цього повідомлення надається споживачу на електронну адресу, зазначену в розділі 12 цих договорів, а також оператору ГРМ, зазначеному в п. 2.6 цих договорів. Газопостачання припиняється постачальником з дати, зазначеної в повідомленні.

Пунктом 3.5 договорів постачання обумовлено, що відповідальність за будь-які наслідки, що виникають в результаті порушення споживачем умов п. 11 Положення № 867, покладаються виключно на споживача.

Фізичне припинення постачання природного газу за договорами постачання здійснює Оператор ГРМ/ГТС, зазначений в п. 2.6 цих договорів, відповідно до Правил постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 (п. 3.6 договорів постачання).

Відповідно до п. 3.8 договорів постачання приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу. Споживач в акті приймання-передачі природного газу, зазначає виключно той обсяг, який відповідає обсягам газу, які були використані споживачем в той період (періоди), коли споживач був включений постачальником до свого Реєстру, з урахуванням положень п. 3.3 цих договорів. В акті приймання-передачі природного газу ціна на природний газ має відповідати ціні, зазначеній в Прейскуранті на відповідний період (розміщується на офіційному веб-сайті постачальника), також має бути врахований тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розділ 4 договорів постачання).

Пунктом 3.10 договорів постачання визначено, що постачальник не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, повертає споживачу один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою. У разі непідписання постачальником акта приймання-передачі природного газу постачальник письмово повідомляє споживача про причини такого непідписання акта.

За умовами п. 4.2 договорів постачання ціна за 1 000 куб. м природного газу визначається сторонами щомісяця шляхом підписання додаткової угоди на підставі прейскуранту.

Відповідно до п. 11.1 договорів постачання останні набирають чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою і діють в частині постачання природного газу до 30.04.2021 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

У період з 26.10.2020 по 28.04.2021 постачальник і споживач уклали по сім додаткових угод до кожного договору постачання, якими, зокрема, доповнили п. 4.2 договорів постачання з визначенням на кожен місяць ціни за 1 000 куб. м природного газу, у тому числі:

- додатковими угодами № 4 від 29.01.2021 визначено, що ціна за 1 000 куб. м природного газу з 01.01.2021 по 31.01.2021 (включно) за договорами постачання складає 7 331,45 грн, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%, усього разом з ПДВ - 8 797,74 грн; споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01.01.2021 по 31.01.2021 (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послугу транспортування - 7 455,61 грн за 1 000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 8 946,73 грн;

- додатковими угодами № 5 від 26.02.2021 визначено, що ціна за 1 000 куб. м природного газу з 01.02.2021 по 28.02.2021 (включно) за договорами постачання складає 6 841,15 грн, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%, усього разом з ПДВ - 8 209,38 грн; споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01.02.2021 по 28.02.2021 (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послугу транспортування - 6 965,31 грн за 1 000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 8 358,37 грн;

- додатковими угодами № 6 від 26.03.2021 визначено, що ціна за 1 000 куб. м природного газу з 01.03.2021 за договорами постачання складає 6 279,77 грн, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%, усього разом з ПДВ - 7 535,724 грн; споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01.03.2021 природний газ з урахуванням тарифу на послугу транспортування - 6 403,93 грн за 1 000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 7 684,72 грн;

- додатковими угодами № 7 від 28.04.2021 визначено, що ціна за 1 000 куб. м природного газу з 01.04.2021 по 30.04.2021 (включно) за договорами постачання складає 6 522,860 грн, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%, усього разом з ПДВ - 7 827,432 грн; споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01.04.2021 по 30.04.2021 (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послугу транспортування - 6 647,02 грн за 1 000 куб. м без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 7 976,42 грн.

Листом вих. № 219 від 11.02.2021 ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» направило АТ «НАК «Нафтогаз України» для підписання акти приймання-передачі природного газу за січень 2021 року до договорів постачання. Листом вих. № 23/1-280-21 від 04.03.2021 АТ «НАК «Нафтогаз України» повернуло ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» акти без підписання.

Листом вих. № 322 від 04.03.2021 ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» направило АТ «НАК «Нафтогаз України» для підписання акти приймання-передачі природного газу за лютий 2021 року до договорів постачання. Листом вих. № 23/1-305-21 від 11.03.2021 АТ «НАК «Нафтогаз України» повернуло ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» акти без підписання.

