ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
06.10.2025 року м. Дніпро Справа № 904/5557/23
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Чус О.В. (доповідач)
судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.
розглянувши в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Укрнікельхром про розподіл судових витрат у справі №904/5557/23
за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2025 у справі № 904/5557/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України, м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Укрнікельхром, м. Дніпро
про стягнення 3 263 267,94 грн.,
Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2024 (залишеним без змін постановою ЦАГС від 13.11.2024 та постановою Верховного Суду від 12.03.2025) в задоволенні заявленого позову відмовлено в повному обсязі, витрати зі сплати судового збору покладено на позивача.

16.04.2024 відповідач звернувся до суду з клопотанням про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2025 заяву ТОВ ВКФ Укрнікельхром про розподіл витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто з позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України (03065, м. Київ, просп. Гузара Любомира, буд. 44; ) на користь відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Укрнікельхром (49006, м. Дніпро, просп. Лесі Українки, буд. 40Б; ): 30 000,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу. Видати відповідний наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

В іншій частині заяви - відмовлено.

Не погодившись із додатковим рішенням суду, через систему Електронний суд, представник Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення суду від 24.04.2025; заяву ТОВ Виробничо-комерційна фірма Укрнікельхром про ухвалення додаткового рішення - залишити без задоволення. У разі якщо суд апеляційної інстанції прийде до висновку про наявність підстав для стягнення витрат відповідача на правничу допомогу - зменшити розмір таких витрат на 99,9%.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.07.2025 у справі №904/5557/23 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2025 у справі № 904/5557/23 залишено без задоволення. Додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2025 у справі № 904/5557/23 залишено без змін.

22.07.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Укрнікельхром до ЦАГС надійшла заява про розподіл судових витрат у справі №904/5557/23 (сформована в системі Електронний суд 21.07.2025), в якій просить: ухвалити додаткове рішення, яким розподілити судові витрати сторін по справі №904/5557/23, а саме: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Укрнікельхром витрати на правничу допомогу в розмірі 8 000 грн. Розгляд даної заяви здійснювати без участі представника ТОВ Виробничо-комерційна фірма Укрнікельхром.

28.07.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України до ЦАГС надійшли заперечення на заяву про розподіл судових витрат, в яких просить: відмовити в повному обсязі у задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА УКРНІКЕЛЬХРОМ про розподіл судових витрат та стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 000 грн. У разі задоволення заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА УКРНІКЕЛЬХРОМ про стягнення витрат на правничу допомогу, зменшити розмір заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу на 99,99 % (відсотків).

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.07.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Кощеєв І.М., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.08.2025 призначено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Укрнікельхром про розподіл судових витрат у справі №904/5557/23 у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Згідно з п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Згідно зі ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до чч. 1-3 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до матеріалів справи, на необхідності компенсації судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції, відповідачем зазначено у письмових поясненнях від 16.07.2025, до закінчення судових дебатів у справі. Докази понесених відповідачем витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції направлено до суду з використанням системи «Електронний суд» 21.07.2025, тобто, в межах п`ятиденного строку після ухвалення постанови ЦАГС від 16.07.2025.

Таким чином, заявником дотримано строки, визначені ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, за його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

З аналізу вищевикладеного слідує, що для включення всієї суми гонорару до відшкодування за рахунок іншої сторони, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені до відшкодування, з урахуванням того, чи були такі витрати здійснені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час і неспівмірність порівняно з ринковими цінами. Здійснюючи розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу між сторонами спору, господарський суд має враховувати результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні як клієнту послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи.

При цьому, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

З аналізу судової практики Верховного Суду (постанови КГС ВС від 24.01.2019 у справі №910/15944/17, від 19.02.2019 у справі №917/1071/18) вбачається, якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

У постанові від 12.01.2023 Верховний Суд у справі № 908/2702/21 вказав, що здійснивши правовий аналіз норм статей 126, 129 ГПК України, суд дійшов висновку, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Тобто, критерії, визначені ч. 4 ст. 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами ч. 4 ст. 129 цього Кодексу. Водночас, критерії, визначені ч. 5 ст. 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Укрнікельхром про розподіл судових витрат за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2025 у справі № 904/5557/23, колегія суддів дійшла висновку про відмову в її задоволенні, враховуючи наступне.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції відповідач надав наступні докази.

23.01.2023 між АБ «Киселиці Івана Юрійовича» (Бюро) та ТОВ «Виробничо-комерційна фірма Укрніхром» (Клієнт) було укладено договір про надання правової допомоги № 94, згідно з п. 1.1 якого: «Відповідно до умов даного Договору Клієнт доручає, а Бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором та Додатковими угодами до нього».

Розмір, порядок оплати гонорару, який Клієнт сплачує Бюро за надану в межах цього Договору правову допомогу визначається сторонами окремими Додатковими угодами, які є невід`ємною частиною цього Договору (п. 3.1 Договору).

