ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2025 р. Справа№ 910/15635/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Шапрана В.В.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 18.09.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 17.04.2025

у справі №910/15635/24 (суддя О.Г. Удалова)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецторг Трейд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

про скасування оперативно-господарських санкцій

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст та підстави позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецторг Трейд" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі - відповідач) про скасування оперативно-господарських санкцій.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у зв`язку з порушенням строків поставки товарів відповідачем застосовано оперативно-господарські санкції у вигляді утримання штрафних санкцій (пені та штрафу) з сум, які підлягали виплаті постачальнику за поставлений товар, а саме:

- листом № ТОВВИХ-24-6515 від 30.04.2024, на загальну суму 6 710,4 грн, у вигляді утримання штрафних санкцій з сум, які підлягали виплаті Постачальнику за поставлений товар за видатковою накладною № 55 від 03.04.2024;

- листом № ТОВВИХ-24-9270 від 20.06.2024, на загальну суму 170 533,60 грн, у вигляді утримання штрафних санкцій з сум, які підлягали виплаті Постачальнику за поставлений товар за видатковою накладною № 79/1 від 30.05.2024.

Проте, позивач не погоджується з вірністю здійсненого відповідачем розрахунку пені, у зв`язку з неправильним початком обрахунку пені та включення до періоду нарахування днів, в які товар, поставлений згідно з видатковими накладними № 55 від 03.04.2024 та № 79/1 від 30.05.2024, знаходився на складі відповідача, проте не був прийнятий за актами прийняття товарів, у зв`язку з чим просить суд скасувати:

- оперативно-господарську санкцію № ТОВВИХ-24-6515 від 30.04.2024 у сумі 6 710,4 грн, застосовану ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" до ТОВ "Спецторг Трейд" у вигляді утримання штрафних санкцій з сум, які підлягали виплаті постачальнику за поставлений товар за видатковою накладною № 55 від 03.04.2024;

- оперативно-господарську санкцію № ТОВВИХ-24-9270 від 20.06.24 у сумі 170 533,60 грн, застосовану ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" до ТОВ "Спецторг Трейд" у вигляді утримання штрафних санкцій з сум, які підлягали виплаті постачальнику за поставлений товар за видатковою накладною № 79/1 від 30.05.2024.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.04.2025 позов задоволено частково.

Скасовано оперативно-господарську санкцію № ТОВВИХ-24-6515 від 30.04.2024 у розмірі 676,80 грн, застосовану Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (код 42795490) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецторг Трейд" (код 40465034) у вигляді утримання штрафних санкцій з сум, які підлягали виплаті постачальнику за поставлений товар за видатковою накладною № 55 від 03.04.2024.

Скасовано оперативно-господарську санкцію № ТОВВИХ-24-9270 від 20.06.2024 у розмірі 432,00 грн, застосовану Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (код 42795490) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецторг Трейд" (код 40465034) у вигляді утримання штрафних санкцій з сум, які підлягали виплаті постачальнику за поставлений товар за видатковою накладною № 79/1 від 30.05.2024.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецторг Трейд" 2 422,40 грн судового збору.

В іншій частині позову відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено відсутності підстав для нарахування відповідачем пені та штрафу згідно з оскаржуваними у даній справі оперативно-господарськими санкціями, оформленими листами № ТОВВИХ-24-6515 від 30.04.2024, а також № ТОВВИХ-24-9270 від 20.06.2024, проте суд погодився з невірністю розрахунку пені, здійсненого відповідачем.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення від 17.04.2025 у справі №910/15635/24 скасувати в частині скасування оперативно-господарської санкції №ТОВВИХ-24-6515 від 30.04.2024 у розмірі 676,80 грн та в частині скасування оперативно-господарської санкції № ТОВВИХ-24-9270 від 20.06.2024 у розмірі 432,00 грн, застостовані Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецторг Трейд" у вигляді утримання штрафних санкцій з сум, які підлягали виплаті постачальнику за поставлений товар за видатковими накладними №55 від 03.04.2024 та №79/1 від 30.05.2024 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте місцевим судом з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. При цьому скаржник зазначає, що сторонами у пункті 5.8. Договору погоджено, що датою поставки Товарів за цим Договором є дата підписання Покупцем Акта приймання Товарів за кількістю та якістю відповідно до п. 5.16 цього Договору та передачі Постачальником Покупцю в повному обсязі наведених у пп. 5.8.1 - 5.8.7 документів. Скаржник наголошує, що викладене повністю спростовує висновок суду, що підписанням видаткової накладної відповідачем підтверджено дату виконання позивачем обов`язку з передачі покупцю товару.

