ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

29.09.2025м. ДніпроСправа № 904/5423/25

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Татарчук В.О., розглянувши заяву про видачу судового наказу:

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Форт-Бір-Плюс" (Вінницька обл., м. Вінниця)

боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Лиман Маркет" (Дніпропетровська обл., м. Дніпро)

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Форт-Бір-Плюс" про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лиман Маркет" заборгованості в розмірі 30181,15грн та судових витрат по сплаті судового збору.

Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням боржником умов договору поставки №482 від 15.07.2021 в частині своєчасної та повної оплати за поставлений товар.

Проаналізувавши матеріали заяви про видачу судового наказу, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою статті 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина перша статті 148 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 150 Господарського процесуального кодексу України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

Разом з цим, пунктом 1 частини третьої статті 150 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додаються:

- документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно з частиною першою статті 151 Господарського процесуального кодексу України, за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З 01.01.2025 набрав чинності Закон України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", статтею 7 якого встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3028,00грн.

Згідно з підпунктом 3 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу заявником сплачується судовий збір в розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Так, за подання заяви про видачу судового наказу заявник мав сплатити судовий збір в розмірі 242,24грн (3028,00 * 0,1 * 0,8 = 242,24грн).

Як вбачається з матеріалів наведеної заяви, в якості доказів сплати судового збору заявником надано копію платіжної інструкції про сплату судового збору №120165 від 24.09.2025 у сумі 302,80грн, яка міститься в додатках до заяви.

Однак платником за платіжною інструкцією №120165 від 24.09.2025, доданою заявником в якості доказів сплати судового збору, є ТОВ "МВУ" (код платника 36001810), а не заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Форт-Бір-Плюс" ().

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України "Про судовий збір" платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Отже, звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу саме заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Форт-Бір-Плюс" () мав виконати вимоги пункту 1 частини третьої статті 150 Господарського процесуального кодексу України, сплатити судовий збір та додати до заяви про видачу судового наказу документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Таким чином, заявником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Форт-Бір-Плюс" () не надано доказів сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, другою статті 154 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Частиною другою статті 152 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до частини першої статті 153 Господарського процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Частиною другою статті 151 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 147-154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Форт-Бір-Плюс" у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лиман Маркет" заборгованості в розмірі 30181,15грн та судових витрат по сплаті судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 29.09.2025 та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.О. Татарчук