ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" жовтня 2025 р. м. Ужгород Справа № 907/842/25

Господарський суд Закарпатської області у складі: головуючого судді Сисина С.В., за участі секретаря судового засідання Кірик К.І., розглянувши у судовому засіданні справу

за позовом: фізичної особи підприємця Моніч Марини Василівни, РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження АДРЕСА_1 ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Платі Юкрейн Лімітед», , місцезнаходження 90300, Закарпатська область, Берегівський район, місто Виноградів, вулиця Івана Франка, будинок 129,

про стягнення заборгованості за договором №16 від 23.08.2024 про транспортне обслуговування, 3% річних та інфляційних втрат,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець Моніч Марина Василівна (далі позивач), від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Орбан Наталія Леонідівна (згідно ордеру серії АО №1186913 від 27.07.2025) звернулась до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою від 27.07.2025 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Платі Юкрейн Лімітед» (далі відповідач) грошових коштів у розмірі 503031,61 грн, з яких: 446352,00 грн заборгованість за надані послуги за договором №16 про транспортне обслуговування від 23.08.2024, 6220,33 грн 3% річних та 50459,28 грн інфляційних втрат за невиконання зобов`язання за договором, а також просить в порядку ч. 10 ст. 238 ГПК України, здійснити нарахування відповідних відсотків, інфляційних та пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на укладений 23.08.2024 між позивачем та відповідачем договір №16 про транспортне обслуговування. Позивач стверджує, що нею було виконано в повному обсязі послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом. Однак, у встановлений договором строк ТОВ «Платі Юкрейн Лімітед» не виконало своїх зобов`язань з оплати позивачу за надані послуги, що є підставою звернення в суд з позовною заявою до відповідача з позовними вимогами про стягнення заборгованості за договором у розмірі 446352,00 грн, 3% річних у сумі 6220,33 грн та інфляційних втрат у сумі 50459,28 грн.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №907/842/25 визначено головуючого суддю Сисин С.В. що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2025.

Згідно ухвали від 30.07.2025 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; призначено судове засідання у справі на 18.08.2025 на 11:00; сторонам встановлені строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 30.07.2025 в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи згідно з ч. 5 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) була направлена до Електронного кабінету позивача, його представника і відповідача.

З довідок про доставку електронного листа, які отримані з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", вбачається, що документ в електронному вигляді "Ст.176 ГПК. Відкриття провадження у справі (спрощене провадження) (з призначенням дати)» від 30.07.2025 по справі №907/842/25 було надіслано представнику позивача і відповідачу до їх Електронних кабінетів. Документ доставлено до електронного кабінету учасників справи 31.07.2025 о 09:57.

Враховуючи неявку представників сторін у судове засідання 18.08.2025, згідно ухвали від 18.08.2025 розгляд справи відкладено на 08.10.2025 на 10:30.

З довідок про доставку електронного листа, які отримані з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», вбачається, що документ в електронному вигляді «Ст.234 ГПК України Ухвала суду (з призначенням дати)» від 18.08.2025 № 907/842/25 (суддя Сисин С.В.) було надіслано представнику позивача Орбан Н.Л. та відповідачу ТОВ «Платі Юкрейн Лімітед» в їх Електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету учасників справи 19.08.2025 о 12:43.

В пунктах 41-42 постанови Верховного Суду від 30.08.2022р. у справі №459/3660/21 викладена правова позиція, що довідка про доставку документа в електронному вигляді до «Електронного кабінету» є достовірним доказом отримання адресатом судового рішення.

Враховуючи відсутність у позивача зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС, ухвала суду від 18.08.2025 направлена Моніч Марині Василівні поштовою кореспонденцією згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №745 від 19.08.2025 по місцезнаходженню позивача згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань: 88009, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Міцкевича, будинок 3, квартира 43.

12.09.2025 на адресу суду повернулося рекомендоване поштове відправлення із повідомленням про вручення №745 від 19.08.2025, з якого встановлено повернення ухвали суду від 18.08.2025, причина повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Отже, учасники справи належним чином повідомлені про призначене на 10:30 08.10.2025 судове засідання.

Позивач та відповідач у судове засідання 08.10.2025 не з`явились, участь уповноважених представників не забезпечили, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлені належним чином у встановленому законом порядку; не подали заяв чи клопотань про причини неявки чи можливість проведення судового засідання у їх відсутність.

Суд зазначає, що до початку проведення судового засідання від позивача не надходило заяв чи клопотань про неможливість з поважних причин прибути у засідання, а також не надходило заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Щодо цього, суд звертає увагу на приписи ч.4 ст.202 ГПК України, згідно з якими у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У постанові від 18 листопада 2022 року в справі №905/458/21 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначив, що дії суду у випадку неявки в судове засідання учасника справи визначені у ст. 202 ГПК України, відповідно до ч. 4 якої у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У системно-логічному зв`язку з цією нормою перебуває норма, закріплена у пункті 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, яка визначає, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Системний аналіз змісту ч. 4 ст. 202 та пункту 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України свідчить про те, що процесуальним наслідком неявки позивача в судове засідання є залишення позову без розгляду.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

При цьому зміст ч. 4 ст. 202 та пункту 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України свідчить про те, що передбачена цими нормами процесуального права така процесуальна дія суду як залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання та неповідомлення про причини своєї неявки не залежить від того, чи була визнана судом явка позивача в судове засідання обов`язковою.

Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування ч. 4 ст. 202 та пункту 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05 червня 2020 року у справі №910/16978/19.

У постанові від 18 листопада 2022 року в справі №905/458/21 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду також зазначив про те, що норми, закріплені у ч. 4 ст. 202 та у пункті 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, за методом правового регулювання є імперативними, що означає те, що відповідно до цих норм процесуального права у разі неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини його неявки та не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, суд має імперативний процесуальний обов`язок залишити позов без розгляду.

За вказаних обставин, враховуючи неявку представників сторін у судове засідання, які належним чином повідомлені про день, час та місце судового засідання, врахувавши приписи ст. 202 ГПК України, суд відкладає судове засідання, про що повідомляє сторони у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У той же час, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 ГПК України.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте, розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах «Савенкова проти України», №4469/07 від 02.05.2013, «Папазова та інші проти України», №№32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07 від 15.03.2012).

А тому з врахуванням мотивів цієї ухвали, з метою виконання завдань господарського судочинства та дотримання положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд дійшов висновку про призначення наступного судового засідання поза межами встановленого процесуального строку, визначеного ст. 248 ГПК України.

За ч. 2 ст. 232 ГПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи та оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвали.

Керуючись ст. 177, 179, 181-183, 232, 234, 235 ГПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Відкласти судове засідання на 12 листопада 2025 р. на 10:30 год. та повідомсити учасників справи, що засідання відбудеться у приміщенні суду за адресою: м. Ужгород, вул.Коцюбинського, 2а, зал судового засідання № 1.

2. Попередити позивача про те, що у випадку його повторної неявки у судове засідання, призначене на 10 годину 30 хвилин 12.11.2025, відповідно до п. 4 ч.1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України дана обставина є підставою залишення судом без розгляду позову в даній справі.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя С.В. Сисин