Листом вих. № 463/02 від 06.04.2021 ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» направило АТ «НАК «Нафтогаз України» для підписання акти приймання-передачі природного газу за березень 2021 року до договорів постачання. Листом вих. № 23/1-493-21 від 13.04.2021 АТ «НАК «Нафтогаз України» повернуло ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» акти без підписання.

Листом вих. № 592 від 06.05.2021 ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» направило АТ «НАК «Нафтогаз України» для підписання акти приймання-передачі природного газу за квітень 2021 року до договорів постачання. Листом вих. № 23-640-21 від 13.05.2021 АТ «НАК «Нафтогаз України» повернуло ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» акти без підписання.

Листом вих. № 1090/02 від 20.09.2021 ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» повторно направило АТ «НАК «Нафтогаз України» для підписання акти приймання-передачі природного газу за січень-квітень 2021 року до договорів постачання. Листом вих. № 23-1170-21 від 12.10.2021 АТ «НАК «Нафтогаз України» повернуло ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» акти без підписання.

Повертаючи без підписання акти приймання-передачі природного газу за січень-квітень 2021 року, АТ «НАК «Нафтогаз України» зазначило, що ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» порушило вимоги п. 11 Положення № 867 щодо розрахунків, у зв`язку з чим АТ «НАК «Нафтогаз України» позбавлено можливості і не мало жодних правових підстав для постачання природного газу ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» у січні-квітні 2021 року.

АТ «НАК «Нафтогаз України» сформувало повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання, адресовані ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ»: вих. № 23/3-1597-20 від 29.12.2020, вих. № 23/3-142-21 від 27.01.2021, вих. № 23/3-249-21 від 26.02.2021, вих. № 23/3-389-21 від 26.03.2021.

У вказаних повідомленнях АТ «НАК «Нафтогаз України» зазначило, що ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» не виконує жодної з вимог п. 11 Положення № 867 щодо розрахунків, у зв`язку з чим АТ «НАК «Нафтогаз України» не має правових підстав для постачання природного газу (включення ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» в Реєстр споживачів постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС) у січні, лютому, березні та квітні 2021 року. АТ «НАК «Нафтогаз України» наголосило на необхідності проведення термінових розрахунків відповідно до вимог Положення № 867 та умов укладених з Компанією договорів постачання природного газу. У разі невиконання вимог Положення № 867 щодо розрахунків, керуючись п.п. 13, 20 розділу II Правил постачання природного газу, п. 1 розділу 7 глави VI Кодексу газорозподільних систем, Порядком пооб?єктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.2006 № 1687, АТ «НАК «Нафтогаз України» вимагало самостійно припинити газоспоживання, починаючи із часу та дати, вказаних у відповідних повідомленнях.

Водночас, згідно із відомостями інформаційної платформи, у січні-квітні 2021 року оператор газотранспортної системи зареєстрував постачальника АТ «НАК «Нафтогаз України» (ЕІС код постачальника 56X502) за споживачем ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» (ЕІС код споживача 56XO0000UIGN6009) на інформаційній платформі.

Згідно з відомостями інформаційної платформи, а також відповідно до інформації щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС кодом 56XO0000UIGN6009 в період з 01.01.2021 по 30.04.2021, наданої в додаток до листа ТОВ «Оператор ГТС України» вих. № ТОВВИХ-23-9020 від 05.07.2023, у січні-квітні 2021 року ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» спожило природний газ загальним обсягом 42 538 576,48 куб. м, а саме: 12 427 348,73 куб. м - у січні 2021 року; 11 226 736,98 куб. м - у лютому 2021 року; 12 983 886,73 куб. м - у березні 2021 року; 5 900 604,04 куб. м - у квітні 2021 року.

За приписами абзацу першого п. 2 глави 5 розділу IV Кодексу газотранспортної системи, з моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача та вважається, що з цього моменту зазначений постачальник забронював за собою цього споживача на наступні розрахункові періоди та є відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем.

Відповідно до змісту положень глави 6 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи свідчить, що подача замовником послуг транспортування обсягів природного газу в газотранспортну систему протягом кожної газової доби повинна дорівнювати сукупності відборів таким замовником (його споживачами) природного газу з газотранспортної системи протягом цієї газової доби.

Коли сукупна добова подача замовником природного газу в газотранспортну систему менша за сукупний відбір цим замовником (його споживачами) природного газу з газотранспортної системи виникає негативний небаланс.

