УХВАЛА

24 вересня 2025 року

м. Київ

cправа № 914/3072/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратової І. Д. - головуючої, суддів - Вронської Г. О., Губенко Н. М.,

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України"

на рішення Господарського суду Львівської області від 03.03.2025

(суддя Король М. Р.)

та постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.08.2025

(головуючий - Бойко С. М., судді: Бонк Т. Б., Якімець Г. Г.)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України"

до Міського комунального підприємства "Новояворівськводоканал"

про стягнення 72 449,33 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" особі Львівської філії товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Міського комунального підприємства "Новояворівськводоканал" (далі - відповідач) про стягнення 72 449,33 грн.

2. Позов обґрунтовано тим, що 23.05.2024 відповідач під час проведення ремонтних робіт по ліквідації витоку води за адресою: с. Прилбичі, вул. Сонячна, буд.15, екскаватором здійснив пошкодження газопроводу - ввід діаметром 63 середнього тиску, поліетилен, повний порив по діаметру. В результаті цього відбувся витік природного газу, що завдало позивачу шкоди в розмірі 63 641,82 грн. Працівниками позивача також здійснено роботи щодо усунення пошкоджень газопроводу, вартість яких склала 8 807,51 грн. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача збитки у розмірі 72 449,33 грн.

3. 03.03.2025 Господарський суд Львівської області ухвалив рішення, яке залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 15.08.2025, про відмову у задоволенні позову повністю.

4. Суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погодився суд апеляційної інстанції, що позивач не довів належними та допустимими доказами наявність вини саме працівників відповідача у пошкодженні газопроводу; надані акти не містять ідентифікації транспортного засобу, не встановлено належності водія до підприємства відповідача, відсутні пояснення водія чи свідків, не подано доказів притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності; заявка про аварійну ситуацію не є доказом протиправної поведінки відповідача; також відсутні докази того, що охоронна зона об`єкта газорозподільної системи була визначена у встановленому законом порядку та відображена у землевпорядній документації, тому неможливо встановити факт порушення її меж відповідачем.

5. 08.09.2025 позивач надіслав до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої та постанову суду апеляційної інстанцій й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

6. Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких мотивів.

7. Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 2 ГПК України, одним з основних засад (принципів) господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження у визначених законом випадках.

8. Частина сьома статті 12 ГПК України визначає, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

12. Позов у зазначеній справі подано у 2024 році. При цьому, статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 встановлено у розмірі 3 028, 00 грн.

13. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

14. Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 12 ГПК України справа, що розглядається, є малозначною, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (100 х 3 028,00 грн = 302 800,00 грн).

15. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

16. Отже, у касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом.

17. Зокрема, за загальним правилом судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню (пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України), і лише у визначених законом випадках такі рішення підлягають касаційному оскарженню, а саме:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

18. За підпунктом "с" пункту 7 Рекомендації № R(95)5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо введення в дію й поліпшення функціонування систем і процедур оскарження в цивільних і торговельних справах, ухваленої на його 528-му засіданні 7 лютого 1995 року, скарги до суду третьої інстанції мають подавати щодо тих справ, третій судовий розгляд яких доцільний, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону; вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають загальне суспільне значення; від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування підстав, за яких розгляд її справи сприятиме досягненню таких цілей.

19. Скаржник посилається на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики (підпункт "а" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України), оскільки відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норм пунктів 9-10 глави 3 розділу Х та пунктів 6-7 глави 4 розділу Х Кодексу газорозподільних систем наступного змісту: формула визначення обсягу витоку (витрати) природного газу через пошкоджений газопровід, як для фізичних осіб (населення) так і для непобутових осіб є ідентичною. Скаржник посилається на справу № 914/1200/24 з аналогічними правовідносинами, в якій суд ухвалив рішення про задоволення позову.

20. На переконання скаржника, ця справа становить значний суспільний інтерес (підпункт "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України), оскільки газове законодавство України створено з метою здійснення інтеграції України до Європейського Союзу, а тому, правильне тлумачення законодавства судовими органами, відсутність прогалин та наявність однакової та сталої судової практики наближують процес вступу України в ЄС, який випливає із волі народу України.

21. Відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду у визначенні правового питання як такого, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, потрібно виходити з того, що таке правове питання має бути головним або основним питанням правозастосовчої практики на сучасному етапі її розвитку та становлення, воно повинно мати одночасно винятково актуальне значення для її формування. Такі ознаки визначаються предметом спору, значущістю для держави і суспільства у цілому правового питання, що постало перед практикою його застосування.

22. Фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики означає, що скаржник у своїй касаційній скарзі ставить на вирішення суду касаційної інстанції проблему, яка у випадку відкриття касаційного провадження Верховним Судом впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.

23. Велика Палата Верховного Суду зазначає, що виключна правова проблема як така має оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного показників.

24. Кількісний показник означає, що вона наявна не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості справ, які або вже існують, або можуть виникнути з урахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності.

25. З точки зору якісного критерію про виключність правової проблеми можуть свідчити такі обставини: з касаційної скарги вбачається, що суди допустили істотні порушення норм процесуального права, які унеможливили розгляд справи з дотриманням вимог справедливого судового розгляду; суди допустили явну й грубу помилку в застосуванні норм процесуального права, у тому числі свавільне розпорядження повноваженнями, й перегляд справи Великою Палатою Верховного Суду потрібен з метою унеможливлення її повторення у подальшій судовій діяльності; норми матеріального чи процесуального права були застосовані судами першої чи апеляційної інстанції таким чином, що постає питання щодо дотримання принципу пропорційності, тобто забезпечення належного балансу між приватними та публічними інтересами; наявні колізії в нормах матеріального права, що викликає необхідність у застосуванні аналогії закону чи права, або постає питання щодо дотримання принципу верховенства права.

26. Колегія суддів зазначає, що з огляду на правове регулювання спірних правовідносин, а також встановлені судами обставини, посилання скаржника на відсутність висновків Верховного Суду та посилання на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, фактично зводиться до необхідності переоцінки доказів у справі та є спробою спонукання суду касаційної інстанції до встановлення інших обставин, аніж встановлені судами першої та апеляційної інстанцій.

27. Отже, Верховний Суд зазначає, що наведені скаржником у касаційній скарзі доводи та аналіз оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки скаржник належним чином не обґрунтував існування зазначених якісних та кількісних показників щодо наявності виключної правової проблеми.

28. За оцінкою Суду касаційна скарга також не містить переконливих аргументів, які б свідчили про значний суспільний інтерес цієї справи, оскільки незгода з ухваленими рішеннями суду попередніх інстанцій не свідчить про їх незаконність, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цих рішень, оскільки настання таких наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь заявника є звичайним передбачуваним процесом.

29. Подана касаційна скарга фактично зводиться до спроби переконати суд у необхідності переглянути зміст рішень, ухвалених судами попередніх інстанції, однак Верховний Суд не може ставити під сумнів законність рішення суду тільки через те, що таке рішення скаржник вважає незаконним.

30. Використання оціночних чинників, як-то: "винятковість значення справи для скаржника", "суспільний інтерес", "значення для формування єдиної правозастосовчої практики" тощо не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже, виходячи із статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

31. Учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами "а", "б", "в", "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, аргументованих обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

32. З огляду на зазначене, Верховний Суд вважає, що подана касаційна скарга не містить належних обґрунтувань, які можуть бути визнані такими, що підпадають під пункт 2 частини третьої статті 287 ГПК України, і, які надають повноваження Суду переглянути, як "суду права", дану категорію справ.

33. Таким чином скаржник не дотримав умови допуску справи до касаційного оскарження, у якій предметом позову є стягнення 72 449,33 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

34. Суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини першої статті 293 ГПК України).

35. Зважаючи на конкретні обставини цієї справи та відсутність обґрунтованих підстав, що підпадають під дію виключень з пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку щодо відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою позивача згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись нормами статті 234, пункту 2 частини третьої статті 287, пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 914/3072/24 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" на рішення Господарського суду Львівської області від 03.03.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.08.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуюча І. Кондратова

Судді Г. Вронська

Н. Губенко