РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2025Справа № 910/5078/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Трофименко Т.Ю., при секретарі судового засідання Молодід Д.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетичний Сервіс України»

про стягнення 69 691 475,60 грн,

Представники сторін:

від позивача: Бондаренко О.О.,

від відповідача: не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетичний Сервіс України» про стягнення 69 691 475,60 грн, з яких: 69 626 748,70 грн основної заборгованості за договором про врегулювання небалансів електричної енергії від 10.08.2024 № 2513-01024 та 64 726,90 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2025 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

06.05.2025 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/5078/25, підготовче засідання призначено на 02.06.2025. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву; позивачу встановлено строк для подання відповіді на відзив.

В підготовче засідання 02.06.2025 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився.

У зв`язку з неявкою представника відповідача в підготовче засідання 02.06.2025 та неможливістю розглянути всі питання, які підлягають вирішенню у підготовчому засіданні, останнє судом відкладено на 30.07.2025.

29.07.2025 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в підготовче засідання 30.07.2025 представників сторін, суд ухвалою від 30.07.2025 відклав підготовче засідання на 03.09.2025, продовживши строк підготовчого провадження на 30 днів.

03.09.2025 до суду від позивача надійшла заява про закриття провадження у справі № 910/5078/25 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетичний Сервіс України» заборгованості у розмірі 774 765,84 грн. Також у вказаній заяві заявлено клопотання про повернення судового збору.

В підготовче засідання 03.09.2025 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце підготовчого засідання повідомлений належним чином, заяв/клопотань не подавав.

Представник позивача в підготовчому засіданні 03.09.2025 підтримав подану заяву про закриття провадження у справі № 910/5078/25 в частині вимог про стягнення основного боргу в розмірі 774 765,84 грн.

За результатами підготовчого засідання 03.09.2025 суд постановив ухвалу, якою закрив провадження у справі № 910/5078/25 в частині вимог про стягнення основного боргу в розмірі 774 765,84 грн. Ухвалив повернути позивачу зі спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 9297,19 грн.

Враховуючи, що судом здійснено всі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, з огляду на відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання та відсутність у сторін будь-яких не розглянутих заяв/клопотань, суд постановив ухвалу без оформлення окремого документа, яка занесена до протоколу судового засідання від 03.09.2025, про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до розгляду по суті на 17.09.2025.

В судове засідання 17.09.2025 з`явився представник позивача. Представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, жодних заяв/клопотань до суду не подавав та про причини неявки не повідомив.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оскільки неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд уважає за можливе розглянути справу по суті в цьому судовому засіданні за відсутності представника вказаного учасника справи.

Так, представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

В порядку ч. 1 ст. 233, ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 17.09.2025 після закінчення судового розгляду справи ухвалено рішення по суті позовних вимог та проголошено його скорочений текст (вступну та резолютивну частини).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище врегульовані Законом України «Про ринок електричної енергії» (надалі - в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 55 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи передачі (надалі - ОСП) - юридична особа, відповідальна за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.

Частиною 2 ст. 52 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що на ОСП покладено функції адміністратора розрахунків (надалі - АР).

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про ринок електричної енергії» АР забезпечує організацію роботи ринку електричної енергії відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку.

Згідно з ч. 1 ст. 68 Закону України «Про ринок електричної енергії» в Україні функціонує єдиний балансуючий ринок.

За положеннями п. 46 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» небаланс електричної енергії - розрахована відповідно до правил ринку для кожного розрахункового періоду різниця між фактичними обсягами відпуску або споживання, імпорту, експорту електричної енергії сторони, відповідальної за баланс, та обсягами купленої і проданої електричної енергії, зареєстрованими відповідно до правил ринку.

Відповідно до ч. 3 ст. 3, п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» обов`язковою умовою участі на ринку електричної енергії (крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу) є укладення договору про врегулювання небалансів з ОСП, яким є ПАТ «НЕК "Укренерго».

Учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльністю на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про врегулювання небалансів.

Частиною 2 ст. 68 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що виробники зобов`язані надавати послуги з балансування в обсягах та випадках, визначених цим Законом та правилами ринку. Надавати послуги з балансування мають право також споживачі у порядку, визначеному правилами ринку.