Відповідно до визначення термінів, наведених у п. 5 глави 1 розділу I Кодексу газотранспортної системи: алокація - обсяг природного газу, віднесений оператором газотранспортної системи в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників; небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається відповідно до алокації; плата за добовий небаланс - це сума коштів, яку замовник послуг транспортування сплачує або отримує відповідно до розміру добового небалансу; інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

Абзацом першим п. 7 глави 6 розділу XII Кодексу газотранспортної системи визначено, що алокація відборів природного газу споживача можлива тільки на замовника послуг транспортування природного газу, що є діючим постачальником такого споживача згідно з даними Реєстру споживачів постачальника, та відноситься на нього оператором газотранспортної системи до моменту припинення постачання природного газу такому споживачу в установленому порядку, крім випадків, передбачених у цьому пункті.

ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» (оператор) і АТ «НАК «Нафтогаз України» (замовник) уклали 23.12.2019 договір № транспортування природного газу (далі - договір транспортування), відповідно до п. 2.1 якого оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу (далі - послуга) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

За змістом п. 8.4 договору транспортування (у редакції додаткової угоди № 1 від 23.06.2020) вартість замовленої потужності замовника (суб`єкта, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до ст. 11 Закону України "Про ринок природного газу" покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, або оператора газорозподільної системи) на період газового місяця визначається як сума вартості замовлених потужностей за кожен день газового місяця. У випадку якщо розрахунковий обсяг використання потужності замовником (суб`єктом, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до ст. 11 Закону України "Про ринок природного газу" покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, або оператором газорозподільної системи), визначений оператором газотранспортної системи на підставі остаточної алокації, перевищує обсяг договірної потужності, замовник послуг транспортування зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності за кожен день такого перевищення до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до звіту використання договірної потужності та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Згідно з п. 9.1 договору транспортування сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у замовника добового небалансу оператор здійснює купівлю/продаж природного газу замовника в обсягах добового небалансу.

У разі виникнення у замовника негативного добового небалансу оператор здійснює продаж замовнику, а замовник купівлю в оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу. У разі виникнення у замовника позитивного добового небалансу оператор здійснює купівлю у замовника, а замовник продаж природного газу оператору в обсягах позитивного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу (п. 9.2 договору транспортування).

Пунктом 9.3 договору транспортування обумовлено, що у випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник має оплатити рахунок на оплату я добовий небаланс у термін до 5 робочих днів, крім вартості послуг, визначених абзацом другим цього пункту.

Відповідно до п. 9.6 договору транспортування розбіжності щодо вартості добових небалансів підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість добових небалансів, яку замовник зобов`язаний сплатити у строк, визначений пунктом 9.3 цього договору, визначається за даними оператора.

Відповідно до положень п. 6 глави 6 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи, якщо добовий небаланс замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, придбав природний газ в оператора газотранспортної системи в обсязі добового небалансу та повинен сплатити оператору газотранспортної системи плату за добовий небаланс.

На виконання договору транспортування ТОВ «Оператор ГТС України» склало односторонні акти щодо здійснення врегулювання щодобових небалансів АТ «НАК «Нафтогаз України», у яких містяться відомості про щодобові обсяги небалансів, загальні обсяги щодобових небалансів протягом газового місяця, ціни, вартість щодобових небалансів, загальна вартість щодобових небалансів протягом газового місяця та сума плати замовника за добовий небаланс за відповідний газовий місяць або розмір грошових коштів, які підлягають виплаті замовнику за газовий місяць.

Відповідно до акту № 01-2021- за газовий місяць січень 2021 року, складеного 31.01.2021, ТОВ «Оператор ГТС» здійснило врегулювання щодобових небалансів АТ «НАК «Нафтогаз України» обсягом 34 413 481,26 куб. м на загальну суму 181 906 870,55 грн.

Відповідно до акту № 02-2021- за газовий місяць лютий 2021 року, складеного 28.02.2021, ТОВ «Оператор ГТС» здійснило врегулювання щодобових небалансів АТ «НАК «Нафтогаз України» обсягом 31 942 646,81 куб. м на загальну суму 183 579 043,52 грн.

Відповідно до акту № 03-2021- за газовий місяць березень 2021 року, складеного 31.03.2021, ТОВ «Оператор ГТС» здійснило врегулювання щодобових небалансів АТ «НАК «Нафтогаз України» обсягом 49 144 179,14 куб. м на загальну суму 457 324 576,13 грн.

