ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року

м. Київ

cправа № 916/3243/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Студенець В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Янковського В.А.,

представників учасників справи:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Дон-Крим" - Шевченко І.В.,

російської федерації в особі генеральної прокуратури російської федерації - не з`явився

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дон-Крим"

на рішення Господарського суду Одеської області від 28.10.2024 (суддя Щавинська Ю.М.)

та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.06.2025 (колегія суддів: Поліщук Л.В., Богатир К.В., Таран С.В.)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дон-Крим" (далі - ТОВ "Дон-Крим")

до російської федерації в особі генеральної прокуратури російської федерації

про стягнення 81 614 232 грн.

СУТЬ СПОРУ

1. ТОВ "Дон-Крим" звернулося з позовом про стягнення з російської федерації реальних збитків від втрати майна та упущеної вигоди у вигляді неодержаного прибутку, визначивши розмір збитків як у гривні, так і еквівалент у іноземних валютах (доларах США та євро).

2. Суд першої інстанції позов задовольнив, вказавши у резолютивній частині рішення розмір присуджених до стягнення збитків лише у гривнях.

3. ТОВ "Дон-Крим" звернулося з апеляційною скаргою, у якій просило рішення змінити, доповнивши резолютивну частині вказівкою про еквівалент розміру збитків у іноземних валютах (доларах США та євро).

4. За наслідком розгляду апеляційної скарги ТОВ "Дон-Крим" апеляційний господарський суд рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове - про відмову у позові.

5. ТОВ "Дон-Крим" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою.

6. Перед Верховним Судом у цій справі постало питання щодо того, чи порушив суд апеляційної інстанції принцип заборони повороту до гіршого (non reformatio in peius).

7. Верховний Суд касаційну скаргу задовольнив частково, виходячи з таких мотивів.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

8. Позивач зазначав, що діяльність у сфері готелів і подібних засобів тимчасового розміщування він проводив із використанням об`єктів нерухомого майна, які станом на 20.02.2014 належали йому на праві приватної власності та були розташовані на території Автономної Республіки Крим, а саме:

1) будівлі та споруди готельного комплексу загальною площею - 3983,5 кв.м. за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Ялта, смт. Кореїз, Алупкінське шосе, б. 2, у тому числі: будівлі готельного комплексу літ. А, площею 2918,6 кв.м., літ.А', площею 1060,6 кв.м., на ділянці контрольно-пропускний пункт літ. Б, площею 4,3 кв.м., тепловий пункт літ. В, водонасосна літ. Г, споруди, інформація про технічні характеристики яких міститься у технічних паспортах від 24.11.2010, від 14.02.2007, а право власності на які підтверджується рішенням Виконавчого комітету Кореїзської селищної ради №107 від 08.07.2007 з додатками, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №555089 від 16.06.2007 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №14930837 від 16.06.2007;

2) нежитлове приміщення загальною площею - 276,3 кв.м. за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Ялта, смт. Кореїз, вул. Південна, б. 26, технічні характеристики якого містяться у технічному паспорті на нежиле приміщення від 01.09.2010, а право власності на яке підтверджується договором купівлі-продажу №7553 від 18.11.2010 з актом приймання-передачі від 06.12.2010 та витягом про державну реєстрацію прав №28281305 від 08.12.2010.

9. Право користування позивача земельними ділянками, на яких розташовані вищезгадані будівлі та приміщення, а саме:

1) земельної ділянки площею 0,1485 га за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Ялта, смт. Кореїз, вул. Алупкинське шосе, 2, з кадастровим номером :01:003:0136, для обслуговування будівель та споруд готельного комплексу строком на 49 років підтверджується рішенням №41 від 31.08.2012 та договором про встановлення земельного сервітуту №266, укладеним у 2013 році;

2) земельної ділянки площею 0,1987 га за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Ялта, смт. Кореїз, вул. Алупкинське шосе, 2, з кадастровим номером :01:003:0066, для обслуговування будівель та споруд готельного комплексу строком на 49 років підтверджується рішенням №64 від 31.08.2012.

