ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2025 р. Справа№ 910/260/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Барсук М.А.

Руденко М.А.

при секретарі судового засідання Муковоз В.І.,

за участю представників:

від позивача - Валентинова О.М.,

від відповідача - представник не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу Національного медичного університету імені О.О. Богомольця на рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2025 у справі №910/260/25 (суддя Головіна К.І., повне рішення складено 30.05.2025) за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до Національного медичного університету імені О.О. Богомольця про стягнення 1 275 231,30 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулося Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (далі - ДПЗД "Укрінтеренерго", позивач) до Національного медичного університету імені О. О. Богомольця (далі - Університет, відповідач) про стягнення 1 275 231,30 грн, а саме: заборгованість за спожиту електроенергію у лютому 2022 року, листопаді-грудні 2023 року в сумі 899 016,53 грн; інфляційні втрати в сумі 159 349,61 грн та 15% річних у сумі 216 865,16 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором в частині своєчасної та повної сплати вартості поставленої позивачем електроенергії як постачальником "останньої надії".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.05.2025 у справі №910/260/25 провадження за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до Національного медичного університету імені О.О. Богомольця про стягнення 1 275 231,30 грн в частині стягнення основного боргу в сумі 899 016,53 грн - закрито; решту вимог задоволено частково; вирішено стягнути з відповідача на користь інфляційні втрати в сумі 159 349 (сто п`ятдесят дев`ять тисяч триста сорок дев`ять) грн 61 коп., 3% річних у сумі 43 373 (сорок три тисячі триста сімдесят три) грн 03 коп. та судовий збір у сумі 4 514 (чотири тисячі п`ятсот чотирнадцять) грн. 57 коп.

При задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем факту порушення відповідачем договірних зобов`язань в частині оплати вартості поставленої електроенергії.

При цьому, судом було зменшено встановлений у комерційній пропозиції розмір 15% річних до передбаченого статтею 625 ЦК України розміру 3% річних.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення в частині задоволених вимог та прийняти нове, яким відмовити в їх задоволенні.

В апеляційній скарзі апелянт вказує, що строк виконання ним грошового зобов`язання пов`язаний з отриманням рахунку, проте позивач доказів їх виставлення відповідачу не надав.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач (апелянт) правом на участь представника у даному судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином; про що свідчить довідка про доставку електронного документа (ухвали суду про призначення справи до розгляду на 22.09.2025) до його електронного кабінету.

Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутнім у даному судовому засіданні від відповідача до суду не надійшло.

Слід також зазначити, що явка представників сторін не визнавалася обов`язковою, певних пояснень суд не витребував.

Враховуючи належне повідомлення відповідача, а також з урахуванням того, що неявка його представника в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

За даними ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі", на якого покладені функції адміністратора комерційного обліку відповідно до положень пункту 10 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312, Національний медичний університет імені О.О.Богомольця віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює постачальник "останньої надії" з 01.02.2022, що підтверджується листом ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" від 29.01.2022 №3/01/21/3631.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 №1023-р Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" визначено постачальником "останньої надії" на період з 01 січня 2019 року до 31 грудня 2024 року.

Положеннями частини 6 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник "останньої надії" оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" (далі - Правила) затверджено типовий договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (додаток 7 до Правил).

Пунктом 1.2.9 вказаних Правил передбачено, що постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", зміст якого визначається постачальником "останньої надії" на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (додаток 7 до цих Правил), є публічним договором приєднання та вважається укладеним у визначених законодавством України та цими Правилами випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Електропостачальники, які постачають електричну енергію споживачам на роздрібному ринку, мають самостійно розробити форму відповідного договору на основі примірного чи типового договору, який є додатком до цих Правил. Розроблені форми договорів електропостачальники мають оприлюднювати на своїх офіційних веб-сайтах (п. 3.2.1 Правил).

На виконання вимог ч. 11 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" в мережі Інтернет за адресою: www.uie.kiev.ua ДПЗД "Укрінтеренерго" було розміщено публічну оферту: порядок приєднання до умов договору; договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", комерційну пропозицію № 5 від 08.10.2021 для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії" (додаток № 1 до договору).

Відповідно до положень статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" договір вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів.

Матеріали справи свідчать, що 17.05.2022 позивачем направлено відповідачу на його електронну адресу примірник договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" з додатками.

Листом від 29.09.2023 № 20-1-665 ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" повідомило про переведення відповідача на постачання електричної енергії до постачальника "останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго" з 01.10.2023.

Отже, 12.12.2023 між ДПЗД "Укрінтеренерго" (постачальник) та Національним медичним університетом імені О. О. Богомольця (споживач) був укладений договір № 718 про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (далі - договір), за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору, що зазначені в додатку 1 до договору (п. 2.1 договору).

Згідно з п. 1.2 договору умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національною комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 № 312 та є однаковими для всіх споживачів України.

