ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

01 жовтня 2025 року м. ХарківСправа № 922/3063/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

розглянувши усне клопотання представника позивачів Данила С.М. про відвід представника відповідача у справі

за позовом 1) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ), 2) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 )
до Селянського (фермерського) господарства "Олександрівське" (64003, Харківська обл., Берестинський р-н, с. Кегичівка, вул. Баклагіна, 3; )
про визнання недійсним рішення та статуту, визначення розміру статутного капіталу та розміри часток
за участю представників:

позивача 1 Данила С.М., ордер АХ №1283147 від 01.09.2025;

позивача 2 Данила С.М., ордер АХ №1283148 від 01.09.2025;

відповідача Василенко Н.М., ордер АХ №1264245 від 26.09.2025.

ВСТАНОВИВ:

01.09.2025 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Селянського (фермерського) господарства "Олександрівське", в якій просять суд:

1) визнати недійсним рішення щодо виключення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зі складу членів селянського (фермерського) господарства Олександрівське (ЄДРПОУ - 31929712), засвідчене протоколом №1/24 загальних зборів учасників (власників, членів) селянського (фермерського) господарства Олександрівське від 14.10.2024;

2) визначити розмір статутного капіталу селянського (фермерського) господарства Олександрівське (ЄДРПОУ - 31929712) в сумі 48 000,00 грн.;

3) визначити розміри часток у селянському (фермерському) господарстві Олександрівське (ЄДРПОУ - 31929712):

- у ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) - 20,84% (10 000,00 грн.);

- у ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) - 25% (12 000,00 грн.);

- у ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) - 52,08% (25 000,00 грн.);

- у ОСОБА_4 (РНОКПП - НОМЕР_4 ) - 2,08% (1 000,00 грн.);

4) визнати недійсним статут селянського (фермерського) господарства Олександрівське (ЄДРПОУ - 31929712), затверджений протоколом №1/24 загальних зборів учасників (власників, членів) селянського (фермерського) господарства Олександрівське від 14.10.2024,

а також стягнути з селянського (фермерського) господарства Олександрівське (ЄДРПОУ - 31929712) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3028,00 грн. та витрат на професійну правову допомогу у розмірі 200 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.09.2025 позовну заяву (вх.№3063/25 від 01.09.2025) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без руху.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.09.2025 прийнято позовну заяву (вх.№3063/25 від 01.09.2025) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Селянського (фермерського) господарства "Олександрівське" про визнання недійсним рішення та статуту, визначення розміру статутного капіталу та розміри часток до розгляду та відкрито провадження у справі №922/3063/25. Призначено підготовче засідання на 01 жовтня 2025 року о 10:40.

У підготовчому засіданні 01.10.2025 заявлено усне клопотання представника позивачів ОСОБА_5 про відвід представника відповідача.

В обґрунтування усного клопотання про відвід представник заявника зазначав, що ордер на надання правничої допомоги серія АХ №1264245, виданий адвокату Василенко Наталії Миколаївни, не відповідає вимогам підпункту 12.4 пункту 12 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого Рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 №41, а саме у графі назва органу, у якому надається правова допомога адвокатом, у ордері серія АХ №1264245 від 26.09.2025 зазначено "у всіх судах України, правоохоронних органах України". Разом з тим зазначає, що в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду.

На підтвердження правової позиції представник позивачів посилався на Постанову Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №9901/847/18 та Постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №9901/939/18.

Присутній у підготовчому засіданні 01.10.2025 представник відповідача заперечував проти задоволення усного клопотання представника позивачів Данила С.М. про відвід представника відповідача.

Розглянувши усне клопотання представника позивачів Данила С.М. про відвід представника відповідача, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною 4 статті 60 ГПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються, зокрема, ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

За змістом статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги (частина 1). Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (частина 2). Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом (частина 3). Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій (частина 4).

Рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року №41 затверджено Положення про ордер на надання правничої допомоги.

Згідно з пунктом 4 Положення №41 ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Відповідно до пункту 9 Положення №41 ордер, що видається адвокатом, який здійснює свою діяльність індивідуально, підписується адвокатом (власноручно або електронним підписом) та посвідчується печаткою адвоката (за її наявності).