Відповідно до ч. 5 ст. 70 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи передачі врегульовує небаланси електричної енергії із сторонами, відповідальними за баланс, у порядку, визначеному цим Законом та правилами ринку. Врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення стороною, відповідальною за баланс, правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії з оператором системи передачі в обсягах небалансів електричної енергії за цінами небалансів, визначеними відповідно до правил ринку. Типовий договір про врегулювання небалансів електричної енергії затверджується Регулятором, яким згідно з п. 72 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі також НКРЕКП).

Сторони, відповідальні за баланс, зобов`язані надавати гарантії виконання фінансових зобов`язань за договорами про врегулювання небалансів відповідно до правил ринку.

Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 307 затверджені Правила ринку, якими визначено порядок реєстрації учасників ринку, порядок та вимоги до забезпечення виконання зобов`язань за договорами про врегулювання небалансів електричної енергії, правила балансування, правила функціонування ринку допоміжних послуг, порядок проведення розрахунків на балансуючому ринку та ринку допоміжних послуг, порядок виставлення рахунків, порядок внесення змін до цих Правил, положення щодо функціонування ринку при виникненні надзвичайної ситуації в об`єднаній енергетичній системі України.

Наказом НЕК Укренерго від 03.04.2019 р. № 204 затверджено умови договору про врегулювання небалансів електричної енергії, із подальшими змінами в редакції наказів НЕК «Укренерго» від 08.07.2019 №366, від 07.08.2019 №423, від 16.08.2019 №441, від №85, від 26.11.2020 №634, від 21.12.2020 №709, від 05.01.2021 №6, від №111, від 16.03.2021 №141, від 01.06.2021 №303, від 31.01.2022 №58, від №161, від 16.05.2022 №176, від 09.06.2022 №236, від 27.01.2023 №58, від 01.03.2024 №117, від 24.06.2024 №360, № 393 від 08.07.2024.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 договору про врегулювання небалансів електричної енергії, цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії СВБ (сторона, відповідальна за баланс), у тому числі її балансуючої групи. Цей договір є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України, умови якого мають бути прийняті іншою стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому. На підставі цього договору сторона, що приєднується, набуває статусу учасника ринку та здійснює свою діяльність у якості СВБ.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергетичний Сервіс України» приєдналося до умов договору про врегулювання небалансів електричної енергії, що підтверджується повідомленням про приєднання до договору врегулювання небалансів електричної енергії (ідентифікатор договору - №2533-01024; дата акцептування - 10.08.2023).

Таким чином, між сторонами укладено договір про врегулювання небалансів електричної енергії від 10.08.2023 № 2533-01024 (далі - договір).

Оскільки спірні правовідносини виникли у лютому 2025 року, то до них застосовується договір, в редакції наказу НЕК «Укренерго» № 393 від 08.07.2024.

Відповідно до п. 1.3 Договору СВБ врегульовує небаланси електричної енергії, що склалися в результаті діяльності її балансуючої групи на ринку електричної енергії, або передає свою відповідальність за небаланси електричної енергії іншій СВБ шляхом входження до її балансуючої групи.

ОСП врегульовує небаланси електричної енергії з СВБ у порядку, визначеному Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами ринку (п. 1.4. Договору).

Врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення СВБ правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії та оплати платежів відповідно до Правил ринку (п. 1.5 Договору).

Пунктом 2.1 та 2.2 Договору встановлено, що вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховуються АР для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до цього договору здійснюється з урахуванням податків та зборів, передбачених діючим законодавством. За підсумками місяця визначається індикативна величина - середньозважена ціна небалансів електричної енергії за розрахунковий місяць, що розраховується шляхом ділення загальної вартості небалансів електричної енергії на загальний обсяг небалансів електричної енергії. Порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається Правилами ринку.

Згідно з п. 5.1 Договору формування ОСП декадних звітів СВБ місячних звітів СВБ, позапланових звітів СВБ, звітів про коригування забезпечення СВБ кошти на рахунку ескроу СВБ відповідно до них, формування актів та списання ОСП коштів з рахунків ескроу СВБ на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ОСП здійснюється відповідно до процедур та у строки, визначені Правилами ринку та цим Договором.

