ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

29 вересня 2025 року м. Миколаїв Справа № 915/1078/25

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ільєвої Л.М., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївській глиноземний завод (вх № 13597/25 від 24.09.2025 р.) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі № 915/1078/25 за позовом Фонду державного майна України до Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївській глиноземний завод, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), про зняття арешту з майна (транспортних засобів), -

ВСТАНОВИВ:

Фонд державного майна України звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївській глиноземний завод про зняття (скасування) арешту, накладеного на підставі постанов державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) в рамках зведеного виконавчого провадження № 72321089 про арешт майна боржника (щодо накладення арешту на транспортні засоби), щодо наступних транспортних засобів, що належать Фонду державного майна України: Toyota Camry, номер НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 ; Toyota Camry, номер НОМЕР_3 , VIN код НОМЕР_4 ; Богдан А-20110, номер НОМЕР_5 , VIN код НОМЕР_6 ; ГАЗ 33021, номер НОМЕР_7 , VIN код НОМЕР_8 ; Toyota Camry, номер НОМЕР_9 , VIN код НОМЕР_10 ; Toyota Camry, номер НОМЕР_11 , VIN код НОМЕР_12 ; Toyota Camry, номер НОМЕР_13 , VIN код НОМЕР_14 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що рішенням Вищого антикорупційного суду від 16.02.2023 у справі № 991/265/23, залишеним без змін постановою Апеляційної Палати Вищого антикорупційного суду від 16.06.2023 р., застосовано до Дерипаска Олега Володимировича санкцію, передбачену пунктом 11 частини першої статті 4 Закону України Про санкції, та стягнуто в дохід держави транспортні засоби, які на праві приватної власності належать ТОВ Миколаївський глиноземний завод, а саме: Toyota Camry, номер НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 ; Toyota Camry, номер НОМЕР_3 , VIN код НОМЕР_4 ; Богдан А-20110, номер НОМЕР_5 , VIN код НОМЕР_6 ; ГАЗ 33021, номер НОМЕР_7 , VIN код НОМЕР_8 ; Toyota Camry, номер НОМЕР_9 , VIN код НОМЕР_10 ; Toyota Camry, номер НОМЕР_11 , VIN код НОМЕР_12 ; Toyota Camry, номер НОМЕР_13 , VIN код НОМЕР_14 . Позивач із посиланням на ч.3, ст. 5-1 Закону України Про санкції зазначає, що судове рішення про застосування санкції, передбаченої п. 1-1 частини першої статті 4 цього Закону, в день набрання ним законної сили надсилається Фонду державного майна України для здійснення повноважень у сфері управління активами, щодо яких ухвалено судове рішення про застосування такої санкції, а також до апарату Ради національної безпеки і оборони України, Кабінету Міністрів України. Активи, щодо яких ухвалено рішення про застосування такої санкції, підлягають передачі Фонду державного майна України протягом п`яти робочих днів з дня набрання законної сили вищезазначеним судовим рішенням. Відтак, позивач вважає, що відносно стягнутих в дохід держави транспортних засобів Фонд безспірно здійснює щодо них повноваження власника, однак позивач не може реалізувати свої повноваження власника майна, надані йому законом, оскільки Корабельним відділом державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) в рамках зведеного виконавчого провадження № 72321089, до складу якого входять виконавчі провадження, боржником за якими визначено ТОВ Миколаївський глиноземний завод, накладено арешти на майно, власником якого, на думку позивача, є Фонд державного майна України.

В позовній заяві позивачем заявлено клопотання про витребування постанов державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) в рамках зведеного виконавчого провадження № 72321089 про накладення арешту (арештів) на транспортні засоби: 1) TOYOTA CAMRY, номер НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 ; 2) TOYOTA CAMRY, номер НОМЕР_3 , VIN код НОМЕР_4 ; 3) БОГДАН А-20110, номер НОМЕР_5 , VIN код НОМЕР_6 ; 4) ГАЗ 33021, номер НОМЕР_7 , VIN код НОМЕР_8 ; 5) TOYOTA CAMRY, номер НОМЕР_9 , VIN код НОМЕР_10 ; 6) TOYOTA CAMRY, номер НОМЕР_11 , VIN код НОМЕР_12 ; 7) TOYOTA CAMRY, номер НОМЕР_13 , VIN код НОМЕР_14 .