Договір про надання правової допомоги №94 від 23.01.2023 підписано сторонами, підписи скріплено печатками.

07.11.2023 Відповідач і Бюро уклали Додаткову угоду до Правничого договору від 07.11.2023 № 7, відповідно до п. 1 якої: «Підписанням даної Угоди Сторони підтверджують, що Клієнт доручає, а Бюро приймає на себе обов`язок в порядку передбаченому діючим законодавством України надати йому правничу допомогу по справі № 904/5557/23 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" до Клієнта про стягнення штрафних санкцій у розмірі 3 263 267,94 грн., яка розглядається в Господарському суді Дніпропетровської області». Згідно з п. 3 Додаткової угоди від 07.11.2023 № 7: «Сторони погодили, що орієнтована вартість правової допомоги за даною угодою складає 50 000,00 грн. (п`ятдесят тисяч грн. 00 коп.), яка може бути збільшена або зменшена залежно від обсягу та складності наданих Бюро послуг. Остаточне визначення вартості наданих Клієнту послуг встановлюються Сторонами шляхом підписання Акту приймання-передачі наданих послуг. Сторони погодили, що мінімальна вартість послуг по даній Угоді, що надаються Бюро Клієнту складає: підготовка (складення) відзиву на позовну заяву в інтересах Клієнта від 15 000,00 грн.; підготовка (складення) зустрічного позову в інтересах Клієнта від 12 000,00 грн.; підготовка (складення) 1 (одного) клопотання (заяви) в інтересах Клієнта від 2 000,00 грн.; підготовка (складення) заперечень на відповідь стосовно відзиву в інтересах Клієнта від 12 000,00 грн.; підготовка (складення) будь-якого іншого процесуального документу в інтересах Клієнта (пояснення, заперечення тощо) від 5 000,00 грн.; представництво інтересів Клієнта в 1 (одному) судовому засіданні у випадку, якщо судовий розгляд справи відбувся за участі адвоката Бюро чи адвоката, який визначений в п. 2 даної Угоди 4 000,00 грн.

Додатковою угодою № 10 від 14.04.2025 до Договору №94 від 23.01.2023 було погоджено: у зв`язку зі зміною найменування Відповідача в межах Правничого договору у всіх подальших взаємовідносинах та документах використовувати нове найменування Відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «УКРНІКЕЛЬХРОМ».

18.07.2025 між Відповідачем та Бюро було підписано Акт приймання-передачі наданих послуг від 18.07.2025 № 7/Д7, відповідно до п. п. 1, 2 якого: «В межах виконання умов Додаткової угоди № 7 по Договору про надання правової допомоги від 23.01.2023 № 94 в період з 18.03.2025 по 18.07.2025 Бюро надало, а Клієнт отримав наступні послуги (правничу допомогу), а саме:

- підготовка (складення) та подача пояснень стосовно апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2025 по справі № 904/5557/23 до Центрального апеляційного господарського суду.

Вартість наданих послуг (правничої допомоги) Бюро, які вказані в даному Акті склала 8 000,00 грн. (вісім тисяч грн. 00 коп.) без ПДВ…».

Також, між Відповідачем та Бюро було підписано Детальний опис робіт (наданих послуг) від 18.07.2025 № 4/Д7: підготовка (складення) та подача пояснень стосовно апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2025 по справі № 904/5557/23 до Центрального апеляційного господарського суду, 4 години, вартість 8000 грн.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України до ЦАГС надійшли заперечення на заяву про розподіл судових витрат, в яких просить: відмовити в повному обсязі у задоволенні заяви представника відповідача про розподіл судових витрат та стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 000 грн.; у разі задоволення заяви, зменшити розмір заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу на 99,99 % (відсотків).

Заперечення обґрунтовані наступним:

- представником Відповідача подано заяву про стягнення з ТОВ «Оператор ГТС України» судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 000,00 грн за розгляд справи Центральним АГС, однак, доказів на проведення оплати Відповідачем не долучено;

- позивач вважає, що заявлена Відповідачем вартість правової допомоги є завищеною, по-перше, виконана робота точно не потребує 4 годинного часу, по-друге, 8 000 грн. за заповнення готового шаблону тексу заяви на виплату правничої допомоги, враховуючи прожитковий мінімум в України, мінімальну зарплату та пенсію, а також розмір соціальних виплат для населення, оцінювати таку роботу в 8 000 грн. є зловживання своїм правом на компенсацію витрат на правничу допомогу без належного обґрунтування Відповідачем, що такі витрати ним були дійсно понесені (відсутні докази оплати);

- ТОВ «Оператор ГТС України» наполягає, що вимога Відповідача про стягнення правничої допомоги у розмірі 8 000,00 грн. не відповідають критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору у розумінні приписів частини 5 статті 129 ГПК України, оскільки такі дії не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи;