Також апелянт зазначає, що підписання відповідачем акту приймання Товару в односторонньому порядку передбачено п. 5.16.2. Договору, в якому зазначено, що Покупець в односторонньому порядку підписує Акт приймання Товарів за кількістю та якістю у порядку, передбаченому цим Договором. У випадку участі Постачальника у прийманні Товарів за кількістю та якістю, відповідний акт підписується обома Сторонами цього Договору.

Крім того, апелянт наголошує, що судом першої інстанції була помилково зазначена дата акта приймання товарів за кількістю та якістю № 24-154. Замість 07.06.2024 вказано 06.06.2024, що суттєво впливає на визначення періоду порушення позивачем строку поставки Товару.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2025 апеляційну скаргу у справі №910/15635/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., судді: Кравчук Г.А., Хрипун О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2025 у справі №910/15635/24. Судове засідання призначено на 12.06.2025. Витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/15635/24.

22.05.2025 матеріали справи №910/15635/24 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2025, у зв`язку перебуванням судді Кравчука Г.А. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/15635/24.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 10.06.2025, справу №910/15635/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Хрипун О.О., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2025 колегія суддів постановила здійснювати розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2025 у справі №910/15635/24 спочатку колегією суддів у складі: Коробенка Г.П. (головуючий, доповідач Хрипун О.О., Тарасенко К.В., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2025. Розгляд апеляційної скарги призначено на 03.07.2025.

Розгляд справи відкладено на 22.07.2025.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2025, у зв`язку перебуванням судді Тарасенко К.В. у відрядженні та судді Хриупна О.О. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/15635/24.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 22.07.2025, справу №910/15635/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Кравчук Г.А., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2025 колегія суддів постановила здійснювати розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2025 у справі №910/15635/24 спочатку колегією суддів у складі: Коробенка Г.П. (головуючий, доповідач), Шапран В.В., Кравчук Г.А., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2025. Розгляд апеляційної скарги призначено на 14.08.2025.

07.08.2025 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яку суд задовольнив ухвалою від 14.08.2025.

У судовому засіданні оголошено перерву до 18.09.2025.

У судовому засіданні 18.09.2025 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників сторін

У судове засідання 18.09.2025, з`явились представники сторін, які надали свої пояснення.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення у повному обсязі.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі - Покупець, Відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецторг Трейд" (далі - Постачальник, Позивач) укладено Договір № від 13.06.2023 про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) на поставку Штормового одягу (Костюм захисний) (далі - Договір), за умовами якого Постачальник зобов`язується у визначений цим Договором строк передати у власність Покупця Штормовий одяг (Костюм захисний) (далі - Товари), зазначений у специфікації, яка наведена в додатку 1 до цього Договору (далі - Специфікація), а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити такі Товари.

Відповідно до п. 3.1 Договору ціна цього Договору становить з ПДВ 5 767 200,00 грн.

Пунктом 2.2. Договору визначено, що Постачальник надає Покупцю еталонні зразки Товарів у кількості 1 (один) комплект кожного найменування у строк не пізніше 30 (тридцять) календарних днів з моменту підписання цього Договору. Надані Покупцю еталонні зразки Товару зараховуються як одиниці товару в межах ціни Договору. Разом з Товаром надаються документи згідно з п. 5.8 цього Договору.

Відповідно до п. 5.1 Договору постачальник зобов`язується передати Покупцю Товари в кількості, строки та в місці поставки відповідно до Специфікації.

Специфікацією (додаток № 1) до Договору встановлено строк поставки товару: 90 днів з дати отримання Постачальником заявки.