СВБ, у якої виникли зобов`язання перед ОСП щодо оплати за небаланс електричної енергії, вносить плату за електричну енергію виключно на рахунок ескроу СВБ. Кошти з рахунку ескроу СВБ в подальшому перераховуються на поточні рахунки із спеціальним режимом використання ОСП, зазначені у реквізитах цього Договору (п. 5.3. Договору).

Подання платіжних документів здійснюється сторонами відповідно до Правил ринку (п. 5.6 Договору).

Відповідно до п. 5.9 Договору ОСП формує та направляє акт купівлі-продажу (далі - акт) до СВБ не пізніше 13 календарного дня місяця, наступного за розрахунковим. Підписання акта відбувається в електронній формі (за допомогою системи, яка забезпечує функціонування електронного документообігу з накладанням КЕП (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено Законом)), що забезпечує юридично значимий електронний документообіг між Сторонами та розміщений у мережі Інтернет за посиланням: https://online.ua.energy/, або у паперовій формі шляхом підписання уповноваженою особою акта (у разі неможливості підпису в електронній формі). Сторонами має бути забезпечена можливість здійснення електронного документообігу шляхом реєстрації у системі, яка забезпечує функціонування електронного документообігу. Протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до СВБ акта СВБ розглядає та повертає ОСП один примірник акта, підписаного зі своєї сторони. Акт повинен бути підписаний сторонами в один і той самий спосіб. У разі незгоди із розрахунками ОСП відповідно до акта СВБ протягом двох робочих днів надсилає ОСП обґрунтовані зауваження щодо цього акта та ініціює спір відповідно до норм чинного законодавства. До здійснення коригування обсяг та вартість електричної енергії визначається за даними, зазначеними в акті. Якщо СВБ протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до СВБ акта не ініціював спір та не направив до ОСП підписаний зі сторони СВБ примірник акта, то такий акт вважається підписаним СВБ.

Згідно із п. 9.1. Договору останній набирає чинності з дати реєстрації ОСП СВБ відповідно до її заяви-приєднання до цього договору і є чинним до 31 грудня включно року, у якому була надана заява-приєднання. Після реєстрації учасника ринку ОСП зобов`язаний надати такій СВБ витяг з відповідного реєстру.

Якщо жодна зі сторін не звернулася до іншої сторони у строк не менше ніж за 1 місяць до закінчення терміну дії цього договору з ініціативою щодо його розірвання, то цей договір вважається продовженим на наступний календарний рік на тих же умовах (п. 9.2. Договору).

Відповідно до п. 1.1.2 гл. 1.1, п. 1.11.1 та п. 1.11.8 гл. 1.11 розділу І Правил ринку система управління ринком (Market management system) - програмно-інформаційний комплекс, що складається з окремих систем та підсистем, які забезпечують автоматичне управління даними та процесами, а також виконання розрахунків, передбачених цими Правилами, з урахуванням інтеграції з іншими програмно-інформаційними комплексами, які забезпечують необхідні функції. За допомогою СУР (систему управління ринком) здійснюється управління процесами, зокрема проведенням необхідних розрахунків, реєстрацією ринкових даних і результатів діяльності на ринку електричної енергії згідно з цими Правилами. АР надає кожному учаснику ринку через його персональний кабінет доступ до записів даних розрахунків, що створив АР щодо цього учасника ринку, відповідно до інструкції з користування системою управління ринком.

Розділом VII Правил ринку визначені питання щодо порядку розрахунків та здійснення платежів, у тому числі розрахунки за небаланси електричної енергії.

Зокрема, відповідно до п. 7.3.2 глави 7.3 Правил ринку, для формування місячного звіту СВБ АКО (адміністратор комерційного обліку) на дев`ятий день місяця, наступного за розрахунковим, надає АР сертифіковані дані комерційного обліку за розрахунковий місяць. АР через СУР, на одинадцятий календарний день місяця, наступного за розрахунковим, формує місячний звіт СВБ та надсилає на електронну адресу СВБ повідомлення про формування місячного звіту СВБ. СВБ зобов`язана впродовж двох робочих днів з дня отримання повідомлення про формування місячного звіту СВБ забезпечити на рахунку ескроу СВБ наявність коштів, вільних від інших зобов`язань з оплати поточної заборгованості СВБ та погашення простроченої заборгованості СВБ в обсязі, достатньому для оплати СВБ небалансів відповідно до місячного звіту СВБ. З урахуванням даних місячного звіту СВБ оформлюється Акт купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів у порядку, встановленому договором про врегулювання небалансів електричної енергії. Якщо за результатами місячного звіту СВБ має відбутись списання для АР (нарахування для СВБ), АР на четвертий робочий день з дня надсилання повідомлення про формування місячного звіту СВБ перераховує з рахунку зі спеціальним режимом використання ОСП кошти на рахунок СВБ відповідно до Акта купівлі-продажу небалансів електричної енергії.