Відповідно до акту № 04-2021- за газовий місяць квітень 2021 року, складеного 30.04.2021, ТОВ «Оператор ГТС» здійснило врегулювання щодобових небалансів АТ «НАК «Нафтогаз України» обсягом 25 985 870,14 куб. м на загальну суму 238 068 148,23 грн.

За твердженнями позивача, обсяги щодобових небалансів у зазначених актах включають у себе також спірний обсяг відібраного відповідачем природного газу у січні-квітні 2021 року.

Згідно з виписками банку по рахунку АТ «НАК «Нафтогаз України» за 19.02.2021, 19.03.2021, 20.04.2021 та 20.05.2021, замовник, на виконання договору транспортування і на підставі зазначених вище актів, сплатив оператору вартість добових небалансів у повному обсязі.

АТ «НАК «Нафтогаз України» звернулось до ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» з вимогою вих. № 23-111/1.4-23 від 05.01.2023 щодо повернення безпідставно набутого майна, у якій зазначило, зокрема, що з підстав невиконання умов п. 11 Положення № 867, а саме через недотримання ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» обов`язку щодо розрахунків за природний газ, АТ «НАК «Нафтогаз України» не здійснювало постачання природного газу за договорами постачання у період з січня по квітень 2021 року. Проте ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» у зазначеному періоді здійснило споживання природного газу в обсязі 42 538 576,48 куб. м.

АТ «НАК «Нафтогаз України» зауважила на те, що оскільки в зазначеному періоді остання не здійснювала постачання природного газу ані за визначеними в цій вимозі договорами, ані за будь-яким іншим цивільно-правовим договором, а спірний обсяг природного газу був віднесений Оператором ГТС в алокацію АТ «НАК «Нафтогаз України», то відбір ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» 42 538 576,48 куб. м природного газу був здійснений з обсягів природного газу АТ «НАК «Нафтогаз України», що були придбані останньою за результатами врегулювання добових негативних небалансів у спірний період.

Стверджуючи про те, що відбір природного газу у зазначених обсягах здійснений ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» за межами правовідносин, що врегульовані укладеними з АТ «НАК «Нафтогаз України» договорами, АТ «НАК «Нафтогаз України», керуючись положеннями ст.ст. 1212-1213 Цивільного кодексу України, вимагало від ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» у строк протягом десяти днів з дня пред`явлення вимоги повернути АТ «НАК «Нафтогаз України» в натурі безпідставно набуте майно - природний газ в обсязі 42 538 576,48 куб. м.

У відповідь на вказану вимогу ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» у листі вих. № 109/04 від 25.01.2023 повідомило, що у період із січня по квітень 2021 року постачання природного газу на ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» здійснювалося на підставі договорів постачання, укладених з АТ «НАК «Нафтогаз України».

ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» зазначило, що відповідно до п. 3.9.3 договорів постачання, по закінченню кожного місяця споживач оформляв акти приймання-передачі природного газу та направляв на оформлення належним чином АТ «НАК «Нафтогаз України», однак з боку останнього оформлення актів проігноровано та повернуто без підпису.

У цьому ж листі ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» вказало, що ним спожито з 01.01.2021 по 10.04.2021 природний газ в обсязі 42 538 576,48 куб. м на суму 351 864 603,98 грн з ПДВ. Водночас ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» зауважило, що спірна ситуація не підпадає під положення ст. 1212 Цивільного кодексу України та не можна вважати, що природний газ спожито без належних правових підстав.

Як свідчать викладені у позові обставини, позиція позивача щодо безпідставного набуття відповідачем природного газу ґрунтується на тому, що відповідно до п.п. 3.2-3.4 договорів постачання постачання газу здійснюється АТ «НАК «Нафтогаз України» виключно за умови дотримання ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» вимог п. 11 Положення № 867. Зокрема, споживач мав право придбавати природний газ у АТ «НАК «Нафтогаз України» у разі виконання умов щодо належного рівня розрахунків з АТ «НАК «Нафтогаз України».

Позивач наголошує на тому, що ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» умови п. 11 Положення № 867 щодо належного рівня розрахунків з АТ «НАК «Нафтогаз України» не виконало, а тому у січні-квітні 2021 року постачання ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» природного газу на підставі договорів постачання не здійснювалося. Водночас ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ», будучи обізнаним про обов`язок самостійно припинити використання природного газу, не виконало такий обов`язок та у період із січня по квітень 2021 року набуло природний газ загальним обсягом 42 538 576,48 куб. м.

