ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.09.2025м. СумиСправа № 920/1084/25

Господарський суд Сумської області у складі судді Ковтун В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду матеріали справи №920/1084/25

за позовом: Акціонерного товариства "ВСТ БАНК" (вул. Курсантська, буд. 24,

м. Дніпро, 49051, )

до відповідача: ОСОБА_1 (

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю

"Інтерагростандарт" (вул. Промислова, буд. 2, м. Суми, 40000,

)

про звернення стягнення на предмет застави,

за участю представників сторін:

від позивача: Іванчук В.Я.,

від відповідача: Трет`як О.Є.,

від третьої особи: не прибув,

при секретарі судового засідання Павлючок І.М.,

Суть спору. 31.07.2025 позивач через систему "Електронний суд" звернувся з позовом до суду, в якому просить суд:

1. В рахунок часткового погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ" (ідентифікаційний код юридичної особи 37052520) перед Публічним акціонерним товариством "БАНК "ВОСТОК" (ідентифікаційний код юридичної особи 26237202) за кредитним договором №ХК2018- 0109 від 20.12.2018 за основною сумою Кредиту в сумі 652 100,00 гривень (Шістсот п`ятдесят дві тисячі сто гривень 00 коп.), а також витрат, пов`язаних із зверненням стягнення, звернути стягнення на предмет застави згідно договору застави від 20.12.2018, укладеним між Публічним акціонерним товариством "БАНК "ВОСТОК" та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), який посвідчено приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Шоколою Н.В. та зареєстровано в реєстрі за №5820, а саме: транспортний засіб марки KIA, модель SORENTO, тип - загальний легковий універсал - В, колір - сірий, рік випуску - 2016, реєстраційний номер - НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_3 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , видане Центром 5946, дата першої реєстрації - 16.12.2016, дата реєстрації - 16.12.2016, шляхом продажу даного майна на публічних торгах (аукціоні) в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні (ринкові) ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна у виконавчому провадженні.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "БАНК ВОСТОК" (ідентифікаційний код юридичної особи 26237202) судові витрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2025, справу № 920/1084/25 призначено судді Ковтуну Володимиру Миколайовичу.

Ухвалою від 04.08.2025 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 920/1084/25; залучити Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерагростандарт" (вул. Промислова, буд. 2, м. Суми, 40000, ) до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача та призначити підготовче засідання на 01.09.2025, 11:30.

Ухвалою суду від 01.09.2025 відкладено підготовче засідання у справі №920/1084/25 на 22.09.2025, 10:30.

15.09.2025 відповідачем надано до суду заяву (вх.№4788 від 15.09.2025) про визнання позову, відповідно до якої вказує, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "БАНК "ВОСТОК" у справі №920/1084/25, яка знаходиться у провадженні Господарського суду Сумської області, визнає та проти задоволення позову не заперечує. У зв`язку з визнанням позову до початку розгляду по суті просить суд вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

22.09.2025 через систему "Електронний суд" представником Акціонерного товариства "ВСТ БАНК" надано до суду заяву (вх.№4508 від 22.09.2025), відповідно до змісту якої просить долучити до матеріалів справи документи на підтвердження зміни найменування ПАТ «Банк Восток» на АТ «ВСТ БАНК».

Ухвалою суду від 22.09.2025 визнано Акціонерне товариство "ВСТ БАНК" () правонаступником Публічного акціонерного товариства "БАНК "ВОСТОК" (); замінено позивача у справі №920/1084/25 з Публічного акціонерного товариства "БАНК "ВОСТОК" на Акціонерне товариство "ВСТ БАНК".

Представник третьої особи у судове засідання 22.09.2025 не прибув, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу (частина 4 статті 185 ГПК України).

За приписами з ч. 1, 4 ст. 191 ГПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що останні не містять доказів того, що визнання відповідачем позову у цій справі суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, господарський суд беручи до уваги заяву відповідача про визнання позову, дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами за відсутності представників сторін та постановлення рішення в підготовчому засіданні.

Судовий процес на виконання ч. 1 ст. 222 ГПК України фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У судовому засіданні в порядку абз. 1 ч. 1 ст. 219 ГПК України суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України проголосив скорочене рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд прийшов до наступних висновків.