10. У власності позивача також перебувають транспортні засоби, які територіально знаходились на території Автономної Республіки Крим:

1) ИЖ 2717-90 1570, 2004 року випуску, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузову НОМЕР_3 , синього кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ;

2) DAEWOO LANOS 1498, 2006 року випуску, з реєстраційним номером НОМЕР_5 , номер двигуна НОМЕР_6 , номер кузову НОМЕР_7 , зеленого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 ;

3) MERCEDES-BENZ SPRINTER 316CDI ПЕ 2685, 2003 року випуску, з реєстраційним номером НОМЕР_9 , номер двигуна НОМЕР_10 , номер кузову НОМЕР_11 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_12 .

11. Свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів втрачені, реєстрація за позивачем вказаних транспортних засобів підтверджується листом Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернігівській області Головного сервісного центру МВС №31/25/6- К-3а/з від 25.01.2024.

12. На зазначених вище об`єктах нерухомості також перебувало рухоме майно позивача, необхідне для забезпечення діяльності готельного комплексу: побутова техніка, меблі, господарчі товари, електронні пристрої, посуд, терморегуляційна техніка та інше, інформація про яке наведена у переліку втраченого майна, що належить на праві власності ТОВ "Дон-Крим".

13. 20.02.2014 російська федерація розпочала окупацію Автономної Республіки Крим та м. Севастополя за допомогою підконтрольних їй збройних формувань.

14. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, що затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, вся територія Автономної Республіки Крим визнана тимчасово окупованою російською федерацією території України з 20.02.2014.

15. Самопроголошеною державною радою Республіки Крим 30.04.2014 була прийнята постанова "Про питання управління власністю Республіки Крим" №2085-6/14, п.1 якої в редакції постанови №2474-6/14 від 03.09.2014 закріплював, що "на період інтеграції Республіки Крим до складу російської федерації, і до розмежування власності між російською федерацією, Республікою Крим та муніципальною власністю, однак не пізніше, ніж до 01.01.2015, все державне майно (держави Україна) і безхазяйне майно, яке знаходиться на території Республіки Крим, а також майно, вказане в додатку до цієї постанови, враховується як власність Республіки Крим".

16. 18.12.2023 державною радою Республіки Крим була опублікована постанова №2031-2/23 від 18.12.2023 "Про внесення змін до постанови державної ради Республіки Крим від 30.04.2014 №2085-6/14 "З питань управління власністю Республіки Крим", відповідно до якої до переліку майна, яке враховується як власність Республіки Крим, було додане майно позивача (у п.413 додатку до постанови №2085-6/14 від 30.04.2014), а саме: "413. Рухоме і нерухоме майно ТОВ "Дон-Крим", у тому числі: нежитлове приміщення площею 276,3 кв.м., розташоване за адресою: Республіка Крим, м. Ялта, смт. Кореїз, вул. Південна, буд. 26, кадастровий номер 90:25:04012:1415; нежитлова будівля площею 2918,6 кв.м., розташована за адресою: Республіка Крим, м. Ялта, смт. Кореїз, шосе Алупкинське, буд. 2, кадастровий номер 90:25:040102:237; нежитлова будівля (контрольно-пропускний пункт) площею 3,2 кв.м., розташоване за адресою: Республіка Крим, м. Ялта, смт. Кореїз, ш. Алупкинське, буд. 2, кадастровий номер: 90:25:040102:469; нежитлова будівля площею 1060,6 кв.м., розташована за адресою: Республіка Крим, м. Ялта, смт. Кореїз, шосе Алупкинське, буд. 2, кадастровий номер 90:25:040102:473; нежитлова будівля (тепловий пункт) площею 9,4 кв.м., розташована за адресою: Республіка Крим, м. Ялта, смт. Кореїз, шосе Алупкинське, буд. 2, кадастровий номер 90:25:040102:554; нежитлова будівля (водонасосна) площею 14,4 кв.м., розташована за адресою: Республіка Крим, м. Ялта, смт. Кореїз, шосе Алупкинське, буд. 2, кадастровий номер 90:25:04:0102:555".