Отже, як вважає позивач, оскільки у спірний період ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ» набуло природний газ, діючи як всупереч меті і юридичному змісту договорів постачання, так і всупереч Положенню № 867, то природний газ є набутим за відсутності правової підстави, а до спірних правовідносин мають застосовуватися положення ст.ст. 1212-1213 Цивільного кодексу України.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить із такого.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Як зазначалось вище, уклавши договори постачання, позивач та відпоідач погодили, що постачання природного газу за договорами здійснюється постачальником виключно за умови одночасного виконання всіх таких умов: 1) виконання споживачем вимог п. 11 Положення № 867; 2) включення споживача постачальником до Реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі оператора ГТС. Включення споживача постачальником до Реєстру споживачів постачальника здійснюється виключно за умови дотримання споживачем вимог п. 11 Положення № 867; 3) відсутності реєстрації споживача в реєстрі будь-якого іншого постачальника природного газу (п. 3.2 договорів постачання).

Відповідно до п. 3.3 договорів постачання, якщо споживач порушив умови п. 11 Положення № 867, постачальник протягом періоду порушення вимог п.11 Положення № 867 не здійснює постачання природного газу за цими договорами та не передає споживачу замовлений згідно з п. 2.1 обсяг (об`єм) природного газу.

Відповідальність за будь-які наслідки, що виникають в результаті порушення споживачем умов п. 11 Положення № 867, покладаються виключно на споживача (п. 3.5 договорів постачання).

Спір у цій справі виник щодо наявності / відсутності підстав для стягнення з відповідача вартості безпідставно набутого майна - природного газу згідно з ст.ст. 1212, 1213 ЦК України за період січень-квітень 2021 року.

Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб, наслідком події; застосовуються також до вимог, зокрема, про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Аналіз ст. 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17).

Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Отже, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу застосовуються до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Втім, необхідною умовою для цього є відсутність або відпадання достатньої правової підстави (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17).

На підставі цього Верховний Суд зауважує, що для виникнення зобов`язання, передбаченого ст. 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої воно відбулося.

Водночас майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення учасниками відповідних правовідносин у майбутньому виникнення певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч. 2 ст. 11 ЦК України.

Основна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, оскільки отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на цій підставі тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання (постанова Верховного Суду від 01.10.2024 у справі № 916/3575/23).

Набуття однією зі сторін договірного зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання такого зобов`язання не вважається безпідставним. У разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі. Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.08.2018 у справі № 334/2517/16-ц, від 13.01.2021 у справі № 539/3403/17, від 27.01.2021 у справі № 910/16334/19, від 04.03.2021 у справі № 910/15621/19, від 07.12.2021 у справі № 910/13182/20 та від 10.02.2022 у справі № 918/339/21.

Верховний Суд у постанові від 23.07.2024 у справі № 924/738/23 дійшов таких висновків: « 46. Суди попередніх судових інстанцій встановили невиконання Підприємством жодної з умов п. 11 Положення № 867, як це визначено договорами постачання, що свідчить про відсутність правових підстав для постачання природного газу. У зв`язку з цим вказали, що у березні та квітні 2021 року отримання відповідачем природного газу на підставі договорів постачання не здійснювалося, тому у цей період природний газ набутий відповідачем без достатньої правової підстави.

47. Частиною 1 ст. 1213 ЦУ України передбачено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Разом з тим, природній газ є речовиною, яка споживається в момент її отримання, а тому не може бути повернута. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (ч. 2 ст. 1213 ЦК України).

Враховуючи відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів того, що у відповідача були правові підстави на відбір газу у спірний період, суди дійшли заснованого на законі висновку про відсутність у відповідача правових підстав для відбору газу з газотранспортної системи, а отже відповідач безпідставно здійснив відбір природного газу, що належав АТ "НАК "Нафтогаз України" в загальному обсязі 1 090 745,73 м3 у березні-квітні 2021 року. Оскільки природний газ не може бути повернений в натурі, правомірним є відшкодовування вартості безпідставно набутого майна - природного газу на підставі ч. 2 ст. 1213 ЦК України.