20.12.2018 між Публічним акціонерним товариством "БАНК "ВОСТОК", правонаступником якого є Акціонерне товариство "ВСТ БАНК" (далі - Банк, Позивач), та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Інтерагростандарт" () (далі - Позичальник), які разом іменуються в тексті - Сторони, а кожен окремо - Сторона, було укладено Кредитний договір №ХК2018-0109, зі змінами та доповненнями, внесеними Договором про внесення змін №1 від 27.02.2019, Договором про внесення змін №2 від 19.11.2019, Договором про внесення змін №3 від 20.05.2020, Договором про внесення змін №4 від 26.05.2020, Договором про внесення змін №5 від 03.06.2020, Договором про внесення змін №6 від 26.06.2020 (далі - Кредитний договір), за умовами якого, з урахуванням змін, Банк зобов`язався надати Позичальнику грошові кошти (Кредит) шляхом відкриття відкличної відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом 13 000 000,00 гривень (Тринадцять мільйонів гривень 00 коп.), а Позичальник зобов`язався повернути Кредит у порядку та на умовах, визначених Кредитним договором та сплатити проценти за користування Кредитом у розмірі 14% річних.

26.06.2020 у зв`язку з укладанням Договору про переведення боргу за Кредитним договором №ХК2018-0109 від 20.12.2018 Сторону Позичальника за Кредитним договором №ХК2018-0109 від 20.12.2018 замінено з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Інтерагростандарт" () на Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерагростандарт" ().

Підписанням Договору про внесення змін №7 від 26.06.2020 до Кредитного договору №ХК2018-0109 від 20.12.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерагростандарт" () безумовно та в повному обсязі підтвердило набуття ним всіх прав та обов`язків Позичальника, визначених Кредитним договором.

Окрім цього, відповідно до змісту Договору про внесення змін №7 від 26.06.2020 до Кредитного договору Сторони домовились викласти умови розділів 1-15 кредитного договору в новій редакції, зокрема, встановили максимальний ліміт кредитної лінії 12 295 500,00 грн з кінцевим строком повернення 17.11.2020.

У подальшому між Сторонами кредитного договору укладались Договори про внесення змін №8 від 28.07.2020, №9 від 29.07.2020, №10 від 05.08.2020, №11 від 06.08.2020, №12 від 31.08.2020, №13 від 08.09.2020, №14 від 15.10.2020, №15 від 22.10.2020, №16 від 23.11.2020, №17 від 30.12.2020, №18 від 15.02.2021, №19 від 19.02.2021, №20 від 30.06.2021, №21 від 28.07.2021, №22 від 14.01.2022, якими змінювалась процентна ставка за користування кредитом, та визначались, які договори і з ким укладаються в якості забезпечення виконання Позичальником зобов`язань щодо повернення Кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, неустойки, а також витрат, пов`язаних зі здійснення стягнення з Позичальника заборгованості за цим Договором, тощо.

Зокрема, в редакції Договору про внесення змін №20 від 30.06.2021 до Кредитного договору Сторони домовились, що проценти за користування кредитом згідно кредитного договору нараховуються за ставкою 1% (один процент) річних починаючи з 14 червня 2021 року, процентна ставка є фіксованою, а у разі настання терміну повернення кредиту, у тому числі внаслідок невиконання Позичальником умови зниження ліміту кредитної лінії відповідно до умов договору, на прострочену заборгованість за кредитом продовжують нараховуватися проценти за ставкою 1% (один процент) до повного погашення заборгованості за кредитом (п.1.3. Кредитного договору).

Положеннями п. 4.1. Кредитного договору передбачено, що грошові кошти надаються Позичальнику згідно цього Договору на підставі письмових заявок (далі - Заявка). Сторони погодили, що згідно цього Договору кожна окрема сума грошових коштів, які надаються Банком Позичальникові на підставі однієї заявки на видачу Кредиту має назву транш Кредиту. Банк приймає рішення про виконання Заявки на власний розсуд відповідно до внутрішніх положень Банку, тобто зобов`язання Банку щодо надання траншу Кредиту є відкличними. Виконанням заявки є надання Банком траншу Кредиту в порядку визначеному договором.

Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту, за кожен день користування кредитом, на щоденний залишок заборгованості за кредитом, за ставкою, визначеною п.1.3. цього Договору, до повного погашення заборгованості за цим Договором, у тому числі за користування кредитом, термін виконання якого настав. При цьому при розрахунку застосовуються фактична кількість днів у місяці та умовна кількість днів у році - 360 (п.5.1. Кредитного договору).