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 18.07.2025 р. вказану позовну заяву Фонду державного майна України (вх. № 10280/25) залишено без руху, оскільки в порушення вимог ч. 3 ст. 162, ст.ст. 163, 164 ГПК України позивачем не надано доказів вартості спірних транспортних засобів, доказів належності боржнику вказаних транспортних засобів, а також доказів сплати судового збору у даній справі. При цьому вказаною ухвалою суду позивачу встановлено 10-денний строк для усунення виявлених недоліків при поданні позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

29.07.2025 р. від позивача до господарського суду поштою надійшла заява про усунення недоліків (вх. № 11089/25), до якої заявником на виконання ухвали суду про залишення позову без руху надано платіжний документ про сплату судового збору за подання даного позову в розмірі 3028 грн.

При цьому в заяві позивач із посиланням на п. 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановою №5 від 03.06.2016 р. Про судову практику в справах про зняття арешту з майна та ухвалу Касаційного господарського суду від 24.05.2021 р. у справі № 905/2030/19, вказує, що поданий ним позов у справі № 915/1078/25 є немайновим, оскільки не стосується права власності, а стосується лише зняття арешту зі спірного майна, тому ціна позову дорівнює сумі сплаченого судового збору за 1 вимогу немайнового характеру - 3028 грн.

Щодо доказів належності боржнику транспортних засобів (ТЗ), позивач зазначає, що рішенням Вищого антикорупційного суду від 16.02.2023 у справі № 991/265/23 встановлено: 7.14.49 Відповідно до Інформації з Реєстру прав ТОВ Миколаївський глиноземний завод на праві приватної власності належать такі об`єкти рухомого майна: Toyota Camry, номер НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 ; Toyota Camry, номер НОМЕР_3 , VIN код НОМЕР_4 ; Богдан А-20110, номер НОМЕР_5 , VIN код НОМЕР_6 ; ГАЗ 33021, номер НОМЕР_7 , VIN код НОМЕР_8 ; Toyota Camry, номер НОМЕР_9 , VIN код НОМЕР_10 ; Toyota Camry, номер НОМЕР_11 , VIN код НОМЕР_12 ; Toyota Camry, номер НОМЕР_13 , VIN код НОМЕР_14 . Як вказує позивач, встановлені рішенням Вищого антикорупційного суду від 16.02.2023 у справі № 991/265/23 обставини та факти мають преюдиційне значення при вирішенні даного спору та на думку позивача, підтверджують належності боржнику вказаних транспортних засобів.

Разом з тим під час вирішення судом питання щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі з урахуванням поданої представником позивача заяви про усунення недоліків судом встановлено, що позивачем в порушення вимог ч. 1 ст. 164 ГПК України не надано належних доказів сплати судового збору за поданий позов у встановленому законом розмірі.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 15.08.2025 р. вказану позовну заяву Фонду державного майна України (вх. № 10280/25 від 10.07.2025 р.) повторно залишено без руху, встановлено Фонду державного майна України 5-денний строк для усунення виявлених недоліків при поданні позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Так, 26.08.2025 р. від позивача до господарського суду поштою надійшла заява про усунення недоліків (вх. № 12258/25), до якої заявником надано платіжну інструкцію від 20.08.2025 р. № 882 про сплату судового збору на суму 18168,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 03.09.2025 р. вказану позовну заяву Фонду державного майна України прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/1078/25, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, при цьому підготовче засідання призначено на 29.09.2025 р. о 10:00. Також вказаною ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) та витребувано у третьої особи постанови державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) в рамках зведеного виконавчого провадження № 72321089 про накладення арешту (арештів) на транспортні засоби: 1) TOYOTA CAMRY, номер НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 ; 2) TOYOTA CAMRY, номер НОМЕР_3 , VIN код НОМЕР_4 ; 3) БОГДАН А-20110, номер НОМЕР_5 , VIN код НОМЕР_6 ; 4) ГАЗ 33021, номер НОМЕР_7 , VIN код НОМЕР_8 ; 5) TOYOTA CAMRY, номер НОМЕР_9 , VIN код НОМЕР_10 ; 6) TOYOTA CAMRY, номер НОМЕР_11 , VIN код НОМЕР_12 ; 7) TOYOTA CAMRY, номер НОМЕР_13 , VIN код НОМЕР_14 .