49. При цьому, суд апеляційної інстанції змінюючи рішення місцевого суду, дійшов обґрунтованого висновку, що розмір відшкодування вартості майна визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Тобто береться до уваги ринкова вартість майна на момент подання позову, яка далі може бути переглянута на момент прийняття судом рішення. Апеляційним господарським судом вірно застосовано ціну на природний газ станом на 05.12.2023 - 15 720,00 грн з ПДВ за тис. куб. м. та встановлено, що вартість природного газу яка підлягає відшкодуванню позивачеві становить 17 146 522,88 грн (15 720,00 грн - ціна газу за тис. м3 з ПДВ х 1 090 745,73 м3 - обсяг газу).

50. Таким чином доводи скаржника, що правовідносини у справі є деліктними, а не кондикційними, не знайшли своє підтвердження».

У справі № 916/3575/23, за результатами розгляду якої Верховний Суд ухвалив постанову від 01.10.2024, спір також виник щодо наявності / відсутності підстав для стягнення вартості безпідставно набутого майна внаслідок порушення споживачем п. 11 Положення № 867.

У зазначеній справі Верховний Суд послався на постанову від 23.07.2024 у справі № 924/738/23 та зауважив, що вона є подібною за предметом спору (стягнення вартості безпідставно набутого майна - природного газу), за підставою позову та за нормативно-правовим регулюванням правовідносин (ст.ст. 1212, 1213 ЦК України), у тому числі обставинами й умовами застосування правових норм (набуття відповідачем природного газу без достатньої правової підстави).

Предметом позову в справах № 916/3575/23, № 924/738/23, як і в справі № 911/2593/23, яка розглядається, є стягнення вартості безпідставно набутого майна - природного газу; спір виник на підставі невиконання споживачами умов п. 11 Положення № 867, як це визначено договорами постачання природного газу; спірним питанням була наявність / відсутність позадоговірного характеру взаємовідносин сторін та, як наслідок, можливість застосування до них ст.ст. 1212, 1213 ЦК України.

Отже, правовідносини, до яких Верховний Суд застосував ст.ст. 1212, 1213 ЦК України, є подібними з правовідносинами у справі № 911/2593/23. Правове регулювання, що визначає права та обов`язки учасників спірних правовідносин, є тотожним; правовідносини виникають між постачальником природного газу та його споживачем; матеріальним благом, щодо якого суб`єкти вступають у правовідносини, є природний газ.

У постанові Верховного Суду від 13.11.2024 у справі № 911/2593/23 (яка розглядається), якою було скасовано рішення Господарського суду Київської області від 15.01.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2024 про відмову в позову повністю та направлено справу № 911/2593/23 на новий розгляд, було зроблено висновок, що спірні правовідносини у цій справі (№ 911/2593/23) є кондиційними (п. 95 постанови від 13.11.2024).

Також Верховним Судом було зазначено, що відхиливши доводи АТ «НАК «Нафтогаз України», згідно з якими природний газ був відібраний відповідачем без згоди АТ «НАК «Нафтогаз України» та не на підставі укладених сторонами договорів, суди попередніх інстанцій не врахували, що невиконання споживачем жодної з умов п. 11 Положення № 867, як це було узгоджено сторонами, свідчить про відсутність правових підстав для постачання природного газу.

Верховний Суд у постанові від 13.11.2024 у справі № 911/2593/23 зазначив, що суди не надали належної оцінки спірним правовідносинам та не проаналізували умови договорів, згідно з якими постачання природного газу здійснюється АТ «НАК «Нафтогаз України» виключно за умови, зокрема, виконання споживачем вимог п. 11 Положення № 867 (п. 116 постанови від 13.11.2024).

Вказане призвело до хибної кваліфікації правової природи спірних правовідносин, незастосування до них ст.ст. 1212, 1213 ЦК України, що регулюють набуття та збереження майна без достатньої правової підстави, повернення безпідставно набутого майна (п. 117 постанови від 13.11.2024).

Відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд встановив, що ПрАТ «Білоцерківська ТЕЦ», не виконавши жодної із умов п. 11 Положення № 867, продовжило використання природного газу.

Так, з наведеного вбачається, що твердження ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» про те, що відбір природного газу не можна вважати безпідставним, оскільки АТ «НАК «Нафтогаз України» не припинило постачання природного газу, не спростовують тверджень позивача, оскільки у відповідності до положень п. 6.2. договорів постачання ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» було зобов`язано самостійно припинити споживання газу.

В той же час, ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» своїх обов`язків не дотрималося та споживання природного газу у спірний період не припинило, внаслідок чого набуло природний газ без належної правової підстави.

Таким чином, відповідач, незважаючи на відсутність у нього будь-яких підстав для відбору газу з газотранспортної системи, безпідставно здійснив відбір газу в обсязі 42 538 576,48 куб. м.

