УХВАЛА

м. Київ

29.09.2025Справа № 910/11220/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АРОМА ЮКРЕЙН"

до відповідача-1: Держава Україна в особі Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві;

відповідача-2: Держава Україна в особі Державної казначейської служби України

про відшкодування за рахунок державного бюджету моральної шкоди 2 000 000,00 грн

Суддя Гумега О.В.

Представники: без повідомлення (виклику)

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АРОМА ЮКРЕЙН" (далі - позивач, ТОВ "АРОМА ЮКРЕЙН") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Держави Україна в особі Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві (далі - відповідач-1), Держави Україна в особі Державної казначейської служби України (далі - відповідач-2) з такими вимогами:

стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету шляхом списання у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку на користь ТОВ "Арома Юкрейн" 2 000 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої службовими особами Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, які при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001558 від 04.11.2022 року діяли не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, чим порушили право ТОВ "Арома Юкрейн" на "ефективний ЗАСІБ правового ЗАХИСТУ в НАЦІОНАЛЬНОМУ органі, навіть якщо таке порушення було вчинене ОСОБАМИ, які здійснювали свої ОФІЦІЙНІ повноваження" (ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), що підриває принцип верховенства права, зазначений в ст. 8 Конституції України.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що службові особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, при досудовому розслідування кримінального провадження № 0001558 від 04.11.2022 року діяли не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, чим порушили право позивача, зокрема не було надіслано на адресу позивача копію постанови від 21.12.2022 про закриття кримінального провадження від 04.11.2022 № 001558 в порядку, передбаченому ст. 111, 136 КПК України, в результаті чого позивач протягом тривалого часу не міг оскаржити в судовому порядку наведену постанову, в тому числі у зв`язку з тим, що слідчі судді, у порушення прав позивача, не розглядали його скарги на бездіяльність слідчого ДБР щодо не надсилання на адресу позивача копії наведеної постанови.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2025 матеріали позовної заяви ТОВ "АРОМА ЮКРЕЙН" передано на розгляд судді Гумезі О.В.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2028 позовну заяву ТОВ "АРОМА ЮКРЕЙН" залишено без руху, встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- зазначити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін;

- визначити суб`єктний склад учасників справи з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц;

- у разі, якщо позов подано до кількох відповідачів визначити зміст позовних вимог щодо кожного з них;

- зазначити, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили приниження ділової репутації юридичної особи позивача, яку саме шкоду вони заподіяли юридичній особі позивача (в чому вона виразилась) і який її розмір;

- надати обгрунтований розрахунок визначеного позивачем розміру моральної шкоди, зазначити та надати докази на підтвердження такого розміру.

Наведеною ухвалою суду встановлено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) днів з дня її вручення.

25.09.2025 до суду від позивача надійшла заява щодо недоліків позову № 22-09 від 22.09.2025, відповідно до якої позивач не згоден з недоліками позовної заяви, які, на думку судді Гумеги О.В., є підставою для залишення цієї позовної заяви без руху, водночас позивач вважає, що вказані суддею Гумегою О.В. підстави для залишення позовної заяви без руху "є порушенням права позивача на доступ до суду і на справедливий судовий захист, що є ознаками тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 382 КК України, та кримінальних порушень, передбачених ч. 1 ст. 356 і ч. 1 ст. 364 КК України".

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України встановлено підстави для відводу (самовідводу) судді.

Відповідно до частин 1, 2 статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

Згідно з приписами частини 3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до частини 1 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Суд вважає необхідним заявити самовідвід від розгляду справи № 910/11220/25, з огляду на таке.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді, зокрема, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

У ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з пунктом 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи "Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів" від 01.01.2001 незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зав`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

У пунктах 49, 50, 52 рішення Європейського суду з прав людини "Білуха проти України" від 09.11.2006 (заява № 33949/02) зазначається, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які би могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Як вбачається зі змісту поданої позивачем заяви щодо недоліків позову № 22-09 від 22.09.2025, позивач вважає, що визначені суддею підстави для залишення позовної заяви без руху є порушенням права позивача на доступ до суду і на справедливий судовий захист та зазначає, що це є ознаками тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 382 КК України, та кримінальних порушень, передбачених ч. 1 ст. 356 і ч. 1 ст. 364 КК України.

У зв`язку з необхідністю виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість судді Гумеги О.В. при розгляді справи № 910/11220/25, недопущення у подальшому сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суду та забезпечення довіри до судової системи України, керуючись ст. 38, 39 Господарського процесуального кодексу України, суддя Гумега О.В. вважає за необхідне та доцільне заявити самовідвід від розгляду справи № 910/11220/25.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу.

Керуючись статтями 32, 35, 38, 39, 40, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити самовідвід судді Гумеги О.В. від розгляду справи № 910/11220/25.

2. Відвести суддю Гумегу О.В. від розгляду справи № 910/11220/25.

3. Матеріали справи № 910/11220/25 передати уповноваженій особі Господарського суду міста Києва для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

4. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 29.09.2025 та оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана ГУМЕГА