ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2025 р. Справа №914/973/25

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

Желіка М.Б.

секретар судового засідання Хом`як Х.А.

розглянув апеляційну скаргу Комунального підприємства «Теплоенергомережа» Шептицької міської ради

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 06.08.2025 (повну ухвалу складено 07.08.2025, суддя Долінська О.З.) про відмову у задоволенні заяви Комунального підприємства «Теплоенергомережа» Шептицької міської ради про відстрочення виконання рішення суду

у справі № 914/973/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», м. Київ

до відповідача Комунального підприємства «Теплоенергомережа» Шептицької міської ради, м. Шептицький, Шептицького району Львівської області

про стягнення заборгованості в сумі 57606591,48грн

за участю представників сторін:

від позивача Конопліцький І.В. ( в режимі відеоконференції)

від відповідача не з`явився

В провадженні господарського суду Львівської області перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» про стягнення з Комунального підприємства «Теплоенергомережа» Шептицької міської ради 57606591,48 грн заборгованості.

За результатами розгляду вказаних позовних вимог ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» місцевий господарський суд 24.06.2025 ухвалив рішення, яким позовні вимоги задоволив; з Комунального підприємства «Теплоенергомережа» Шептицької міської ради на користь позивача стягнув 57606 591,48 грн. основного боргу та судовий збір в розмірі 691279,10 грн.

17.07.2025 Господарським судом Львівської області видано наказ у справі № 914/973/25.

22.07.2025 КП «Теплоенергомережа» Шептицької міської ради звернулося до Господарського суду Львівської області із заявою про відстрочку виконання рішення суду від 24.06.2025 у справі № 914/973/25.

Господарський суд Львівської області в ухвалі від 06.08.2025 у справі №914/973/25 відмовив у задоволенні заяви Комунального підприємства Теплоенергомережа Шептицької міської ради про відстрочення виконання рішення суду від 24.06.2025, мотивуючи своє рішення тим, що складне фінансове становище відповідача у справі, яким обґрунтована винятковість обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, не може бути підставою для надання відстрочки його виконання, з огляду на те, що господарська діяльність здійснюється відповідачем на власний ризик. Також, суд наголосив, що відстрочка виконання судового рішення є винятковим засобом, який застосовується судом за наявності обґрунтованих доказів того, що негайне виконання рішення призведе до суттєвого погіршення фінансового стану заявника або до інших критичних наслідків. Однак, обгрунтування останнім такого суду не доведено письмовими належними і допустимими доказами.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням місцевого господарського суду, Комунальне підприємство «Теплоенергомережа» Шептицької міської ради оскаржило його в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 06.08.2025 про відмову у наданні відстрочки виконання рішення Господарського суду Львівської області від 24.06.2025 у справі №914/973/25, постановити нову ухвалу, в якій таку заяву задоволити.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що судом не дано належної оцінки таких істотних обставин як ризик припинення послуг теплопостачання споживачам в разі арешту рахунків підприємства; соціальних наслідків арешту рахунків у міжсезонні, коли підприємство перебуває на етапі активної підготовки до опалювального сезону, а також тяжкий фінансовий стан підприємства, сезонність надходжень коштів, законодавчі обмеження щодо компенсації різниці в тарифах та ін.

Позивач не скористався правом, наданим йому ст. 263 ГПК України щодо подання відзиву на апеляційну скаргу, однак заперечив таку в судовому засіданні.

Процесуальний хід розгляду апеляційної скарги відображений у відповідних ухвалах Західного апеляційного господарського суду; за клопотанням позивача розгляд справи відбувся в режимі відеоконференції.

В дане судове засідання прибув представник позивача, який висловив свої заперечення щодо поданої відповідачем апеляційної скарги.

Відповідач участі уповноваженого представника в дане судове засідання не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, шляхом надіслання ухвали до його електронного кабінету. Враховуючи строк розгляду апеляційної скарги, визначений ст. 273 ГПК України, приймаючи до уваги, що участь уповноважених представників ухвалою суду обов`язковою не визнавалась, відтак судова колегія вважає за можливе завершити розгляд апеляційної скарги за відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам справи, судова колегія встановила таке:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 24.06.2025 у справі № 914/973/25 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг задоволено повністю, вирішено стягнути з Комунального підприємства Теплоенергомережа Шептицької міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг 57 606 591,48 грн. основного боргу та судовий збір в розмірі 691279,10 грн. 17.07.2025 на виконання рішення суду видано наказ у справі № 914/973/25.