З матеріалів справи вбачається, що 11.03.2025 позивач сформував у системі MMS місячний звіт за небаланси електричної енергії на суму 73 970 873,15 грн з ПДВ за лютий 2025 року (ідентифікатор звіту 120) та цього ж дня виставив його відповідачу, що підтверджується скріншотом з вказаної системи, долученим до позову.

21.03.2025 між сторонами шляхом проставлення КЕП було підписано Акт № СВБ_02_2025_02_2533 купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів від 28.02.2025, згідно з яким сума коштів, яка підлягає оплаті (списання з рахунку ескроу) зі сторони СВБ за електричну енергію для врегулювання небалансів склала 73 970 873,15 грн з ПДВ.

Як вказує позивач, відповідач лише частково розрахувався за небаланси за лютий 2025 року. Так, відповідно до платіжної інструкції від 04.03.2025 № МЕВ093/1 відповідачем було сплачено кошти у розмірі 6 108 696,84 грн, призначення платежу: «Розподіл коштів за електричну енергію згідно алгоритму (пост.НКРЕКП від 27.06.2019 № 1246) та довідки ОСП, в т.ч. ПДВ». Із вказаної суми сплачених коштів позивачем було зараховано за лютий 2025 року суму в розмірі 4 344 124,45 грн, що відповідачем під час розгляду справи не заперечувалось.

Відтак, позивач звернувся до суду із даним позовом, у якому заявив до стягнення з відповідача несплачену останнім заборгованість за врегулювання небалансів електричної енергії за лютий 2025 у розмірі 69 626 748,70 грн.

Водночас, як вище зазначалось, після відкриття провадження у справі № 910/5078/25 відповідач платіжними інструкціями від 15.08.2025 № МЕВ103/1 та від 18.08.2025 № МЕВ104/1 сплатив на користь позивача кошти заборгованості у загальному розмірі 363 383,54 грн. Крім того, згідно з актом коригування від 25.04.2025 № СВБ_К_03_2025_02_2533 до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів від 28.02.2025 № СВБ_02_2025_02_2533 згідно з договором від 10.08.2023 № 2533-01024 сума заборгованості за лютий 2025 року зменшилася на 411 382,30 грн.

З урахуванням зазначеного та закриття судом провадження у даній справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 774 765,84 грн, несплаченою залишається заборгованість відповідача за небаланси електричної енергії за лютий 2025 у розмірі 68 851 982,86 грн.

Також відповідач нарахував та заявив до стягнення з відповідача за прострочення виконання ним своїх грошових зобов`язань 3% річних згідно зі ст. 625 ЦК України у розмірі 64 726,90 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 ст. 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Судом встановлено, що за своєю правовою природою укладений між сторонами договір № 2533-01024 від 10.08.2023 є договором приєднання та стосується врегулювання небалансів електричної енергії.

Частиною 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи положення п. 7.3.2 глави 7.3 Правил ринку та умови укладеного між сторонами Договору, суд дійшов висновку, що з урахуванням дати надсилання АР повідомлення про формування місячного звіту за небаланси електричної енергії за період лютого 2025 року, відповідач зобов`язаний був перерахувати позивачу вартість отриманої у лютому 2025 року електричної енергії для врегулювання небалансів до 13.03.2025 (включно).

Відтак, з урахуванням положень ст. 530 ЦК України, змісту пунктів 5.1, 5.6 Договору та пункту 7.3.2 Правил ринку строк виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати наданих робіт (послуг) за договором на момент розгляду справи настав.