17. Для встановлення розміру збитків позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтингова компанія "Острів", яким 27.06.2024 був виготовлений звіт з визначення розміру реальних збитків від втрати майна, що належить на праві приватної власності ТОВ "Дон-Крим", а також упущеної вигоди у вигляді неодержаного прибутку ТОВ "Дон-Крим" від неможливості провадження господарської діяльності, станом на 27.02.2014.

18. За результатами оцінки суб`єктом оціночної діяльності був сформульований висновок, яким встановлено, що розмір реальних збитків від втрати майна, що знаходиться за адресами: Автономна Республіка Крим, м. Ялта, смт. Кореїз, шосе Алупкинське, буд. 2 та вул. Південна, буд. 26, та неодержаного прибутку ТОВ "Дон-Крим" від початку окупації Автономної Республіки Крим російською федерацією склав (без урахування ПДВ):

- розмір реальних збитків від втрати майна: 61 685 325 грн, або 6 480 981 USD, або 4 721 682 EUR;

- розмір упущеної вигоди у вигляді неодержаного прибутку: 19 928 907 грн, або 2 093 834 USD, або 1 525 451 EUR.

19. Підстава до проведення оцінки: договір від 10.10.2023 №35/23К на надання послуг з визначення розміру збитків, укладений між ТОВ "Дон-Крим" в особі директора Іщенко-Гіллера Є.В., який діє на підставі статуту, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Консалтингова компанія "Острів".

20. Нормативною базою є: постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії російської федерації" від 20.03.2022 №326; Методика визначення шкоди та обсягу збитків, завданих підприємствам, установам та організаціям усіх форм власності внаслідок знищення та пошкодження їх майна у зв`язку із збройною агресією російської федерації, а також упущеної вигоди від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності, затверджена Наказом Міністерства економіки України та Фонду державного майна України 18.10.2022 №3904/1223, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.12.2022 за №1522/38858; Закон "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", введений в дію 12.07.2001; Національні стандарти оцінки (НСО); Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів №142/5/2092 від 24.11.2003 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від №3207/5/1033 від 21.10.2019); Міжнародні стандарти оцінки (MCO/IVS).

21. Вид вартості втраченого майна: ринкова вартість (без ПДВ); база оцінки: ринкова.

22. Застосовуваними підходами до оцінки є: при визначенні розміру реальних збитків від втрати майна оцінювачем використано-ринковий підхід (метод співставних транзакцій); при визначенні упущеної вигоди у вигляді неодержаного прибутку оцінювачем застосовано дохідний підхід (метод дисконтованих грошових потоків (метод DCF).

23. Матеріали справи також містять звіт з визначення розміру реальних збитків від втрати майна, що належить на праві приватної власності ТОВ "Дон-Крим" та знаходиться за адресами: Україна, Автономна Республіка Крим, м. Ялта, смт. Кореїз, шосе Алупкинське, буд. 2 та вул. Південна, буд. 26, а також упущеної вигоди у вигляді неодержаного прибутку ТОВ "Дон-Крим" від неможливості провадження господарської діяльності, станом на 27.02.2014 з додатками.

24. Позивач надав суду копію технічного паспорту від 24.11.2010 (готельний комплекс; будинок №2, Алупкінське шосе, смт. Кореїз), технічного паспорту від 14.02.2007 (тепловий пункт літ. В; будинок №2, Алупкінське шосе, смт. Кореїз), копію технічного паспорту від 14.02.2007 (водонасосна літ. Г; будинок №2, Алупкінське шосе, смт. Кореїз).

25. Виконавчий комітет Кореїзської селищної ради рішенням від 08.07.2007 №107 вирішив оформити право власності на будівлі та споруди готельного комплексу літ. А, площею 2918,6 кв.м., літ. А, площею 1060,6 кв.м., на ділянці контрольно-пропускний пункт літ. Б, площею 4,3 кв.м., тепловий пункт літ. В, водонасосна літ. Г, споруди. Рішення прийняте на підставі заяви позивача щодо оформлення права власності на будівлі та споруди готельного комплексу, додатками до якої є висновок Ялтинського БТІ та акт державної приймальної комісії від 27.04.2007, затверджений рішенням Виконавчого комітету Кореїзської селищної ради №57 від 27.04.2007.