Доказів правомірності підстав відбору природного газу у спірний період відповідачем суду не надано.

Посилання відповідача на наявність договорів постачання та оплату газу за ними, як і факт підписання додаткових угод до договорів постачання є безпідставним, оскільки такі не скасовують вимоги п. 3.2 договорів постачання щодо можливості отримання природного газу виключно за умови виконання п. 11 Положення № 867. Крім того, відповідно до п. 3.8. договорів постачання приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві, оформлюється актом приймання передачі газу, а не додатковими угодами.

Оскільки природний газ не можу бути повернутий в натурі, правомірним є відшкодування вартості безпідставно набутого майна - природного газу на підставі ч. 2 ст. 1213 ЦК України, відповідно до якої у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

В позові позивач посилається на те, що вартість безпідставно набутого відповідачем майна 42 538 576,48 куб. м природного газу в період з січня 2021 року по квітень 2021 року становить 1 407 162 497,62 грн, виходячи з наступного.

Згідно з розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 29.09.2021 № 1187, від 11.10.2021 № 1234 здійснено відповідні корпоративні погодження щодо укладення ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" примірної додаткової угоди до договору постачання природного газу для виробництва теплової енергії на 2021-2024 роки.

Так, під час розрахунку цін природного газу виробникам теплової енергії позивач керувався відповідними рішеннями Кабінету Міністрів України.

Відповідно до умов цього договору ціна природного газу для виробників теплової енергії з 01.06.2021 по 31.05.2022 становила 6 183,33 грн за тис. куб. м (без ПДВ і тарифу на послуги з транспортування природного газу) для фіксованого Обсягу І, який розраховувався як середньоарифметичне значення обсягу фактичного використання природного газу споживачем за останні три роки у відповідному місяці для потреб виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Керуючись рішенням правління АТ «НАК «Нафтогаз України» від 28.05.2021, протокол № 243, ціна на природний газ для Обсягу І (фіксований) у період з 01.06.2022 по 31.05.2023 (включно), що визначено у порядку, передбаченому п.п. 4.1.1 договору постачання природного газу між ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та виробниками теплової та електричної енергії, укладення яких погоджено рішенням ДК "Газ України" про вчинення цих правочинів, становить 24 356,38 грн за тис. куб. м без ПДВ.

Постачання додаткових обсягів природного газу (Обсягу II) підприємствам теплокомуненерго здійснюється за ринковою ціною на основі форвардних індикаторів, яка визначається щомісяця.

Рівень ціни на природний газ для Обсягу II на грудень 2022 року, що визначена у порядку, передбаченому п.п. 4.1.2 договору постачання природного газу між ТОВ Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та виробниками теплової та електричної енергії, укладення яких погоджено рішенням ДК «Газ України» про вчинення цих правочинів, становить 26 341,69 грн за тис. куб. м (без ПДВ і тарифу на послуги транспортування природного газу).

Крім того зазначається, що ціна на природній газ в Україні відповідно до публікацій інформаційних видань з 01.11.2022 по 29.11.2022 становить:

- ціна для періоду постачання в грудні 2022 року в джерелі котирувань звіт "Argus European Natural Gas" (середньоарифметичне значення між цінами "Bid" та "Ask" November advance payment), опублікованими під заголовком "Ukraine market information and prices") - 26 623,02 без ПДВ, грн за тис. куб. м;

- ціна для періоду постачання в грудні 2022 року в звіті ICІS European Spot Gas Market (середньоарифметичне значення між цінами "Bid" та "Ask", опублікованими під заголовком "UAVTP Gas Price Assessment") - 25 838,1 без ПДВ, грн за тис. куб. м;

- ціна у звіті ExPro Gas&Oil під заголовком "Ринок газу" (середньоарифметичне значення між цінами "Пропозиції продавців" та "Пропозиції покупців", Ціни на природний газ в Україні) для періоду постачання у листопаді 2022 року - 26 804,31 без ПДВ, грн за тис. куб. м, для періоду постачання у грудні 2022 року - 26 852,08 без ПДВ, грн за тис. куб. м;

- ціна, що опублікована на веб сайті Товарної біржі "Українська енергетична біржа" за посиланням: https://www.ueex.com.ua/exchange-quotations/ як середньозважена ціна (за всіма умовами оплати) на ресурс листопада 2022 року - 28 926,27 без ПДВ, грн за тис. куб. м , на ресурс грудня - 30 937,67 без ПДВ, у грн за тис. куб. м;

- ціна придбання ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" природного газу на торгівельній платформі ТОВ "СааС платформа ЮАйСіі" для періоду постачання у листопаді 2022 року - 26 983,33 без ПДВ, грн за тис. куб. м.