Втім, відповідач у встановлені Договором строки оплату за надані послуги у повному обсязі не здійснив, у зв`язку з чим несплаченими залишаються кошти у розмірі 68 851 982,86 грн (69 626 748,70 грн заявленого боргу - 774 765,84 грн сплачених коштів), які підлягають стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетичний Сервіс України» за цим позовом.

Відповідач, у свою чергу, наведених у позові обставин не спростував та не надав належних та допустимих доказів виконання ним свого обов`язку із оплати у повному обсязі отриманої у лютому 2025 року електричної енергії для врегулювання небалансів.

Щодо поданих відповідачем із клопотанням від 28.07.2025 платіжних інструкцій, то суд зазначає, що здійснені відповідачем платежі за такими платіжними документами не можуть бути враховані, оскільки не стосуються спірного за даним позов періоду.

Стосовно позовних вимог про стягнення 3% річних у загальному розмірі 64 726,90 грн, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №910/12604/18 від 01.10.2019 та у постанові Верховного Суду України у постанові №3-12г10 від 08.11.2010).

Суд із наданих позивачем розрахунків 3% річних встановив, що останнім здійснено їх нарахування як за прострочення оплати у спірному періоді (лютий 2025 року), так і за попередні періоди (листопад 2023 року та січень 2025 року).

Так, позивачем було надано в матеріали справи Акт-коригування (врегулювання) № ВР/23/11-2533 від 05.03.2024 до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.11.2023 № ВН/23/11-2533, який підписаний сторонами КЕП 21.03.2023, відповідно до якого визначено вартість купленої СВБ електричної енергії для врегулювання небалансів у листопаді 2023 року, яка становить 38 175 501,84 грн з ПДВ.

Також позивачем надано Акт № СВБ_02_2025_01_2533 купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів від 30.01.2025 (без доказів його підписання сторонами), у якому визначено вартість купленої СВБ електричної енергії для врегулювання небалансів у січні 2025 року, яка становить 62 808 192,80 грн з ПДВ (з урахуванням зарахування зустрічних однорідних вимог визначено суми до сплати для СВБ у розмірі 62 081 173,12 грн.

Однак, матеріали справи не містять доказів надіслання відповідачу повідомлення про формування місячних звітів за небаланси електричної енергії за вказані періоди (листопад 2023 року та січень 2025 року), тоді як саме із вчиненням вказаної дії пов`язується настання у відповідача обов`язку із оплати відповідно до приписів п. 7.3.2 Правил ринку.

Отже, суд позбавлений можливості встановити дійсний період прострочення відповідача за періоди листопад 2023 року та січень 2025 року та перевірити правомірність здійсненого позивачем розрахунку, а тому у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 3% річних за вказані періоди суд відмовляє за недоведеністю.

Водночас, що стосується нарахування 3% річних за прострочення оплати боргу за спірний період (лютий 2025 року), то суд зазначає, що наданий позивачем розрахунок є необґрунтованим, оскільки позивач дані нарахування розраховує виходячи із наведених у розрахунку сплачених сум, не підтверджених жодними доказами, а також помилково визначає початком періоду прострочення 11.03.2025, тоді як обов`язок відповідача сплатити кошти тривав до 13.03.2025.

Таким чином, суд, здійснивши самостійно перерахунок 3% річних за правильний період прострочення, який має початок з 14.03.2025 та по 17.03.2025 (визначена позивачем кінцева дата періоду прострочення), встановив, що з відповідача підлягають стягненню 22 890,99 грн 3% річних за прострочення оплати коштів у розмірі 69 626 748,70 грн.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних підлягають частковому задоволенню на визначену судом суму.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).

За приписами ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18, від 26.02.2019 у справі № 914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 904/6455/17, від 05.11.2019 у справі № 915/641/18.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у ст. 13 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи встановлені при розгляді справи обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетичний Сервіс України» (03026, м. Київ, шосе Столичне, буд. 103, корп. 1, ідентифікаційний код 45041639) на користь Приватного акціонерного товариства "«Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25, ідентифікаційний код 00100227) 68 851 982,86 грн основної заборгованості, 22 890,99 грн 3% річних та 826 498,49 грн судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано: 26.09.2025.

Суддя Т.Ю. Трофименко