За приписами п.5.2 Кредитного договору сплата нарахованих процентів за користування Кредитом здійснюється у валюті Кредиту щомісячно у період з першого до п`ятого числа (включно), а процентів, нарахованих у грудні та квітні кожного року дії цього Договору - до п`ятнадцятого числа (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено нарахування процентів, а також в день остаточного повного погашення Кредиту. Якщо п`яте/п`ятнадцяте у січні та в травні число місяця припадає на вихідний/святковий/не операційний день Банку, то терміном сплати процентів є перший за ним операційний день Банку.

У разі несплати Позичальником процентів у зазначені п.5.2. Кредитного договору строки, заборгованість за такими несплаченими процентами вважається простроченою з наступного операційного дня Банку. Якщо проценти нараховуються за користування Кредитом, термін повернення якого настав, то такі проценти є простроченими з моменту нарахування (при цьому, дане правило застосовується лише при нарахуванні процентів за користування Кредитом після настання терміну повернення всієї суми Кредиту та не застосовується при невиконанні Позичальником обов`язку забезпечити зниження ліміту кредитної лінії відповідно до Графіку) (п. 5.4. Кредитного договору).

Відповідно до пункту 4.5. Кредитного договору датою повернення Кредиту вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок визначений у кредитному договорі, відкритий в Банку. Платежі у повернення кредиту здійснюються у тій же валюті, у якій надано кредит.

За умовами п.4.10. Кредитного договору в разі, коли кінцевий термін повернення Кредиту настав, проте Кредит залишається непогашеним, заборгованість за Кредитом вважається простроченою з наступного операційного дня Банку.

Відповідно до п. 6.1.5. Кредитного договору Позичальник розуміє всі умови кредитного договору і погоджується з ними.

Обов`язку Банка надавати Позичальнику Кредит у порядку та за умов, визначених розділом 4 цього Договору (п.7.1 Кредитного договору) кореспондується обов`язок Позичальника повернути Кредит у порядку та на умовах, визначених розділом 1 та розділом 4 цього Договору, сплатити проценти, комісії та неустойку (п.п. 8.2.-8.5. Кредитного договору).

За умовами п. 15.2. Кредитного договору цей Договір набирає чинності з дати його укладення та діє до повного виконання Сторонами зобов`язань за цим Договором.

Договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками без жодних застережень чи зауважень.

Крім того, 20.12.2018 з метою забезпечення належного виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором №ХК2018-0109 від 20.12.2018, а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені протягом строку його дії, між Банком та ОСОБА_1 (далі - Відповідач) було укладено Договір застави, з Договорами про внесення змін № 1 від 19.11.2019, № 2 від 26.06.2020 (далі - Договір застави), посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Шоколою Н.В., та зареєстрований в реєстрі за номером 5820, відповідно до умов якого з урахуванням внесених змін в заставу Банку передано транспортний засіб, який належать ОСОБА_1 на праві приватної власності, а саме:

- транспортний засіб марки KIA, модель SORENTO, тип - загальний легковий універсал - В, колір - сірий, рік випуску - 2016, реєстраційний номер - НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_3 , адреса стоянки - місто Суми, вулиця Харківська, 38, 41 (надалі предмет застави).

На підтвердження права власності на предмет застави заставодавцем надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , видане Центром 5946, дата першої реєстрації - 16.12.2016, дата реєстрації - 16.12.2016.

Згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності - ТОВ « Оціночна компанія Аргумент» станом на 03.10.2019 ринкова вартість предмету застави становить 652100,00 грн (п. 1.4. договору застави в редакції договору про внесення змін № 1 від 19.11.2019).

20.12.2018 реєстратором Дніпропетровської філії державного підприємства "Національні інформаційні системи" внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна реєстраційний запис № 17226399 про приватне обтяження заставою (заборону відчуження) рухомого майна - автомобіль марки KIA, модель SORENTO, тип - загальний легковий універсал - В, колір - сірий, рік випуску - 2016, реєстраційний номер - НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_3 , що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 57907713 від 20.12.2018.

02.01.2023 до реєстраційного запису № 17226399 Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено зміни щодо терміну дії обтяження до 02.01.2028, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) № 81921968 від 02.01.2023.