Положення встановлює єдині для всіх адвокатів України, адвокатських об`єднань/адвокатських бюро правила виготовлення, оформлення, зберігання, обліку ордерів.

Згідно з підпунктами 12.4, 12.5 пункту 12 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів від 12.04.2019 №41 ордер повинен містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; прізвище, ім`я, по батькові адвоката, який надає правничу (правову) допомогу на підставі ордера, номер та дату його свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав; номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане.

Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини першої статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо).

Так, у доданому до матеріалів справи №922/3063/25 ордері серії АХ №1264245 від 26.09.2025 у графі "орган, у якому надається правова допомога" вказано "у всіх судах України, правоохоронних органах України", а в графі адвокат - "Василенко Наталія Миколаївна".

Верховний Суд неодноразово вирішував питання прийнятності ордера як документа, що підтверджує повноваження адвоката, у разі коли, зокрема, в ньому замість найменування конкретного органу (суду), у якому надається правова допомога, зазначено загальне найменування системи органів, зокрема «Суди України» чи інші подібні формулювання.

У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2021 року у справі №826/17175/18 зазначено, що:

- під назвою органу розуміють як безпосередньо назву конкретного органу, так і назву групи органів, визначених пунктом 2 частини першої статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, «судові органи», «органи державної влади», «органи місцевого самоврядування», «органи досудового слідства», «правоохоронні органи» тощо);

- зазначення в ордері, що правова допомога надається «в судових органах» є достатнім для висновку про наявність у адвоката повноважень діяти від імені сторони у справі;

- вимога судів зазначати в ордері найменування конкретного суду є надмірно формалізованою і створює невиправдані перешкоди для звернення до суду.

У постанові Верховного Суду від 08.02.2023 у справі №640/30856/21, узагальнено наведено висновок про те, що зазначення в ордері, що правова допомога надається «в судових органах» є достатнім для висновку про наявність у адвоката повноважень діяти від імені сторони у справі та узгоджується з положеннями пункту 2 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Положенням про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженим рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 №41 (у редакції відповідно до рішення Ради адвокатів України від 17.11.2020 №118). Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Подібні за змістом правові висновки наведено в постановах Верховного Суду, зокрема, від 18.05.2023 у справі №754/12387/21, від 22.04.2021 у справі №280/2788/20, від 30.11.2021 у справі №826/17175/18, від 29.11.2021 року у справі №754/3233/20.

Разом з тим, на підтвердження правової позиції представник позивачів посилався на Постанову Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №9901/847/18 та Постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №9901/939/18.

Необхідно зазначити, що після прийняття Великою Палатою Верховного Суду постанов у справах №9901/847/18 та № 9901/939/18, до Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 №41, відповідно до рішення Ради адвокатів України від 17.11.2020 №118 було внесено зміни, за змістом яких доповнено пункт 12.4 Положення про ордер адвоката на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України №41 від 12.04.2019, із змінами, новим абзацом у наступній редакції: «Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо)».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (§ 57 рішення у справі "Ashingdane v. the United Kingdom" від 28.05.1985, § 96 рішення у справі "Krombach v. France" від 13.02.2001).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях також неодноразово наголошував, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (рішення у справі "Волчлі проти Франції" (Walchli v. France), заява №35787/03, п. 29, від 26.07.2007). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28.10.1998).

Отже, як засвідчує позиція Європейського суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і держава, у свою чергу, не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права. Застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства.

Тобто, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.08.2024 у справі №903/1199/23.

Зважаючи на викладене, не допускаючи ні надмірного формалізму, ні надмірної гнучкості, суд дійшов висновку, що доданий до матеріалів справи №922/3063/25 ордер серії АХ №1264245 від 26.09.2025 є належним та достатнім доказом, що підтверджує наявність у адвоката Василенко Н.М. повноважень на представництво інтересів Селянського (фермерського) господарства "Олександрівське", в тому числі у Господарському суді Харківської області.

За таких обставин, беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення усного клопотання представника позивачів Данила С.М. про відвід представника відповідача.

Керуючись ст.58, 60, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні усного клопотання представника позивачів Данила С.М. про відвід представника відповідача - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 01.10.2025.

Суддя Т.О. Пономаренко