17.09.2025 р. від позивача до господарського суду поштою надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. № 13238/25), згідно з яким заявник просить здійснювати розгляд справи № 915/1078/25 за участю представника Фонду в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

19.09.2025 р. від третьої особи до господарського суду надійшла заява (вх. № 13337/25), згідно з якою третя особа, на виконання ухвали господарського суду від 03.09.2025 р., надала до матеріалів справи копію постанови державного виконавця про опис та арешт майна (коштів) боржника від 25.09.2024 р. ВП № 72321089 про накладення арешту (арештів) на транспортні засоби: 1) TOYOTA CAMRY, номер НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 ; 2) TOYOTA CAMRY, номер НОМЕР_3 , VIN код НОМЕР_4 ; 3) БОГДАН А-20110, номер НОМЕР_5 , VIN код НОМЕР_6 ; 4) ГАЗ 33021, номер НОМЕР_7 , VIN код НОМЕР_8 ; 5) TOYOTA CAMRY, номер НОМЕР_9 , VIN код НОМЕР_10 ; 6) TOYOTA CAMRY, номер НОМЕР_11 , VIN код НОМЕР_12 ; 7) TOYOTA CAMRY, номер НОМЕР_13 , VIN код НОМЕР_14 .

24.09.2025 р. від представника відповідача Шевченко М.В. до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшла заява про участь у судовому засіданні у справі № 915/1078/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою свого Електронного кабінету та власних технічних засобів (вх. № 13597/25).

В ч. 1 ст. 197 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи (ч. 2 ст. 197 Кодексу).

Разом з тим, згідно з ч. 9 ст. 60 ГПК України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Також відповідно до ч. 2 ст. 170 ГПК України письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником.

Водночас положеннями частин 1, 3 статті 56 ГПК України установлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 58 ГПК України).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ГПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність.

Отже, наведені положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи: як в порядку самопредставництва, так і іншими особами як представниками юридичної особи.

Наразі суд звертає увагу, що згідно з ч. 2 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Оскільки даний спір про зняття арешту з майна (транспортних засобів) розглядається в загальному позовному провадженні, відповідно представником сторони у даній справі може бути виключно адвокат або особа у порядку самопредставництва.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами.

Таким чином, представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївській глиноземний завод у цій справі у суді може здійснювати: адвокат як представник юридичної особи; керівник або інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) в порядку самопредставництва, що має підтверджуватись статутом, положенням, трудовим договором (контрактом).

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ Миколаївський глиноземний завод особами, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо, є Медвідь О.А.

Доказів наявності у Шевченко М.С. повноважень представляти інтереси відповідача у даній справі в порядку самопредставництва суду не надано. Крім того, відсутні докази того, що Шевченко М.С. діє як адвокат у спірних правовідносинах.

Разом з тим, заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. № 13597/25 від 24.09.2025) подано від імені Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївській глиноземний завод та підписано представником Шевченко М.С. на підставі довіреності від 09.06.2021 р., сформованої в підсистемі Електронний суд ЄСІТС ТОВ «МГЗ», з якої вбачається, що ТОВ «МГЗ» уповноважує Шевченко М.С. представляти інтереси в судах України в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи.

Однак, вказана довіреність не може бути належним доказом на підтвердження наявності у Шевченко М.С. повноважень представляти інтереси відповідача у даній справі з урахуванням вищенаведених приписів ГПК щодо осіб, які можуть представляти інтереси позивача у даному спорі (адвокат або особа в порядку самопредставництва).

Більш того, приписами ст. 237 Цивільного кодексу України визначається поняття та підстави представництва, відповідно до частин 1, 3 якої представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Представник від імені особи, яку він представляє, здійснює тільки певні юридичні дії внаслідок повноваження. Наявність у представника повноважень є обов`язковою умовою будь - якого представництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 Цивільного кодексу України, довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Частиною 3 ст. 244 Цивільного кодексу України визначено, що довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятись правочин (ч. 1 ст. 245 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 248 Цивільного кодексу України визначено, що представництво за довіреністю припиняється у разі, зокрема закінчення строку довіреності.