Позивач вважає, що сукупність викладеного вище свідчить, що середній рівень цін на природний газ відповідно до публікацій інформаційних видань з 01.11.2022 по 29.11.2022 та за результатами торгів природним газом становить 27 566,4 грн за тис. куб. м без ПДВ.

Таким чином, за розрахунком позивача вартість безпідставно відібраного ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» природного газу становить = 1 407 162 497,62 грн (27,5664 ціна газу без ПДВ х 42 538 576,48 обсяг газу = 1 172 635 414,68 грн без ПДВ + 20% ПДВ).

Однак, суд не погоджується з доводами позивача щодо вартості безпідставно відібраного природного газу у розмірі 1 407 162 497,62 грн., з огляду на наступне.

Згідно ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

З аналізу вищевказаної норми суд дійшов висновку про те, що природний газ не може бути повернений в натурі, а тому правомірним є відшкодовування вартості безпідставно набутого майна - природного газу на підставі ч. 2 статті 1213 ЦК України.

Розмір відшкодування вартості майна визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Тобто береться до уваги ринкова вартість майна на момент подання позову, яка далі може бути переглянута на момент прийняття судом рішення.

Так у постанові від 23.07.2024 у справі № 924/738/23 Верховний Суд дійшов таких висновків: «49. При цьому, суд апеляційної інстанції змінюючи рішення місцевого суду, дійшов обґрунтованого висновку, що розмір відшкодування вартості майна визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Тобто береться до уваги ринкова вартість майна на момент подання позову, яка далі може бути переглянута на момент прийняття судом рішення».

Суд враховує, що відповідно до інформації щодо ціни природного газу станом на 21.05.2025 (дата судових дебатів та перехід до стадії ухвалення рішення у справі № 911/2593/23), оприлюдненої на сайті Української енергетичної біржі, вартість природного газу становить 20 424,00 грн. з ПДВ за тис. куб. м. (режим доступу: https://www.ueex.com.ua/exchange- quotations/natural-gas/standardized-products/).

Отже, враховуючи приписи ч. 2 ст. 1213 ЦК України, суд дійшов висновку про застосування актуальних цін на природний газ на момент вирішення спору та прийняття рішення, а тому при вирішенні даного спору слід застосувати ціни на природний газ станом на 21.05.2025 - 20 424,00 грн з ПДВ за тис. куб. м, та здійснивши розрахунок вартості безпідставно відібраного відповідачем природного газу, встановив, що вартість природного газу, яка підлягає відшкодуванню становить 868 807 886,03 (20 424,00 грн - ціна газу за тис. куб. м. з ПДВ х 42 538 576,48 куб.м. - обсяг газу).

Оскільки відповідач набув природний газ, діючи всупереч як меті і юридичному змісту договорів на постачання природного газу, так і всупереч Положенню № 867, тобто за відсутності правової підстави, то сама лише наявність договорів постачання не може свідчити про віднесення спірних правовідносин до договірних.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних, допустимих та вірогідних доказів на підтвердження сплати відповідачем грошових коштів за безпідставно набуте майно або ж доказів, які б підтверджували ту обставину, що газ в спірному періоді ним не споживався. При цьому, під час нового розгляду справи відповідач повідомив суд, що відповідачем не заперечується обсяг спожитого останнім природного газу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, в розмірі 868 807 886,03 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з положеннями ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

При цьому суд зазначає, що згідно вимог ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль» (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Івана Кожедуба, 361, ) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 6, ) 868 807 886 (вісімсот шістдесят вісім мільйонів вісімсот сім тисяч вісімсот вісімдесят шість) грн 03 коп вартості безпідставно набутого майна, 580 002 (п`ятсот вісімдесят тисяч дві) грн 76 коп судового збору, 696 003 (шістсот дев`яносто шість тисяч три) грн 31 коп судового збору за подання апеляційної скарги та 928 004 (дев`ятсот двадцять всім тисяч чотири) грн 41 коп судового збору за подання касаційної скарги.

Видати наказ.

3. В іншій частині в позові відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 06.10.2025

Суддя О.О. Христенко