В п. 5.7 договору сторони погодили, що приймання Покупцем Товарів за видатковою накладною не є підтвердженням належного виконання Постачальником його обов`язку з поставки Товарів за цим Договором та відсутності у Покупця претензій до Постачальника щодо якості та комплектності Товарів.

Відповідно до пункту 5.8. Договору датою поставки Товарів за цим Договором є дата підписання Покупцем Акта приймання Товарів за кількістю та якістю відповідно до п. 5.16. цього Договору та передачі Постачальником Покупцю в повному обсязі наступних документів (в рамках кожної поставки; перелічені документи повинні бути надані Постачальником одночасно із здійсненням поставки Товару): видаткової накладної, документу про підтвердження якості товарів на кожну одиницю (або партію) товару, паспорт якості, документу про підтвердження гарантійних зобов`язань виробника на товар, рахунку-фактури, товарно-транспортної накладної, інших необхідних документів, якщо такі зазначені у Додатку № 2 до Договору.

Пунктом 5.16. Договору передбачено, що приймання товарів за кількістю та якістю здійснюється шляхом підписання Акту приймання товарів за кількістю та якістю.

Відповідно до пп. 6.3.1 Договору Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку Товарів у строки, встановлені цим Договором.

За порушення строків поставки Товарів або недопоставку Товарів Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі 0,1% вартості Товарів, поставку яких прострочено та/або недопоставлено, за кожний день такого прострочення, а за прострочення поставки Товарів понад 30 (тридцять) календарних днів Постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості Товарів, поставку яких прострочено та/або недопоставлено (п. 7.2 Договору).

Згідно з п. 7.10 Договору зобов`язання Постачальника, встановлені даним Договором, забезпечується оперативно-господарськими санкціями, що передбачені ст. 236 Господарського кодексу України, зокрема, але не виключно, Покупець має право отримати суму нарахованих штрафних санкцій та збитків, заподіяних невиконанням та/або неналежним виконанням Договору Постачальником, з сум, які підлягають виплаті Постачальнику. Оперативно-господарська санкція застосовується до Постачальника після того, як він не сплатив у визначений строк штрафні санкції та/або збитки згідно з розрахунком штрафних санкцій та/або збитків, направленим на його адресу. Про застосування оперативно-господарської санкції Покупець зобов`язаний письмово повідомити Постачальника.

Вказаний Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 30.06.2024 (включно), а в частині розрахунків - до їх повного виконання.

За твердженням позивача, 07.08.2023, на електронну адресу Постачальника відповідно до п. 5.3. Договору було направлено Заявку на поставку Товарів, у зв`язку з чим граничний строк поставки заявлених Товарів, враховуючи вимоги Специфікації та вимоги частини п`ятої статті 254 Цивільного кодексу України, відповідно до якої якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день, є 06.11.2023.

На виконання умов договору поставки № від 13.06.2023 ТОВ "Спецторг Трейд", на умовах DDP, було поставлено товар, що підтверджується:

- видатковою накладною № 54 від 03.04.2024 на загальну суму 7 200,00 грн з ПДВ (дата прийняття товару на склад Покупця 04.04.2023 - акт прийняття товарів № 24-098 від 17.04.2023);

- видатковою накладною № 55 від 03.04.2024 на загальну суму 28 800,00 грн з ПДВ (дата прийняття товару на склад Покупця 04.04.2023 - акт прийняття товарів № 24-098 від 17.04.2023);

- видатковою накладною № 79/1 від 30.05.2024 на загальну суму 676 800,00 грн з ПДВ (дата прийняття товару на склад Покупця 31.05.2023 - акт прийняття товарів № 24-154 від 06.06.2023).