- подані процесуальні документи відповідача не містили жодних заяв, що ним планується понесення витрат в розмірі 8 000 грн. при розгляді апеляційної скарги на додаткове рішення. Розрахунок таких витрат Відповідачем не надано, хоча на дату надання позовної заяви (13.05.2025), додаткова угода №10 від 14.04.2025 до договору про надання правової допомоги № 94 від 23.01.2023 вже було укладено. Натомість, копію зазначеної додаткової угоди №10 від 14.04.2025 надано лише із заявою про розподіл судових витрат;

- ТОВ «Оператор ГТС України» наголошує, що Відповідачем та його представником у додатковій угоді про надання послуг у справі № 904/5557/23 не було досягнуто домовленості щодо чіткого розміру вартості послуг адвоката. Відтак, підстави для покладення на Позивача будь-якої вартості послуг адвоката у цій справі є безпідставною;

- до закінчення судових дебатів стороною Відповідача не подано заяву про надання доказів понесення Відповідачем витрат на професійну правничу допомогу та не наведено обставин, які перешкоджають поданню такої заяви в ході судового розгляду;

- діяльність Позивача має важливе значення для економічної та енергетичної безпеки України, а тому безпідставне стягнення з ТОВ «Оператор ГТС України» надмірних сум негативно впливає на державу.

Колегія суддів, здійснивши аналіз Акта приймання-передачі наданих послуг №7/Д7 від 18.07.2025, зазначає, що витрати на підготовку (складення) та подачу пояснень стосовно апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2025 у справі № 904/5557/23 до Центрального апеляційного господарського суду, відшкодуванню за рахунок іншої сторони не підлягають, виходячи з наступного.

Врахувавши принцип співмірності, колегія суддів зазначає, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.

Суд констатує, що витрати на підготовку заяв по суті справи (відзивів, відповідей на відзиви), як правило, підлягають відшкодуванню, оскільки вони відповідають критерію необхідності (їх надання вимагається згідно з процесуальним законом). У той же час, витрати на аналіз законодавства, судової практики, підготовку додаткових пояснень чи інших процесуальних документів, які не є заявами по суті справи, і вчинення (виконання) яких не вимагається, згідно з процесуальним законом, не є обов`язковими для відшкодування у кожному без винятку випадку, проте можуть бути відшкодовані, якщо ця робота вплинула на розгляд справи.

Судова колегія зауважує, що письмові пояснення відповідача №б/н від 16.07.2025 не є заявою по суті, надання останніх є виключно правом, а не обов`язком сторони та у даному випадку апеляційний господарський суд, в порядку ч. 5 ст. 161 ГПК України, не визнавав за необхідне їх подання.

З підстав наведеного, суд апеляційної інстанції висновує, що витрати відповідача на підготовку (складення) пояснень не відповідають критерію необхідності, відтак, відшкодуванню за рахунок позивача не підлягають.

У свою чергу, подача пояснень до ЦАГС не може вважатися послугою з надання правничої допомоги. З цього приводу апеляційним судом враховується правовий висновок, що міститься в п. 3.15 додаткової постанови Верховного Суду від 05.06.2024 у справі №910/698/23: «… позивачем зазначено у заяві, що послугою з надання правової допомоги, окрім підготовки відзиву на касаційну скаргу, є його направлення Суду та учасникам справи, що своєю чергою не потребує спеціальної освіти та не може вважатися послугою з надання правової допомоги».

З урахуванням вищенаведеного, судом апеляційної інстанції здійснена оцінка рівня витрат відповідача на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2025, в розрізі їх обґрунтованості та необхідності, як обов`язкового критерію при розподілі судових витрат, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, врахувавши заперечення позивача, керуючись статтями 123, 126, 129 ГПК України, судова колегія вважає, що в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Укрнікельхром про розподіл судових витрат за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2025 у справі № 904/5557/23, слід відмовити, оскільки заявлені до відшкодування за рахунок позивача витрати на правничу допомогу не відповідають наведеним критеріям реальності та необхідності.

Окрім цього, колегія суддів зауважує, що зі змісту Акта приймання-передачі наданих послуг №7/Д7 від 18.07.2025 слідує, що послуги з підготовки (складенню) та подачі пояснень до ЦАГС були надані адвокатом Киселиця І.Ю. в межах виконання умов Додаткової угоди №7 до Договору про надання правової допомоги №94 від 23.01.2023. Однак, згідно з п. 1 Додаткової угоди №7 від 07.11.2023 остання була укладена між Адвокатським бюро «Киселиці І.Ю.» та Клієнтом щодо надання правничої допомоги по справі №904/5557/23, яка розглядається в Господарському суді Дніпропетровської області. Тобто, Додаткова угода №7 не містить умов надання правничої допомоги по справі №904/5557/23 в Центральному апеляційному господарському суді.

Керуючись ст.ст. 129, 221, 244 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Укрнікельхром про розподіл судових витрат за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2025 у справі № 904/5557/23 відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом строків, передбачених ст. 288 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Кощеєв