26. Матеріали справи містять свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 16.06.2007 на вказані будівлі та споруди та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №14930837 від 16.06.2007.

27. Позивач також надав суду технічний паспорт на нежитлові приміщення №26, вул. Південна, смт. Кореїз, від 01.09.2010, договір купівлі-продажу №7553 від 18.11.2010, акт приймання-передачі від 06.12.2010 та витяг про державну реєстрацію прав №28281305 від 08.12.2010 на вказані нежитлові приміщення відповідно до укладеного договору та акту.

28. Кореїзька селищна рада рішенням від 31.08.2012 №41 затвердила технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки для обслуговування будівель та споруд готельного комплексу площею 0,1485 га, які належать на праві власності ТОВ "Дон-Крим" та передала в оренду на 49 років вказану земельну ділянку.

29. Кореїзька селищна рада рішенням від 31.08.2012 №64 затвердила технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки для обслуговування будівель та споруд готельного комплексу площею 0,1987 га, які належать на праві власності ТОВ "Дон-Крим" та передала в оренду на 49 років вказану земельну ділянку.

30. Позивач також надав суду договір про встановлення земельного сервітуту №266, укладений у 2013 році.

31. 25.01.2024 РСЦ ГСЦ МВС в Чернігівській області листом повідомило, що відповідно до даних ЄДР транспортних засобів за ТОВ "Дон-Крим" зареєстровані транспортні засоби: (1) ИЖ 2717-90 1570, 2004 року випуску, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузову НОМЕР_3 , синього кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ; (2) DAEWOO LANOS 1498, 2006 року випуску, з реєстраційним номером НОМЕР_5 , номер двигуна НОМЕР_6 , номер кузову НОМЕР_7 , зеленого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 ; (3) MERCEDES-BENZ SPRINTER 316CDI ПЕ 2685, 2003 року випуску, з реєстраційним номером НОМЕР_9 , номер двигуна НОМЕР_10 , номер кузову НОМЕР_11 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_12 .

32. Матеріали справи містять перелік втраченого майна, що належить на праві власності ТОВ "Дон-Крим", для визначення розміру збитків станом на 27.02.2014.

33. Позивач надав знімок екрану ресурсу "Deepstatemap" станом на 27.05.2024 щодо належності смт. Кореїз до території окупованого Криму.

34. Позивачем також надав суду публікації інтернет-ресурсу "LENTA.RU" від 19.12.2023, інтернет-ресурсу "РБК" від 18.12.2023 та інтернет-ресурсу "РИА Новости Крым" від 19.12.2023 щодо націоналізації об`єктів.

35. У матеріалах справи наявний лист Міністерства юстиції України "Щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану" від 21.03.2022 №25814/12.1.1/32-22 щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними та рекомендації не здійснювати будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами російської федерації, лист Міністерства закордонних справ України від 10.10.2022 №610/19-091-80003 щодо розірвання дипломатичних відносин через повномасштабну агресію російської федерації проти України, лист АТ "Укрпошта" щодо припинення поштового співробітництва з поштою росії та білорусі.

Короткий зміст позовних вимог

36. 23.07.2024 ТОВ "Дон-Крим" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до російської федерації в особі генеральної прокуратури російської федерації, в якій просило стягнути з держави російська федерація збитки у сумі 81 614 232 грн, що еквівалентно 8 574 815 доларам США або 6 247 133 євро, що складаються з реальних збитків від втрати майна у сумі 61 685 325 грн (еквівалентно 6 480 981 доларам США або 4 721 682 євро) та упущеної вигоди у вигляді неодержаного прибутку у сумі 19 928 907 грн (еквівалентно 2 093 834 доларам США або 1 525 451 євро).