Водночас, як вказує позивач, у зв`язку з порушенням строків поставки товарів відповідачем застосовано оперативно-господарські санкції у вигляді утримання штрафних санкцій (пені та штрафу) з сум, які підлягали виплаті Постачальнику за поставлений товар, а саме:

- листом № ТОВВИХ-24-6515 від 30.04.2024, на загальну суму 6 710,4 грн, у вигляді утримання штрафних санкцій з сум, які підлягали виплаті Постачальнику за поставлений товар за видатковою накладною № 55 від 03.04.2024;

- листом № ТОВВИХ-24-9270 від 20.06.2024, на загальну суму 170 533,60 грн, у вигляді утримання штрафних санкцій з сум, які підлягали виплаті Постачальнику за поставлений товар за видатковою накладною № 79/1 від 30.05.2024.

Проте, позивач не погоджується з вірністю здійсненого відповідачем розрахунку пені, у зв`язку з неправильним початком обрахунку пені та включення до періоду нарахування днів, в які товар, поставлений згідно з видатковими накладними № 55 від 03.04.2024 та № 79/1 від 30.05.2024, знаходився на складі відповідача, проте не був прийнятий за актами прийняття товарів, у зв`язку з чим просить суд скасувати:

- оперативно-господарську санкцію № ТОВВИХ-24-6515 від 30.04.2024 у сумі 6 710,4 грн, застосовану ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" до ТОВ "Спецторг Трейд" у вигляді утримання штрафних санкцій з сум, які підлягали виплаті постачальнику за поставлений товар за видатковою накладною № 55 від 03.04.2024;

- оперативно-господарську санкцію № ТОВВИХ-24-9270 від 20.06.24 у сумі 170 533,60 грн, застосовану ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" до ТОВ "Спецторг Трейд" у вигляді утримання штрафних санкцій з сум, які підлягали виплаті постачальнику за поставлений товар за видатковою накладною № 79/1 від 30.05.2024.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач посилається на те, що відповідачем правомірно застосовано до позивача оперативно-господарські санкції у вигляді утримання штрафних санкцій (пені та штрафу) з сум, які підлягали виплаті позивачеві за поставлений товар, у зв`язку з чим позовні вимоги у даній справі є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів сторін

Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та надані сторонами пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як визначено ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як визначено ст. 664 Цивільного кодексу України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Апеляційна скарга відповідача обгрунтована його твердженням про ненадання судом першої інстанції належної правової оцінки умовам укладеного з позивачем договору № від 13.06.2023 в частині умов п.п. 5.7. та 5.8. договору.

Так, за доводами апелянта, саме з моменту підписання актів приймання товарів за кількістю та якістю (17.04.2024 та 06.06.2024) підтверджується виконання постачальником (позивачем) свого обов`язку з поставки товару, а не з момену підписання видаткових накладних (03.04.2024 та 30.05.2024).

Здійснивши аналіз наведених умов договору, беручи до уваги характер спірних правовідносин, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що складання відповідачем таких актів за кількістю та якістю вказує в першу чергу на те, якою є дата поставки, визначена сторонами в договорі, проте не вказує на невиконання або несвоєчасне виконання позивачем обов`язку з передачі, оскільки у вказаних актах відображено, що датою прибуття товарно-матеріальних цінностей до розвантаження є за видатковою накладною № 55 від 03.04.2024 на суму 28 800,00 грн - 04.04.2024, а за накладною № 79/1 від 30.05.2025 на суму 676 800,00 грн - 31.05.2024, що відповідає умовам п. 5.1 договору.

Тобто, зволікання відповідача у прийманні товару за кількістю та якістю, не може бути наслідком застосування до позивача штрафних санкцій передбачених п. 7.4 договору, оскільки дії (покупця) відповідача в процесі приймання товару за кількістю та якістю, знаходяться поза волею постачальника (позивача).

Таким чином, є вірним виновок місцевого господарського суду, що з моменту передачі позивачем такого товару відповідачу та підписання видаткової накладної обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним, відповідно безпідставним є нарахування штрафних санкцій за порушення строку поставки товару, за період з моменту підписання видаткової накладної до моменту підписання акта приймання товару за кількістю та якістю.