За змістом п. 1.1. Договору застави заставою за цим договором забезпечуються вимоги Банку, що випливають з Кредитного договору №ХК2018-0109 від 20.12.2019 та усіх додаткових угод до нього, зокрема, щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, неустойки, а також вимог Банку щодо відшкодування витрат, пов`язаних із пред`явленням вимоги за кредитним договором, зверненням стягнення на предмет застави, витрат на утримання і збереження предмета застави, збитків, завданих порушенням умов цього договору та/або порушенням зобов`язань за кредитним договором, неустойки, що підлягає сплаті за порушення умов цього договору. У відповідності до даного договору Банк має право у випадку невиконання зобов`язань Позичальника за кредитним договором та/або заставодавця за договором застави отримати задоволення своїх вимог за рахунок майна, переданого в заставу, переважно перед іншими кредиторами заставодавця, у порядку, встановленому Договором застави.

Пунктами 3.1.10.1. та 5.1. Договору застави передбачено, що у випадку коли термін виконання зобов`язань по поверненню кредиту та/або сплаті процентів за кредитом та/або комісії та/або неустойки згідно кредитного договору настав, проте зобов`язання залишається не виконаним, Банк має право звернути стягнення на предмет застави для задоволення своїх вимог.

Звернення стягнення на предмет застави за договором застави на розсуд Банка здійснюється в позасудовому порядку або на підставі рішення суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса (п.5.2. Договору застави).

Як вказує Позивач, Банк виконав свої зобов`язання за Кредитним договором перед Позичальником у повному обсязі, що підтверджується виписками по особовому рахунку Позичальника, на виконання своїх зобов`язань щодо видачі кредиту ПАТ "БАНК ВОСТОК" перерахував грошові кошти Позичальнику у сумі 18 150 000,00 гривень згідно заявки на отримання коштів б/н від 20.12.2018 та у сумі 900 000,00 гривень згідно заявки на отримання коштів б/н від 20.11.2019.

Водночас, Позивач зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтерагростандарт" порушено умови Кредитного договору в частині своєчасного та належного виконання зобов`язань (у строк до 17.11.2020) внаслідок чого заборгованість Позичальника перед Банком станом на 21.07.2025 становить 3 953 940 грн 20 коп., з яких: 3 947 361 грн 26 коп. заборгованість за простроченим кредитом та 6578 грн 94 коп. заборгованість за простроченими відсотками, у зв`язку з чим Позивач має право вживати заходів щодо звернення стягнення на заставне майно за Договором застави.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Статтею 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

На виконання умов Кредитного договору Банком (Позивачем) видано Позичальнику (Третій особі) кредит у сумі 18 150 000,00 гривень згідно заявки на отримання коштів б/н від 20.12.2018 та у сумі 900 000,00 гривень згідно заявки на отримання коштів б/н від 20.11.2019., що підтверджується банківською випискою по особовому рахунку за період з 20.12.2018 по 30.06.2020 (а.с. 58-99).

З урахуванням вимог ст. 41 Закону України "Про Національний банк України", Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних операцій.

Виходячи із зазначеного, виписки по рахунках є належними доказами підтвердження видачі кредиту та наявності заборгованості.

Частиною 1 ст. 1048 Цивільного кодексу передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Зокрема, в редакції Договору про внесення змін №20 від 30.06.2021 до Кредитного договору Сторони домовились, що проценти за користування кредитом згідно кредитного договору нараховуються за ставкою 1% (один процент) річних починаючи з 14 червня 2021 року, процентна ставка є фіксованою, а у разі настання терміну повернення кредиту, у тому числі внаслідок невиконання Позичальником умови зниження ліміту кредитної лінії відповідно до умов договору, на прострочену заборгованість за кредитом продовжують нараховуватися проценти за ставкою 1% (один процент) до повного погашення заборгованості за кредитом (п.1.3. Кредитного договору).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто неналежне виконання.

Як убачається із матеріалів справи, заборгованість Позичальника за кредитом перед Банком складає 3 953 940 грн 20 коп., з яких: 3 947 361 грн 26 коп. заборгованість за простроченим кредитом та 6 578 грн 94 коп. заборгованість за простроченими відсотками

Вказана сума заборгованості ні Відповідачем, ні Третьою особою не оспорюється.

