ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23 вересня 2025 рокуСправа № 912/1670/25

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Глушкова М.С., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні клопотання виконуючого обов`язки Керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області про зупинення провадження у справі

за позовом: Керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області (вул.Чижевського , 1а, м. Олександрія, Кіровоградська обл., 28000) в інтересах держави в особі органів, уповноважених здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Світловодської міської ради (вул. Героїв України, 14, м. Світловодськ, Кіровоградська обл., 27501)

до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірми "Теплоенергосервіс" (вул. Закарпатська, 65, селище Середнє, Ужгородський район, Закарпатська обл, 89452)

Комунального некомерційного підприємства "Світловодська центральна районна лікарня" Світловодської міської ради (вул. Павлова, 16, м. Світловодськ, Кіровоградська область, 27501)

про визнання недійсним договору, стягнення 3 820 617,21 грн,

Секретар судового засідання Коваленко Т.А.

Представники сторін участі не брали,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірми "Теплоенергосервіс" та Комунального некомерційного підприємства "Світловодська центральна районна лікарня" Світловодської міської ради з вимогами:

1. Визнати недійсним договір постачання теплової енергії №3012m від 03.01.2024, укладений між Комунальним некомерційним підприємством "Світловодська центральна районна лікарня" Світловодської міської ради (вул. Павлова, 16, м. Світловодськ, Кіровоградська область, 28000, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Теплоенергосервіс" (вул. Закарпатська, буд. 65, селище Середнє, Ужгородський район, Закарпатська область, 89452, ).

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірми "Теплоенергосервіс" (вул. Закарпатська, буд. 65, селище Середнє, Ужгородський район, Закарпатська область, 89452, ) на користь Комунального некомерційного підприємства "Світловодська центральна районна лікарня" Світловодської міської ради (28000, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Павлова, 16, ) 3 820 617,21 гривень, а з неї одержані за рішенням суду 3 820 617,21 гривень стягнути в дохід держави.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Теплоенергосервіс" на користь Кіровоградської обласної прокуратури судові витрати у сумі 60 337,50 гривень, зарахувавши їх на розрахунковий рахунок UA0004600 в банку - Державна казначейська служба України, м. Київ МФО 820172, код класифікації видатків бюджету - 2800, отримувач - Кіровоградська обласна прокуратура, ідентифікаційний код 02910025.

В обґрунтування позовних вимог Олександрійська окружна прокуратура Кіровоградської області зазначила, що у зв`язку з тим що Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірми "Теплоенергосервіс" фактично ввело в оману замовника закупівлі щодо своїх реальних намірів та незаконно заволоділа бюджетними коштами договір постачання теплової енергії підлягає визнанню недійсним, а кошти мають бути поверненні в судовому порядку.

Ухвалою від 25.06.2025 господарський суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання у справі на 08.07.2025.

19.09.2025 на адресу суду від Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення Об`єднаною Палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах у іншій справі №922/3456/23.

Суд зазначає, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду справу № 922/3456/23 за касаційними скаргами Спеціалізованого комунального підприємства "Харківзеленбуд" Харківської міської ради та Приватного підприємства "ЛСВ Моноліт" на рішення Господарського суду Харківської області від 22.11.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.01.2024 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Відтак, на даний час є розбіжності щодо застосування положень ст. 228 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), що призводить до різної судової практики з відповідного питання.

Суд вважає, що обставини у справі №922/3456/23 є подібними обставинам даної справи та від висновків у справі №922/3456/23 залежить правильне вирішення спору у справі №912/1670/25, що є підставою для зупинення провадження у даній справі.

Так, згідно з відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що ухвалою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 13.11.2024 на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду передано справу №922/3456/23, з огляду на необхідність відступу від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 17.10.2024 у справі № 914/1507/23, про те, що встановлене в установленому порядку порушення законодавства про захист економічної конкуренції є підставою для визнання недійсним договору, укладеного з переможцем закупівлі, відповідно до ч. 3 ст. 228 ЦК України, а також про наявність підстав для застосування правових наслідків, передбачених ч. 3 ст. 228 ЦК України, у разі визнання недійсним правочину, вчиненого з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

В ухвалі у справі №922/3456/23 від 20.12.2024 зазначено, зокрема, що майнові санкції, передбачені положеннями ч. 3 ст. 228 ЦК України, ч. 1 ст. 208 Господарського кодексу України в разі визнання недійсним правочину, вчиненого з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, не підлягають застосуванню як такі, що порушують критерій сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції у світлі практики ЄСПЛ.

Суд враховує, що правовими підставами позову у справі № 912/1670/25 виступають, серед іншого, норми ч. 1 ст. 203 ЦК України, ч. 1, 3 ст. 215, ч. 3 ст. 228 ЦК України. За наслідками визнання недійсним оспорюваного правочину прокурор просить застосувати положення ч. 3 ст. 228 ЦК України.

Таким чином, вирішення Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 922/3456/23 дозволить всесторонньо та повно розглянути справу № 912/1670/25 з урахуванням єдності практики з означених вище питань.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Виходячи зі змісту вказаних положень Кодексу, зупинення провадження у справі обумовлено саме необхідністю досягнення правової визначеності у правозастосуванні відносно конкретної категорії справ.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де є схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Такий правовий висновок викладено у п. 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц (провадження № 14-737цс19).

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 7 ч. 1 ст. 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи предмет позову у справі № 912/1670/25 (визнання недійсним договору, як такого, що вчинений з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, із застосуванням наслідків недійсності цього договору (ч. 3 ст. 228 ЦК України), шляхом стягнення з відповідача 1 на користь відповідача 2 коштів, отриманих за результатами виконання даного договору, а з відповідача 2 - в дохід державного бюджету) з огляду на те, що правовий висновок об`єднаної палати Верховного Суду у справі № 922/3456/23 (щодо вимог про застосування наслідків недійсності правочину, передбачених ч. 3 ст. 228 ЦК України) може мати суттєве значення для правильного вирішення спору у даній справі, а також те, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, суд доходить виснує про наявність підстав для зупинення провадження у справі № 912/1670/25 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України до розгляду об`єднаною палатою Верховного Суду справи № 922/3456/23 та оприлюднення повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.

Керуючись ст. 177, 182, п. 7 ч. 1 ст. 228, п. 11 ч. 1 ст. 229, 232, 234, 235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області №55-5904ВИХ-2556-68-722-24 від 17.09.2025 про зупинення провадження у даній справі - задовольнити.

Зупинити провадження у справі № 912/1670/25 до закінчення касаційного перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 922/3456/23.

2. Учасникам справи повідомити суд про результати розгляду справи №922/3456/23 та про відсутність підстав для зупинення провадження у справі № 912/1670/25.

3. Ухвала набирає законної сили в порядку норм ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Копії ухвали надіслати Кіровоградській обласній прокуратурі, учасникам справи через систему "Електронний суд".

Повний текст ухвали складено 29.09.2025.

Суддя М.С. Глушков