37. Позовні вимоги мотивовані тим, що у зв`язку із збройною агресією російської федерації, яка розпочалася з 20.02.2014 з окупації Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, позивач поніс реальні збитки від втрати належного йому нерухомого та рухомого майна, а також упущену вигоду у вигляді неодержаного прибутку, оскільки позивач був позбавлений можливості проводити свою господарську діяльність у сфері готелів і подібних засобів тимчасового розміщування через втрату доступу та контролю над своїм майном, а також був позбавлений можливості на отримання прибутку від господарської діяльності, що пов`язана з діяльністю готелів у Автономній Республіці Крим.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

38. Господарський суд Одеської області рішенням від 28.10.2024 позов задовольнив. Стягнув з російської федерації в особі генеральної прокуратури російської федерації на користь ТОВ "Дон-Крим" збитки у сумі 81 614 232 грн, що складаються з реальних збитків від втрати майна у сумі 61 685 325 грн та упущеної вигоди у вигляді неодержаного прибутку у сумі 19 928 907 грн; стягнув з російської федерації в особі генеральної прокуратури російської федерації в дохід Державного бюджету України суму судового збору у розмірі 979 370,78 грн.

39. Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в діях відповідача наявні всі елементи складу правопорушення, зокрема: протиправна поведінка, яка полягає у розв`язанні збройного конфлікту; безпосередньо завдані збитки, розмір яких підтверджений звітом з визначення розміру реальних збитків від втрати майна, що належить на праві приватної власності ТОВ "Дон-Крим" та знаходиться за адресами: Україна, Автономна Республіка Крим, м. Ялта, смт. Кореїз, шосе Алупкинське, буд. 2 та вул. Південна, буд. 26, а також упущеної вигоди у вигляді неодержаного прибутку ТОВ "Дон-Крим" від неможливості провадження господарської діяльності; причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками; вина відповідача, яка виражена у порушенні Статуту Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) та порушенні умов Будапештського меморандуму. Вторгнення та окупація російською федерацією частини території України, а у подальшому націоналізація майна, що належить на праві власності позивачеві, що підтверджується матеріалами справи, фактично призвели до втрати позивачем вказаного майна та можливості отримувати дохід від здійснення підприємницької діяльності, пов`язаної з вказаним майном.

40. Південно-західний апеляційний господарський суд постановою від 24.06.2025 рішення Господарського суду Одеської області від 28.10.2024 скасував та ухвалив нове - про відмову у позові.

41. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована, зокрема, таким:

- протиправність діяння відповідача як складовий елемент правопорушення у вигляді завдання збитків, у розумінні ч.3 ст.75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), є загальновідомою обставиною, яка закріплена державою на законодавчому рівні та яка доказування не потребує;

- інформаційних джерел, необхідних для проведення незалежної оцінки збитків, є недостатньо, тоді як у звіті про оцінку майна не зазначено, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки, як того вимагають приписи положень пунктів 15, 16 Національного стандарту №1;

- оцінювач визначав вартість побутової техніки, оргтехніки, меблів, текстильного, харчового та іншого обладнання, виходячи із наданого замовником переліку втраченого майна, що належить на праві власності ТОВ "Дон-Крим" та розташоване за адресами: Автономна Республіка Крим, м .Ялта, смт. Кореїз, шосе Алупкінське, буд. 2 та вул. Південна, буд. 26, для визначення розміру збитків станом на 27.02.2014 (додаток №1 до звіту), тоді як замовником оцінки (позивачем) не надано жодних доказів, які підтверджують, що це майно є власністю останнього і перебувало у його користуванні станом на 27.02.2014;

- виходячи зі змісту звіту дані для розрахунків базуються на наданому замовником бізнес-плані ТОВ "Дон-Крим" на 2014 рік, оскільки річна фінансова звітність підприємства оцінювачу не надана, тобто розрахунок неодержаного прибутку здійснений при наявності у оцінювача єдиного джерела про господарську діяльність підприємства (бізнес-плану підприємства на 2014 рік), що є недостатніми вхідними даними для розрахунку неотриманого прибутку;

- правомірність визначення оцінювачем розміру реальних збитків від втрати майна у сумі 61 685 325 грн (еквівалентно 6 480 981 доларам США або 4 721 682 євро) та упущеної вигоди у вигляді неодержаного прибутку у сумі 19 928 907 грн (еквівалентно 2 093 834 доларам США або 1 525 451 євро) позивачем не доведена та, як наслідок, не доведено наявності повного складу правопорушення.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу

42. 21.07.2025 ТОВ "Дон-Крим" через систему Електронний суд звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Господарського суду Одеської області від 28.10.2024 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.06.2025, в якій просить скасувати постанову апеляційного господарського суду та змінити шляхом доповнення резолютивної частини рішення Господарського суду Одеської області від 28.10.2024, виклавши другий абзац резолютивної частини рішення в новій редакції:

"Стягнути з Російської Федерації в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації (Російська Федерація, 125993, ГСП-3, м. Москва, вул. Велика Дмитрівка, буд. 15а, Russian Federation код ISO ru/rus 643) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОН-КРИМ" (14005, Чернігівська обл., м. Чернігів, вул. Київська, буд. 11, ) збитки у сумі 81 614 232 (вісімдесят один мільйон шістсот чотирнадцять тисяч двісті двадцять три) грн, що еквівалентно 8 574 815 (вісім мільйонів п`ятсот сімдесят чотири тисячі вісімсот п`ятнадцять) доларам США або 6 247 133 (шість мільйонів двісті сорок сім тисяч сто тридцять три) євро, що складаються з реальних збитків від втрати майна у сумі 61 685 325 (шістдесят один мільйон шістсот вісімдесят п`ять тисяч триста двадцять п`ять) гривень, що еквівалентно 6 480 981 (шість мільйонів чотириста вісімдесят тисяч дев`ятсот вісімдесят один) доларам США або 4 721 682 (чотири мільйони сімсот двадцять одна тисяча шістсот вісімдесят два) євро та упущеної вигоди у вигляді неодержаного прибутку у сумі 19 928 907 (дев`ятнадцять мільйонів дев`ятсот двадцять вісім тисяч дев`ятсот сім) гривень, що еквівалентно 2 093 834 (два мільйони дев`яносто три тисячі вісімсот тридцять чотири) доларам США або 1 525 451 (один мільйон п`ятсот двадцять п`ять тисяч чотириста п`ятдесят один) євро".

43. На виконання вимог п.5 ч.2 ст.290 ГПК скаржник посилається на підставу касаційного оскарження, передбачену п.1 ч.2 ст.287 ГПК.

44. У касаційній скарзі зазначає, зокрема, таке:

- суд апеляційної інстанції вирішив спір без дотримання критеріїв, встановлених в статтях 86, 269 ГПК, що стосуються повноти та всебічності розгляду справи (посилається на постанови від 12.07.2023 у cправі №910/5080/21, від 23.12.2020 у справі №757/28231/13-ц, від 06.07.2022 у справі №910/6210/20, від 30.03.2023 у справі №905/2307/21 (905/496/22));

- суд апеляційної інстанції не врахував положення ст.79 ГПК та не врахував висновки Верховного Суду, що стосуються стандарту доказування за критерієм вірогідності (посилається на постанови від 25.06.2020 у справі №924/233/18, від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019, від 18.11.2019 у справі №908/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, від 18.03.2020 у справі №129/1033/13, від 19.11.2024 у справі №910/3070/21, від 21.11.2024 у справі №925/1577/20, від 28.11.2024 у справі №925/181/20);

- постанова суду апеляційної інстанції суперечить принципу заборони повороту до гіршого (посилається на ч.4 ст.269 ГПК та постанову від 20.06.2024 у справі №216/5657/22);

- стягнення з російської федерації на користь позивача збитків виключно у національній валюті на дату порушення права - дату переходу Автономної Республіки Крим під контроль російської федерації (окупацію вказаної території), не є ефективним засобом юридичного захисту, на відміну від стягнення розміру вказаних збитків із зазначенням еквіваленту в іноземних валютах, які є більш твердими; у рішенні суду першої інстанції було неправильно застосованого норми процесуального права, визначені у ч.1 ст.2 та ч.3 ст.236 ГПК (посилається на висновки, викладені у постановах від 13.05.2020 у справі №711/17/19, від 03.06.2020 у справі №357/13182/18, від 03.06.2020 у справі №711/14/19, від 09.09.2020 у справі №321/211/20, від 04.11.2020 у справі №280/1380/19, від 17.02.2021 у справі №756/11440/19 щодо судового імунітету).

45. Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Рух справи в суді касаційної інстанції

46. Верховний Суд ухвалою від 18.08.2025 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Дон-Крим" розгляд касаційної скарги призначив у відкритому судовому засіданні на 24.09.2025.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо принципу заборони повороту до гіршого

47. Господарський суд Одеської області рішенням від 28.10.2024 у цій справі позов задовольнив. Стягнув з російської федерації в особі генеральної прокуратури російської федерації на користь ТОВ "Дон-Крим" збитки у сумі 81 614 232 грн, що складаються з реальних збитків від втрати майна у сумі 61 685 325 грн та упущеної вигоди у вигляді неодержаного прибутку у сумі 19 928 907 грн.

48. Не погодившись з ухваленим рішенням, ТОВ "Дон-Крим" звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило рішення Господарського суду Одеської області від 28.10.2024 змінити, а саме, змінити резолютивну частину рішення шляхом її доповнення вказівкою про еквівалент розміру збитків у іноземних валютах.

49. Позивач, зокрема, посилався на те, що у зв`язку з девальвацією української гривні у період з 2014 по 2024 роки, сума збитків, яка визначена станом на 27.02.2014 у національній валюті, не є еквівалентною сумі збитків на дату звернення із позовом - 23.07.2024; стягнення з російської федерації на його користь збитків виключно у національній валюті на дату порушення права - дату переходу Автономної Республіки Крим під контроль російської федерації (окупацію вказаної території), не є ефективним засобом юридичного захисту, на відміну від стягнення розміру вказаних збитків із зазначенням еквіваленту в іноземних валютах.

50. Південно-західний апеляційний господарський суд постановою від 24.06.2025 апеляційну скаргу ТОВ "Дон-Крим" залишив без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 28.10.2024 скасував та ухвалив нове, яким відмовив у задоволенні позову.

51. Скаржник у касаційній скарзі, зокрема, зазначає, що постанова суду апеляційної інстанції суперечить принципу заборони повороту до гіршого. Посилається на положення ч.4 ст.269 ГПК та висновки із постанови Верховного Суду від 20.06.2024 у справі №216/5657/22.

52. Верховний Суд погоджується з вказаним доводом скаржника з таких мотивів.

53. Статтею 129 Конституції України закріплено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

54. Відповідно до частин 1, 2 ст.2 ГПК завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

55. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, диспозитивність (ч.3 ст.2 ГПК).

56. Статтею 13 ГПК передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

57. Відповідно до ст.14 ГПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

58. Як у ст.129 Конституції України, так і в ч.3 ст.2 ГПК передбачено таку засаду судочинства (господарського судочинства), як забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

59. У цьому контексті диспозитивність - один з основних принципів судочинства, на підставі якого особа (зокрема, позивач чи відповідач), самостійно вирішує, чи оскаржувати рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку та в яких межах (постанова Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №757/42885/19-ц).

60. Згідно з ч.1 ст.269 ГПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

61. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.4 ст.269 ГПК).

62. Верховний Суд звертав увагу, що принцип заборони повороту до гіршого (non reformatio in peius) відомий ще з часів римського права та існував у зв`язку із іншим правилом - tantum devolutum quantum appellatum (скільки скарги, стільки і рішення). Правило заборони повороту означає недопустимість погіршення становища сторони, яка оскаржує судове рішення.

63. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.06.2024 у справі №756/11081/20 зазначила:

"79. Межі розгляду справи апеляційним судом окреслені в частині першій статті 367 ЦПК України, згідно з якою суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

80. Відповідно до частини четвертої вказаної статті суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

81. За змістом частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: 1) справу розглянуто неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою; 3) справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою; 4) суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі; 5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні; 6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу; 7) суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

82. Отже, процесуальним законом чітко визначені як межі розгляду справи апеляційним судом, так і його повноваження щодо скасування, зміни та ухвалення нового рішення по суті спору, підставою для чого не може бути сам по собі пропуск строку на подання заяви про перегляд заочного рішення. Із цих же підстав не може бути і залишено без змін заочне рішення суду, оскільки апеляційний суд в силу статті 375 ЦПК України зобов`язаний перевірити додержання норм матеріального права.