Відповідно до п. 5.10 договору оплата виставленого постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 5.8 договору).

Згідно з п. 6.2 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору.

Договір приєднання споживача набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії - його дія не може перевищувати 90 діб (п. 13.1 договору).

Додаток № 1 до договору містить комерційну пропозицію № 6 від 09.06.2023 для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії" (далі - комерційна пропозиція).

Відповідно до п. 4.1 комерційної пропозиції оплата за електричну енергію здійснюється споживачем виключно на поточні рахунки із спеціальним режимом використання постачальника, зазначений в окремому листі постачальника або рахунку.

Згідно з п. 4.2 комерційної пропозиції оплата електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку.

Пунктом 4.3 комерційної пропозиції визначено, що розмір попередньої оплати визначається споживачем самостійно (без отримання рахунку від постачальника), виходячи зі свого прогнозованого обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді та діючої у розрахунковому періоді ціни. Постачальник, за вимогою споживача, може виставити споживачу рахунок на попередню оплату за розрахунковий або інший період (декада, тиждень, інший період), який споживач повинен оплатити протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка, але в будь в якому разі не пізніше чим за 1 день до початку розрахункового періоду (п. 4.4 комерційної пропозиції).

Відповідно до п. 4.6 комерційної пропозиції постачальник надсилає споживачу рахунок за фактично спожиту у розрахунковому періоді електричну енергію до 20-го числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим, незалежно від отримання рахунку від постачальника. Вартість фактично спожитої в розрахунковому періоді електричної енергії визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період.

Пунктами 4.3 (4.7) комерційних пропозицій № 5, 6 передбачено, що рахунки вважаються отриманими споживачем належним чином у разі їх направлення особистим врученням (нарочним), із застосуванням послуг пошти на адресу споживача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та/або на адресу, надану ОС або споживачем постачальнику або засобами електронної пошти.

Датою отримання таких рахунків буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача на рахунку або супровідному листі,та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим або цінним листом).

У разі направлення рахунків електронною поштою або із застосуванням інших засобів електронного зв`язку, датою отримання таких рахунків буде вважатися дата відправлення постачальником відповідного електронного повідомлення (лист, факс та інше).

Положеннями п. 4.4 (4.8) комерційних пропозицій № 5, 6 встановлено, що акт купівлі-продажу електричної енергії складається на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії споживачем, отриманих від ОСР. У разі наявності зауважень до акту купівлі-продажу, споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії, по якому є розбіжності.

Згідно з п. 4.5 комерційної пропозиції оплата за фактично спожиту у розрахунковому періоді електричну енергію (остаточний розрахунок) здійснюється споживачем в строк до 20-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, незалежно від отримання рахунку від постачальника. Вартість фактично спожитої в розрахунковому періоді електричної енергії визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору, на підставі звіту за фактичне споживання електричної енергії ДПЗД "Укрінтеренерго" було виставлено споживачу:

- за лютий 2022 - акт купівлі-продажу електричної енергії № 023173 від 28.02.2022; рахунок на оплату № 87/08/О02/30658 від 26.04.2022 на суму 631 665,84 грн; корегувальний акт № 24257 від 31.05.2022 та рахунок на оплату № 87/08/К02/31767 від 06.06.2022 на суму 743 133,76 грн;

- за жовтень 2023 - акт купівлі-продажу електричної енергії № 048311 від 31.10.2023 на суму 94 807,86 грн; рахунок на оплату № 87/09/О10/55972 від 09.11.2023 на суму 94 807,86 грн;

- листопад 2023 - акт купівлі-продажу електричної енергії № 050484 від 30.11.2023 на суму 275 881,66 грн; рахунок на оплату №87/09/О11/58178 від 11.12.2023 на суму 275 881,66 грн.

- за грудень 2023 - акт купівлі-продажу електричної енергії № 052383 від 31.12.2023 на суму 294 140,51 грн; рахунок на оплату №87/09/О12/60110 від 15.01.2024 на суму 294 140,51 грн; корегувальний акт № 55261 від 31.03.2024 та рахунок на оплату 87/09/К12/63035 від 09.04.2024 на суму 328 079,80 грн.

Таким чином загальна сума вартості поставленої позивачем електроенергії у вказаний період склала 1 441 903,08 грн.

Проте відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань за договором, оплату за спожиту електричну енергію здійснив неналежним чином, лише на суму 542 886,55 грн, що підтверджується банківською випискою з рахунку ДПЗД "Укрінтеренерго" від 19.08.2022 та платіжною інструкцією № 0001405 від 21.12.2023, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Отже матеріали справи свідчать, що на день звернення до суду з цим позовом заборгованість відповідача складала 899 016,53 грн (1 441 903,08 - 542 886,55).