За приписами ст. 247 Цивільного кодексу України, строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії.

Пунктом 24 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 (далі за текстом - Положення) визначено, що підсистема Електронний суд (Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість користувачам у передбачених законодавством випадках відповідно до наявних технічних можливостей підсистеми ЄСІТС реалізованого функціоналу створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи до суду, інших органів та установ у системі правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

Відповідно до пунктів 30-34 Положення користувач ЄСІТС може уповноважити іншого користувача на вчинення дій із використанням Електронного суду в інтересах довірителя, надавши засобами відповідної підсистеми ЄСІТС такому повіреному довіреність в електронній формі відповідно до вимог процесуального законодавства.

Надання довіреності в електронній формі здійснюється засобами Електронного кабінету шляхом створення електронного документа встановленої форми, в якому визначається обсяг повноважень повіреного.

Довіреність в електронній формі, підписана кваліфікованим електронним підписом довірителя, надає можливість повіреному виконувати визначений довірителем перелік дій засобами Електронного суду. Повірений, якому довірителем видана довіреність в електронній формі із правом передоручення, може надати таку довіреність іншому користувачу на вчинення дій в інтересах довірителя (передоручення).

Від імені юридичної особи видавати довіреності в електронній формі мають право особи, зазначені у відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо такої юридичної особи у графі "Прізвище, ім`я, по батькові, дати обрання (призначення) осіб, що обираються (призначаються) до органу управління такої юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або такі, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи". Від імені іноземної юридичної особи електронні довіреності видаватися не можуть.

Довіреність в електронній формі, що підтверджує повноваження представника, та електронні документи, на підставі яких відбувалось передоручення прав первинного довірителя (за їх наявності), автоматично додаються до документів, відправлених представником засобами Електронного суду.

Суд зазначає, що довіреність від 09.06.2021 у розумінні Законів України Про електронні документи та електронний документообіг та Про електронні довірчі послуги вважається електронним документом.

Положеннями ст. 6 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг визначено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до ч. 2 статті 18 Закону України Про електронні довірчі послуги кваліфікований електронний підпис чи печатка вважається таким, що пройшов перевірку та отримав підтвердження, якщо: перевірку кваліфікованого електронного підпису чи печатки проведено засобом кваліфікованого електронного підпису чи печатки; перевіркою встановлено, що відповідно до вимог цього Закону на момент створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки був чинним кваліфікований сертифікат електронного підпису чи печатки підписувача чи створювача електронної печатки; за допомогою кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки здійснено ідентифікацію підписувача чи створювача електронної печатки; під час перевірки за допомогою кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки отримано підтвердження того, що особистий ключ, який належить підписувачу чи створювачу електронної печатки, зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису чи печатки; під час перевірки підтверджено цілісність електронних даних в електронній формі, з якими пов`язаний цей кваліфікований електронний підпис чи печатка.

Проте, вказана довіреність сформована в системі "Електронний суд" самим представником та не є належним доказом на підтвердження повноважень Шевченко М.С. на вчинення дій від імені Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївській глиноземний завод, оскільки не містить кваліфікованого електронного підпису довірителя, а саме відсутній протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

Враховуючи наведене, з огляду на відсутність належних доказів на підтвердження повноважень відповідної особи, зокрема Шевченко М.С., на підписання та подання від імені Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївській глиноземний завод письмових заяв та клопотань до суду при розгляді даної позовної заяви, суд вважає, що заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. № 13597/25 від 24.09.2025) подано та підписано неуповноваженою особою.

У відповідності з положеннями ч. 4 ст. 170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Відтак, з огляду на вказане, подана Шевченко М.С. від імені Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївській глиноземний завод заява про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. № 13597/25 від 24.09.2025) підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Керуючись ст.ст. 56, 58, 60, 170, 197, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Повернути подану від імені Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївській глиноземний завод Шевченко М.С. заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. №13597/25 від 24.09.2025) без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Ухвала підписана 29.09.2025 року.

Суддя Л.М. Ільєва