83. Так само суд апеляційної інстанції не може вийти і за межі доводів апеляційної скарги, погіршивши при цьому становище заявника (відповідача, який подав апеляційну скаргу). Зазначене узгоджується з принципом заборони повороту до гіршого (non reformatio in peius), який відомий ще із часів римського права та існував у зв`язку з іншим правилом - tantum devolutum quantum appellatum (скільки скарги, стільки і рішення). Правило заборони повороту означає недопустимість погіршення становища сторони, яка оскаржує судове рішення. Тобто особа, яка оскаржує судове рішення, не може потрапити в гірше становище, порівняно з тим, що така особа досягнула в попередній інстанції в результаті своєї ж скарги".

64. Подібні висновки містяться у постановах об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.03.2024 у справі №336/6023/20, Верховного Суду від 24.05.2023 у справі №179/363/21, від 21.06.2023 у справі №757/42885/19-ц, від 20.06.2024 у справі №216/5657/22 (на яку посилається скаржник).

65. Верховний Суд звертає увагу, що положення частин 1, 4 ст.269 ГПК щодо меж апеляційного перегляду є ідентичні за містом положенням частин 1, 4 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України, щодо застосування яких висловилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.06.2024 у справі №756/11081/20.

66. Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов до висновку, що суд апеляційної інстанції у справі, що переглядається, не врахувавши зазначених висновків Верховного Суду, допустив порушення принципу заборони повороту до гіршого (non reformatio in peius) та, відповідно, норм процесуального права (статей 2, 13, 14, 269 ГПК).

67. При цьому доводи апеляційної скарги ТОВ "Дон-Крим" щодо необхідності вказати еквівалент розміру збитків у іноземних валютах залишилися апеляційним господарським судом без жодної оцінки.

68. Відповідно до ст.236 ГПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

69. У мотивувальній частині рішення зазначається мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику (п.5 ч.4 ст.238 ГПК).

70. Європейський суд з прав людини наголошував, що суд повинен забезпечити сторонам дотримання принципів змагальності, рівності в судочинстві, реалізацію права сторони "бути вислуханою" як передумови того, що вона була "почута", що є складовою права на справедливий суд (рішення від 10.02.2010 у справі "Серявін проти України", заява №4909/04).

71. Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути "почуті", тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами" (рішення Європейського суду з прав людини від 19.04.1993 у справі "Краска проти Швейцарії" (Kraska v. Switzerland), заява №13942/88).

72. Однак оскаржуване у цій справі судове рішення Південно-західного апеляційного господарського суду наведеним вимогам та критеріям не відповідає.

73. Зважаючи на обставин, які не були досліджені під час апеляційного перегляду справи, зокрема, щодо обґрунтованості заявлених позивачем до стягнення еквівалентів розміру збитків у іноземних валютах (доларах США та євро), Верховний Суд вважає за необхідне скасувати оскаржувану постанову та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

74. Враховуючи висновок про наявність підстав для направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, іншим доводам касаційної скарги Верховний Суд оцінку не надає, оскільки такі доводи є передчасними.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

75. Відповідно до ч.1 ст.300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

76. За приписами п.2 ч.1 ст.308 ГПК суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанції повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.

77. Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновків про часткове задоволення касаційної скарги, скасування постанови суду апеляційної інстанції та направлення справи на новий розгляд до цього суду.

Судові витрати

78. З огляду на те, що Верховний Суд направляє справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, розподіл судових витрат буде здійснений за результатами розгляду справи.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дон-Крим" задовольнити частково.

2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.06.2025 у справі №916/3243/24 скасувати.

3. Справу №916/3243/24 направити на новий розгляд до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді С. Бакуліна

В. Студенець