Разом з тим під час розгляду справи встановлено, що Університет сплатив всю суму заявленої до стягнення основної заборгованості в розмірі 899 016,53 грн, що підтверджується наданими ним платіжними інструкціями № 0001510 від 11.04.2025 на суму 275 881,66 грн, № 0001511 від 11.04.2025 на суму 328 079,80 грн, № 0001509 від 11.04.2025 на суму 295 055,07 грн, та свідчить про те, що спір в цій частині позову припинився.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що провадження в частині стягнення основної заборгованості в сумі 899 016,53 грн підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, адже спір в цій частині позову припинив своє існування під час розгляду справи.

Позивачем також було заявлено вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі 159 349,61 грн та 15% річних у сумі 216 865,16 грн, які задоволені місцевим господарським судом.

Вказане рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині задоволення вимог за позовом, а тому виходячи з положень ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі апелянт вказує, що строк виконання ним грошового зобов`язання пов`язаний з отриманням рахунку, проте позивач доказів їх виставлення відповідачу не надав.

Стосовно вказаного колегія суддів зазначає наступне.

Укладений сторонами договір за своєю правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.

Відповідно до ч. 1 статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Положеннями Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (із змінами, далі - ПРРЕЕ), врегульовано відносини між учасниками роздрібного ринку електричної енергії.

Пунктом 3.2.1. ПРРЕЕ зокрема передбачено, що електропостачальник під час розробки форми договору має передбачити можливість обміну документами, що оформлюються на виконання умов договору, з використанням мережі Інтернет без застосування електронного цифрового підпису.

Відповідно до положень пункту 4.14 розділу IV ПРРЕЕ платіжний документ формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу. Платіжні документи на оплату надаються споживачам, зокрема, електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до положень пункту 4.14 розділу IV ПРРЕЕ платіжний документ формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу. Платіжні документи на оплату надаються споживачам, зокрема, електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу.

Пунктом 4.3 (4.7) Комерційних пропозиції № 5 від 08.10.2021 р. та Комерційної пропозиції № 6 від 09.06.2023 р., які є додатками 1 до договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», передбачено, що рахунки вважаються отриманими Споживачем належним чином у разі їх направлення особистим врученням (нарочним), із застосуванням послуг пошти на адресу Споживача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та/або на адресу, надану ОС або споживачем Постачальнику або засобами електронної пошти, відповідно до пункту 16.2. цієї Комерційної пропозиції.

У разі направлення рахунків електронною поштою або із застосуванням інших засобів електронного зв`язку, датою отримання таких рахунків буде вважатися дата відправлення Постачальником відповідного електронного повідомлення (лист, факс та інше).

Положеннями п.п. 16.1 та 16.2 (16.1-16.3) Комерційних пропозицій № 5 від 08.10.2021 р. та6 від 09.06.2023 р. встановлено, що інформування Споживача, з яким укладено Договір, про зміни в умовах Договору, про закінчення терміну його дії, зміну цін, надсилання рахунків на оплату (із вкладенням сканованої копії рахунку у форматі PDF), попереджень про припинення постачання електричної енергії (ізвкладенням сканованої копії попередження у форматі PDF) також може здійснюватися шляхом надсилання інформації/документів засобами електронного зв`язку на електронну адресу Споживача.

У випадку надсилання повідомлень і документів електронною поштою Сторони використовують наступні адреси електронної пошти:

- Постачальника - ;

- Споживача - зазначена на веб-сайті Споживача та/або надана Постачальнику Споживачем у будь-який спосіб (офіційним листом, в довільній формі на адресу Постачальника, телефонограмою), та/або надана Постачальнику Оператором системи розподілу (передачі).

Такі документи вважаються направленими однією Стороною та офіційно отриманими іншою Стороною без додаткового оформлення на паперовому носії.

Рахунки на оплату за спожиту електричну енергію направлено Позивачем на офіційну електронну адресу Відповідача.

В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань зазначена адреса електронної пошти Відповідача: .

Як доказ відправлення Відповідачу рахунків на оплату за спожиту електроенергію Позивачем додані до позовної заяви роздруківки з програми «Microsoft Outlook».

Рахунки на оплату за спожиту електричну енергію у січні - червні 2022 р. отримані Відповідачем 26.04.2022 р., 08.06.2022 р., 09.11.2023 р., 11.12.2023 р., 15.01.2024 р., 20.05.2024 р. відповідно, які згідно з пунктом 4.1 (4.3). розділу 4 Комерційних пропозицій № 5 від 08.10.2021 року та № 6 від 09.06.2023 р Відповідач мав оплатити протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту їх отримання, проте наведеного не здійснив.

Отже, доводи апелянта про відсутність доказів виставлення рахунків не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Отже, з наведених норм права вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за договором, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат в сумі 159 349 грн 61 коп. та 3% річних у сумі 43 373 грн 03 коп, розрахунок яких перевірений судом та не суперечить чинному законодавству.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Національного медичного університету імені О.О. Богомольця залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2025 у справі №910/260/25 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - відповідача у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена: 01.10.2025 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Барсук

М.А. Руденко