22.07.2025 до Господарського суду Львівської області звернувся відповідач у справі із заявою про відстрочку виконання рішення суду від 24.06.2025 у справі № 914/973/25 на один рік до 24 червня 2026 року, в обґрунтування якої посилається на таке:

- економічно не обґрунтовані тарифи: Законом України № 2479-1Х Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування та Законом Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік запроваджено мораторій на підвищення цін (тарифів) у сфері теплопостачання протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, в умовах дії якого тарифи штучно стримані нижче економічно обгрунтованого рівня, а механізм компенсації не є реалізований в повному обсязі на теплопостачальні підприємства покладлено надмірне фінансове навантаження, що призвело до нарощування заборгованості перед постачальниками енергоносіїв;

- затримка у фінансуванні з боку державних та місцевих органів влади: станом на сьогодні не прийнято в повному обсязі нормативного-правових актів, необхідних для ефективної реалізації механізму взаєморозрахунків, передбачених чинним законодавством, що лише поглиблює фінансову кризу в діяльності підприємства, оскільки станом на дату прийняття оскаржуваного рішення складено 12 протоколів засідань територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах, якими визначено заборгованість з різниці в тарифах перед відповідачем в сумі 173417581 грн. Проте, жодного відшкодування відповідач не отримав;

- соціальна важливість заявника: відповідач є основним джерелом теплопостачання в містах Шептицький та Соснівка і в с. Гірник, оплата за надані послуги з теплопостачання є єдиним джерелом надходження коштів відповідачу, в той час як основними споживачами цих послуг є населення та бюджетні підприємства зазначених населених пунктів;

- фінансовий стан відповідача свідчить про економічну неспроможність підприємства, про його збитковість;

- в разі примусового виконання судового рішення без надання відстрочки виконання наказу створить системну загрозу поряшення публічних інтересів та нівелює механізм забезпечення стабільної роботи в сфері надання послуг у сфері теплопостачання.

Суд першої інстанції з посиланням на практику Верховного Суду та з врахуванням рішень Європейського Суду з прав людини, вказав, що необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду, є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, оцінки доводів боржника та заперечень кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану; при цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання судового рішення.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Відстрочка виконання судового рішення є винятковим засобом, який застосовується судом за наявності обґрунтованих доказів того, що негайне виконання рішення призведе до суттєвого погіршення фінансового стану заявника або до інших критичних наслідків.

Складне фінансове становище відповідача, яким обґрунтована винятковість обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (а всі доводи заявника зводяться до його економічної неспроможності), з урахуванням того, що господарська діяльність здійснюється ним на власний ризик, не може бути безумовною підставою для надання відстрочення виконання судового рішення; при цьому, відстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 15.03.2018 у справі №910/8153/17.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Підсумовуючи наведене, судова колегія зазначає, що відповідачем ні в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції не доведено належними та допустимими доказами винятковості конкретних обставин, що ускладнюють виконання ним судового рішення у строк, передбачений чинний процесуальним законодавством, а негайне виконання вказаного судового рішення призведе до суттєвого погіршення його фінансового стану та спричинить критичні для нього наслідки.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відтак, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду, оскільки така заснована на законі та постановлена з дотримання норм процесуального права.

Арґументи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, не доводять порушення або неправильного застосування судом під час розгляду справи норм процесуального права, а тому не можуть бути підставою для зміни чи скасування постановленої ухвали.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 129, 269, 271, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХ В А Л И В:

В задоволенні вимог апеляційної скарги Комунального підприємства «Теплоенергомережа» Шептицької міської ради відмовити.

Ухвалу Господарського суду Львівської області від 06.08.2025 про відмову у відстроченні виконання рішення у справі № 914/973/25 залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і не підлягає оскарженню до Верховного Суду України.

Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

повна постанова складена 02.10.2025

Головуюча суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік