УХВАЛА

м. Київ

01.10.2025Справа № 910/12197/25

Суддя Господарського суду міста Києва ДЖАРТИ В.В., розглянувши матеріали

заяви Фізичної особи-підприємця СВЄТЛОЇ ВАЛЕНТИНИ ЛЕОНІДІВНИ ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

до Фізичної особи-підприємця ЄФРЕМОВА АНДРІЯ СЕРГІЙОВИЧА ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 )

про видачу судового наказу про стягнення 301 500,00 грн

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 року Фізична особа-підприємець СВЄТЛАЯ ВАЛЕНТИНА ЛЕОНІДІВНА звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення 301 500,00 грн з Фізичної особи-підприємця ЄФРЕМОВА АНДРІЯ СЕРГІЙОВИЧА в порядку статті 150 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали поданої заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів статті 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Частиною 1 статті 149 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви.

Нормами пункту 1 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

За приписами частин 1 та 2 статті 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Разом з тим, право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу. (частина 1 статті 29 ГПК України).

Судом встановлено, що згідно інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Фізичної особи-підприємця ЄФРЕМОВА АНДРІЯ СЕРГІЙОВИЧА є АДРЕСА_2 .

Судом враховані приписи частини 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України, якими передбачено, що позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Водночас, відповідно до частини 1 статті 532 Цивільного кодексу України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться: 1) за зобов`язанням про передання нерухомого майна - за місцезнаходженням цього майна; 2) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі договору перевезення, - за місцем здавання товару (майна) перевізникові; 3) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання; 4) за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання; 5) за іншим зобов`язанням - за місцем проживання (місцезнаходженням) боржника.

Предметом вимог у даному випадку є стягнення з відповідача грошових коштів, а отже підстави для розгляду спору за місцем фактичної поставки товару відповідачу в місті Києві, яке не підтверджено доказами, відсутні.

Беручи до уваги вказане, суд дійшов висновку про те, що Фізична особа-підприємець СВЄТЛАЯ ВАЛЕНТИНА ЛЕОНІДІВНА, скориставшись своїм правом на пред`явлення заяви про видачу судового наказу, не дотрималась правил визначення підсудності, передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно пункту 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про направлення даної заяви про видачу судового наказу до господарського суду за місцезнаходженням відповідача, а саме до Господарського суду Тернопільської області.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (частина 3 статті 31 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 20, 27, 29, 31, 149-151 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця СВЄТЛОЇ ВАЛЕНТИНИ ЛЕОНІДІВНИ про видачу судового наказу за вимогою до Фізичної особи-підприємця ЄФРЕМОВА АНДРІЯ СЕРГІЙОВИЧА про стягнення 301 500,00 грн передати за підсудністю до Господарського суду Тернопільської області (46001, Україна, Тернопільська обл., місто Тернопіль, вулиця Князя Острозького, будинок 14а).

2. Ухвала набирає законної сили 01.10.2025 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

СУДДЯ ВІКТОРІЯ ДЖАРТИ