Разом з тим, доказів погашення заборгованості за Кредитним договором у сумі 3 953 940 грн 20 коп. матеріали справи не містять та Відповідачем суду таких доказів не надано.

20.12.2018 з метою забезпечення належного виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором №ХК2018-0109 від 20.12.2018, а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені протягом строку його дії, між Банком (далі - Заставодержатель) та ОСОБА_1 (далі - Заставодавець, Відповідач) було укладено Договір застави, з Договорами про внесення змін № 1 від 19.11.2019 та № 2 від 26.06.2020 (далі - Договір застави), посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Шоколою Н.В., та зареєстрований в реєстрі за номером 5820, відповідно до умов якого з урахуванням внесених змін в заставу Банку передано транспортний засіб, який належать ОСОБА_1 на праві приватної власності, а саме:

- транспортний засіб марки KIA, модель SORENTO, тип - загальний легковий універсал - В, колір - сірий, рік випуску - 2016, реєстраційний номер - НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_3 , адреса стоянки - місто Суми, вулиця Харківська, 38, 41 (надалі предмет застави).

На підтвердження права власності на предмет застави Заставодавцем надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , видане Центром 5946, дата першої реєстрації -16.12.2016, дата реєстрації - 16.12.2016.

Згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності - ТОВ "Оціночна компанія Агрумент" станом на 03.10.2019 ринкова вартість предмету застави становить 652100,00 грн (п. 1.4. договору застави в редакції договору про внесення змін № 1 від 19.11.2019.).

Пунктом 3.1.10.1. Договору застави Сторони погодили, що Заставодержатель має право звернути стягнення на Предмет застави у випадку, коли термін виконання зобов`язань по поверненню кредиту та/або сплаті процентів за кредитом та/або комісії та/або неустойки згідно Основного договору настав, проте зобов`язання залишається не виконаним.

Відповідно до 5.1. Договору застави при настанні обставин, визначених п. 3.1.10. цього Договору, та в інших випадках, передбачених законодавством України, Заставодержатель має право звернути стягнення на Предмет застави для задоволення своїх вимог.

Згідно з п. 5.2. Договору застави звернення стягнення на Предмет застави за цим Договором на розсуд Заставодержателя здійснюється в позасудовому порядку або на підставі рішення суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса.

На підставі укладеного Договору застави до Державного реєстру обтяжень рухомого майна 20.12.2018 внесено запис №17226399 про приватне обтяження заставою рухомого майна.

02.01.2023 до реєстраційного запису №17226399 Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено зміни щодо терміну дії обтяження до 02.01.2028.

Статтею 572 Цивільного кодексу України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (ст.590 Цивільного кодексу України).

Реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом (ст. 591 Цивільного кодексу України).

Відповідно до приписів ст.1 Закону України "Про заставу" застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави (ст.19 Закону України "Про заставу").

У ч. 1 ст. 20 Закону України "Про заставу" передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем, приватним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Статтею 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

З матеріалів справи вбачається, що 28.07.2025 до початку процедури звернення стягнення ПАТ "БАНК ВОСТОК" зареєстрував в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження (предмет застави), згідно Договору застави від 20.12.2018, що посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Шоколою Н.В., та зареєстрований в реєстрі за номером 5820, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) № 81921968 від 02.01.2023.2025.

Окрім цього, відповідно до отриманих даних станом 29.07.2025 відомостей про інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна не має, що підтверджується інформацією з ДРОРМ.

При цьому суд зауважує, що стягнення заборгованості за основним зобов`язанням не виключає можливості задоволення вимог кредитора за рахунок забезпечувального зобов`язання, адже саме кредитор має право обрати, яким чином здійснювати стягнення заборгованості. Звернення стягнення на предмети застави відбувається в рахунок стягнення заборгованості за основним договором, а отже, таке звернення стягнення не є додатковим стягненням, яке могло б розумітися як подвійне.

Звернення стягнення на предмети застави є додатковим (акцесорним), а не альтернативним способом захисту порушеного права, який може бути використаний разом з основним або окремо, що не є подвійним стягненням заборгованості, і тому, невизнання можливості одночасного стягнення кредитної заборгованості за договором та звернення стягнення на предмет застави суперечило б принципам господарського судочинства, а також не сприяло захисту прав та інтересів учасників судового розгляду.

