УХВАЛА

м. Київ

30.09.2025Справа № 910/12035/25

Суддя Привалов А.І., розглянувши

заяву Акціонерного товариства "КОМІНБАНК"

про забезпечення позову

у справі № 910/12035/25

за позовом Акціонерного товариства "КОМІНБАНК"

до 1) ОСОБА_1 ;

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ТПК ПРОМІНВЕСТ";

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРМЕТ-2009";

4) Товариства з обмеженою відповідальністю "ТПП АЛДИ";

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАНКО".

про стягнення 56 001 808,59 грн та звернення стягнення на предмет застави,

Без виклику представників сторін,

УСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "КОМІНБАНК" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до 1) ОСОБА_1 ; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ТПК ПРОМІНВЕСТ"; 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРМЕТ-2009"; 4) Товариства з обмеженою відповідальністю "ТПП АЛДИ" про солідарне стягнення 56 001 808,59 грн та звернення стягнення на предмет застави.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачами, як поручителями, взятих на себе зобов`язань за Генеральним кредитним договором №70/22 від 29.07.2022 та Додатковим договором № 70/22-1 про відкриття відновлювальної кредитної лінії за програмою "Доступні кредити 5-7-9" від 29.07.2022.

Разом з позовом позивачем подано до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просить суд:

- вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що належать ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), які знаходяться на всіх відкритих рахунках та на тих, які будуть відкриті після винесення ухвали в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на все нерухоме, рухоме майно, яке буде виявлено виконавцем в ході примусового виконання ухвали про забезпечення позову та корпоративні права у товариствах, яке належить ОСОБА_1 , у межах суми позову 56 001 808,59 грн до набрання законної сили рішенням суду у справі;

- вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "ТПК ПРОМІНВЕСТ", які знаходяться на всіх відкритих рахунках та на тих, які будуть відкриті після винесення ухвали в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на все нерухоме майно, яке буде виявлено виконавцем в ході примусового виконання ухвали про забезпечення позову та корпоративні права у товариствах, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "ТПК ПРОМІНВЕСТ", у межах суми позову 56 001 808,59 грн до набрання законної сили рішенням суду у справі;

- вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРМЕТ-2009", які знаходяться на всіх відкритих рахунках та на тих, які будуть відкриті після винесення ухвали в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на все нерухоме майно, яке буде виявлено виконавцем в ході примусового виконання ухвали про забезпечення позову та корпоративні права у товариствах, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРМЕТ-2009", у межах суми позову 56 001 808,59 грн до набрання законної сили рішенням суду у справі;

- вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "ТПП АЛДИ", які знаходяться на всіх відкритих рахунках та на тих, які будуть відкриті після винесення ухвали в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на все нерухоме майно, яке буде виявлено виконавцем в ході примусового виконання ухвали про забезпечення позову та корпоративні права у товариствах, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "ТПП АЛДИ", у межах суми позову 56 001 808,59 грн до набрання законної сили рішенням суду у справі.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржників присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову. Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідачів, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів, є для позивача додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог.

Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржники матимуть безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у них грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно.

На думку заявника, у випадку не вжиття співрозмірних та адекватних заходів забезпечення позову, а також враховуючи нерозривний зв`язок між накладенням арешту на грошові кошти та майно у розмірі суми стягнення, яка є предметом спору, може бути неможливим виконання рішення суду у майбутньому.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд відзначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Проте, як вбачається з поданої до суду заяви, заявником жодними належними та допустимими доказами не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача у межах суми позовних вимог може в майбутньому істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду по даній справі.

Таким чином, суд відзначає, що саме лише припущення заявника про те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів у майбутньому, без посилання на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову, не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

За приписами ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

На підставі викладеного, враховуючи положення Глави 8 Розділу І ГПК України, оскільки заяву про забезпечення позову судом розглянуто, тому витрати прокуратури по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн за розгляд заяви про забезпечення позову, відшкодуванню та поверненню не підлягають.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 136-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Акціонерному товариству "КОМІНБАНК" в задоволенні заяви про забезпечення позову.

2. Згідно ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано: 30.09.2025.

Суддя А.І. Привалов