За наведеного вище, твердження відповідача щодо можливості нарахування пені, зокрема, за час, поки комісією відповідача здійснювалось приймання товару за кількістю та якістю, правильно відхилено судом першої інстанції, оскільки підписанням видаткової накладної відповідачем підтверджено дату виконання позивачем обов`язку з передачі покупцю (відповідачу) товару, водночас дата складання акту приймання товару за кількістю та якістю не може підтверджувати прострочення позивачем зобов`язань з передачі товару.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що такий товар отримано відповідачем, зокрема, за видатковою накладною № 55 від 03.04.2024 - 03.04.2024, а за видатковою накладною № 79/1 від 30.05.2024 - 30.05.2024 відповідно.

Водночас, наведені обставини, не спростовують правомірності застосування до позивача господарсько-оперативних санкцій, оформлених листами № ТОВВИХ-24-6515 від 30.04.2024, а також № ТОВВИХ-24-9270 від 20.06.2024 у вигляді пені та штрафу, оскільки позивачем пропущено обумовлений у Специфікації до договору 90-денний строк поставки товару, що не заперечується позивачем.

Судом встановлено, що відповідачем здійснено нарахування пені за видатковою накладною № 55 від 03.04.2024 за період з 06.11.2023 по 16.04.2024, а за видатковою накладною № 79/1 від 30.05.2024 - за період з 06.11.2023 по 05.05.2024.

Відповідно до ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що 90 днів на поставку товару, поставленого згідно з видатковими накладними № 55 від 03.04.2024 та № 79/1 від 30.05.2024, мали б закінчуватись 06.11.2023, а відповідно прострочення з поставки мало місце з 07.11.2023.

За розрахунком суду першої інстанції, з яким погоджується суд апеляційної інстанції розмір пені за видатковою накладною № 55 від 03.04.2024 за період з 07.11.2023 по 02.04.2024 становить 4 262,40 грн, а штрафу - 2 016,00 грн, а за видатковою накладною № 79/1 від 30.05.2024 за період з 07.11.2024 по 05.05.2024 розмір пені становить 122 500,80 грн, а штрафу - 47 376,00 грн.

При цьому при розрахунку штрафних санкцій за видатковою накладною № 79/1 від 30.05.2024 відповідачем період нарахування обмежено 182 днями, тобто припинено нарахування ще до дня поставки позивачем товару, проте невірно визначено початкову дату нарахування пені, про що зазначено судом вище.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що у зв`язку з невірним визначенням періоду нарахування пені, відповідачем безпідставно нараховано пеню в розмірі 676,80 грн за прострочення зобов`язання з поставки за видатковою накладною № 79/1 від 30.05.2024 та пеню в розмірі 432,00 грн за прострочення зобов`язання з поставки за видатковою накладною № 55 від 03.04.2024.

При цьому наведене вище не спростовує можливість застосування до відповідача оперативно-господарських санкцій в інших нарахованих згідно з листами № ТОВВИХ-24-6515 від 30.04.2024 та № ТОВВИХ-24-9270 від 20.06.2024 сумах, а саме: штрафних санкцій за видатковою накладною № 55 від 03.04.2024 на загальну суму 6 033,60 грн та згідно видатковою накладної № 79/1 від 30.05.2024 на суму 170 101,60 грн.

Доводи апелянта, наведені в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції була помилково зазначена дата акта приймання товарів за кількістю та якістю № 24-154 (замість 07.06.2024 вказано 06.06.2024), колегія суддів відхиляє, оскільки по-перше, в зазначеному акті в шапці проставлена дата " 06" червня 2024р., по-друге, навіть у випадку наявності такої помилки суду першої інстанції, зазанчене не вплинуло б на розмір здійсненого судом розрахунку штрафних санкцій, оскільки такий було здійснено за період, що не охоплюється датою, зазначеною в акті приймання товарів за кількістю та якістю № 24-154.

Решта викладених в апеляційній скарзі аргументів не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони грунтуються виключно на власному тлумаченні скаржником спірних правовідносин та норм чинного законодавства, зводяться до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, та не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України".

Відповідно до ст.ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі рішення від 17.04.2025 відсутні.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат, а витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України покладаються судом на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 267-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2025 у справі №910/15635/24 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України".

Матеріали справи №910/15635/24 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 29.09.2025

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Г.А. Кравчук

В.В. Шапран