Отже, позивач, як кредитор має право обирати спосіб стягнення заборгованості, в тому числі одночасно звертаючись із вимогою про стягненням заборгованості та вимогою про зверненням стягнення на предмети застави.

За вказаних обставин, ураховуючи, що забезпечене заставою зобов`язання за Кредитним договором №ХК2018-0109 від 20.12.2018 третьою особою не виконано, заборгованість перед Банком в сумі 3 953 940 грн 20 коп. за основним боргом (кредитом) та за процентами за користування кредитом не сплачена, суд дійшов висновку, що Позивачем у відповідності до вище вказаних норм Цивільного кодексу України, Закону України "Про заставу", Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" та умов Договору застави від 20.12.2018, правомірно заявлені позовні вимоги про звернення стягнення на предмет застави згідно Договору застави від 20.12.2018, укладеним між Публічним акціонерним товариством "БАНК "ВОСТОК" та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), який посвідчено приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Шоколою Н.В. та зареєстровано в реєстрі за №5820, в рахунок часткового погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерагростандарт" (ідентифікаційний код юридичної особи 37052520) перед Акціонерним товариством "ВСТ БАНК" (ідентифікаційний код юридичної особи 26237202) за Кредитним договором №ХК2018-0109 від 20.12.2018 за основною сумою Кредиту в сумі 652100,00 грн, а також витрат, пов`язаних із зверненням стягнення, шляхом продажу даного майна на публічних торгах (аукціоні) в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні (ринкові) ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна у виконавчому провадженні.

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України.

Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги те, що Відповідачем визнано позов повністю, суд вважає позовні вимоги Акціонерного товариства "ВСТ БАНК" законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним:

Пунктом 2 ч.1 ст. 129 ГПК України передбачено, що судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами ч.1ст.130 ГПК України, яка кореспондується зі змістом ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір", у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем при зверненні з позовом сплачено 7825 грн 20 коп. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №109782 від 25.07.2025.

Враховуючи задоволення судом позовних вимог та визнання позову Відповідачем до початку розгляду справи по суті, Позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків від судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 3912 грн 60 коп., на підставі ч. 1ст. 130 ГПК України та ч. 3ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

В іншій частині у розмірі 3912 грн 60 коп. судовий збір покладається на Відповідача відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. В рахунок часткового погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ" (ідентифікаційний код юридичної особи 37052520) перед Акціонерним товариством "ВСТ БАНК" (ідентифікаційний код юридичної особи 26237202) за кредитним договором №ХК2018- 0109 від 20.12.2018 за основною сумою Кредиту в сумі 652 100,00 гривень (Шістсот п`ятдесят дві тисячі сто гривень 00 коп.), а також витрат, пов`язаних із зверненням стягнення, звернути стягнення на предмет застави згідно договору застави від 20.12.2018, укладеним між Публічним акціонерним товариством "БАНК "ВОСТОК" та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), який посвідчено приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Шоколою Н.В. та зареєстровано в реєстрі за №5820, а саме: транспортний засіб марки KIA, модель SORENTO, тип - загальний легковий універсал - В, колір - сірий, рік випуску - 2016, реєстраційний номер - НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_3 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , видане Центром 5946, дата першої реєстрації - 16.12.2016, дата реєстрації - 16.12.2016, шляхом продажу даного майна на публічних торгах (аукціоні) в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні (ринкові) ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна у виконавчому провадженні.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "ВСТ БАНК" (вул. Курсантська, буд. 24, м. Дніпро, 49051, ) 50% витрат по сплаті судового збору у даній справі в сумі 3912 (три тисячі дев`ятсот дванадцять) грн. 60 коп.

4. Повернути Акціонерному товариству "ВСТ БАНК" (вул. Курсантська, буд. 24, м. Дніпро, 49051, ) з державного бюджету України (рахунок UA3018540, отримувач ГУК Сум.обл/Сумська МТГ/22030101, , МФО 899998) судовий збір в сумі 3912 (три тисячі дев`ятсот дванадцять) грн. 60 коп., сплачений згідно з платіжною інструкцією № 109782 від 25.07.2025.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

У зв`язку з перебуванням судді Ковтуна В.М. на навчанні з 25.09.2025 по 03.10.2025 повний текст рішення складено та підписано суддею 06.10.2025.

Суддя В.М. Ковтун