03.10.2025Справа № 752/9416/23
За заявою ОСОБА_1
про ухвалення додаткового рішення
у справі № 752/9416/23
за позовом ОСОБА_1
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Феодосійська, 2Л"
про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання надати документи
Суддя Удалова О.Г.
Без виклику представників сторін
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 752/9416/23 за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Феодосійська, 2Л" про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання надати документи.
Рішенням Господарського суду м. Києва від 18.09.2025 позов в частині позовних вимог залишено без розгляду за заявою позивача, закрито провадження у справі в частині вимог у зв`язку з відсутністю предмету спору, в іншій частині позов задоволено повністю.

23.09.2025 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить стягнути з відповідача 53 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.09.2025 заяву позивача про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду, а також встановлено відповідачу (Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Феодосійська, 2Л") строк для подання письмових пояснень чи заперечень стосовно клопотання про ухвалення додаткового рішення про розподіл понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у даній справі до 01.10.2025 (включно).

29.09.2025 від відповідача надійшли заперечення на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, в якій відповідач просить відмовити повністю у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі.

Згідно з ч. 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Приймаючи додаткове рішення у даній справі, суд виходив з наступного.

Як вбачається з позовної заяви, позивач вказав, що попередній (орієнтовний) розмір судових витрат складається з судового збору, сплаченого за подання позову у даній справі.

Водночас, у п. 12 заяви від 22.08.2025 про зміну підстав позову позивачем вказано про понесення судових витрат у розмірі 53 000,00 грн, докази понесення яких будуть надані у встановленому законодавством порядку.

Частиною 1 статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

На підтвердження понесення витрат позивачем до заяви про ухвалення додаткового рішення додані:

- копія договору про надання правничої (правової) допомоги від 25.07.2025, укладеного між ОСОБА_1 (клієнт/позивач) та адвокатом Скуратовим Д.В. (адвокат);

- копія ордеру серії АР № 1155886 від 28.07.2025;

- копія акту від 19.09.2025 приймання-передачі виконаних робіт наданих послуг на суму 53 000,00 грн;

- копія опису вкладення до цінного листа про направлення відповідачу заяви про ухвалення додаткового рішення та доданих до неї документів.

Заперечуючи проти задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення, відповідач посилається на те, що:

- у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження надання адвокатом правничої допомоги позивачу, оскільки позивач самостійно представляв власні інтереси у судових засіданнях та особисто підписував подані заяви;

- договір від 25.07.2025 не містить конкретного переліку процесуальних документів, які має скласти Адвокат, а також у Договорі відсутнє визначення вартості послуг по складанню процесуальних документів;

- позивачем не надано доказів оплати правничої допомоги адвокату;

- зміст та процесуальне значення поданих позивачем документів свідчать про відсутність підстав для покладення витрат за їх підготовку на відповідача у даній справі.

Оцінивши доводи позивача та заперечення відповідача, а також дослідивши надані суду докази понесення позивачем витрат на правничу допомогу, суд вказує про наступне.

Згідно з положеннями ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За умовами укладеного договору від 25.07.2025 адвокат надає правову допомогу клієнту у Господарському суді міста Києва у справі № 752/9416/23, зокрема, шляхом підготовки і складання адвокатом процесуальних документів згідно Господарського процесуального кодексу України у господарській справі № 752/9416/23. Подання суду складених адвокатом документів здійснюється, за домовленістю сторін, клієнтом (п. 1 договору).

Згідно з п. 3 договору клієнт оплачує погоджену сторонами вартість наданої адвокатом правничої (правової) допомоги за домовленістю сторін.

Відповідно до п. 5 договору за правову (правничу) допомогу, визначену в п. 1 договору, клієнт сплачує погоджений сторонами фіксований гонорар у розмірі 53 000,00 грн

Підтвердженням надання послуг є підписаний сторонами акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), в якому в т.ч. зазначається перелік підготовлених та складених адвокатом в інтересах клієнта процесуальних документів у Господарському суді міста Києва у справі № 752/9416/23.

Вказаний договір діє з 25.07.2025 по день набрання рішенням суду законної сили (включно).

Відповідно до підписаного між клієнтом та адвокатом акту від 19.09.2025, останній підготовив та склав в інтересах клієнта наступні процесуальні документи згідно з Господарським процесуальним кодексом України у справі № 752/9416/23:

- заяву про відвід судді від 31.07.2025;

- заяву про виправлення описки від 07.08.2025;

- заяву про зміну підстав позову від 22.08.2025;

- промову в судових дебатах від 12.09.2025;

- заяву про закриття провадження у справі у відповідній частині від 17.09.2025.

Розглянувши надані позивачем докази, суд вказує про наступне.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, а також порядок і умови надання правової допомоги, права й обов`язки адвокатів визначаються Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Згідно з п.п. 4, 6 ст. 1 вказаного Закону договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушення, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Не належить до інших видів правничої допомоги лобіювання, що здійснюється відповідно до Закону України "Про лобіювання".

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (аналогічний висновок викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 159/583/19).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Поряд з цим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (такий висновок міститься в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, в п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, п. 24 додаткової постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 903/326/21).

Водночас, у пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору.

Суд з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При встановленні розміру гонорару, як вказано у вищевказаній постанові Верховного Суду, можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Судом не беруться до уваги посилання відповідача на те, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження надання адвокатом правничої допомоги позивачу, а також те, що договір від 25.07.2025 не містить конкретного переліку процесуальних документів, які має скласти адвокат, а також, що у договорі відсутнє визначення вартості послуг по складанню процесуальних документів, оскільки умовами договору від 25.07.2025 погоджена саме підготовка процесуальних документів (п. 1 договору), яка (підготовка) відповідно до п. 6 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" віднесена до інших видів правничої допомоги.

Також вказаним пунктом погоджено, що такі процесуальні документи подаються, за погодженням сторін, клієнтом, тобто позивачем.

Окрім того, на виконання умов договору між адвокатом та клієнтом підписано акт від 19.09.2025, в якому визначені складені адвокатом процесуальні документи.

Крім того, умовами договору від 25.07.2025 погоджено фіксований розмір гонорару за надання правничої допомоги в розмірі 53 000,00 грн.

Відхиляються судом також і посилання відповідача стосовно того, що позивачем не надано доказів оплати правничої допомоги адвокату, оскільки відповідно до ст. 126 ГПК України підлягають відшкодуванню не тільки фактично понесені витрати, а й ті витрати, що підлягають сплаті відповідною стороною.

При цьому, як умовами договору, так і актом сторонами погоджена вартість таких витрат у розмірі 53 000,00 грн як фіксований розмір гонорару.

Водночас, стосовно підготовлених та поданих процесуальних заяв суд вказує про наступне.

Так, заява про відвід судді від 31.07.2025 ухвалою суду від 31.07.2025 визнана необґрунтованою, а матеріали справи № 752/9416/23 та заяву ОСОБА_1 про відвід судді від розгляду справи № 752/9416/23 постановлено передати уповноваженій особі для вирішення питання щодо визначення складу суду для розгляду вказаної заяви.

У свою чергу, ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.08.2025 у задоволенні заяви про відвід відмовлено.

Стосовно заяви про виправлення описки ухвалою суду від 25.08.2025 у задоволенні такої заяви відмовлено.

Подача позивачем заяви про зміну підстав позову є реалізацією останнім його процесуальних прав, передбачених ст. 46 ГПК України, проте не вказує на необхідність покладення на відповідача витрат на реалізацію позивачем своїх прав, передбачених процесуальним законодавством.

Подання промови у судових дебатах також є реалізацією позивачем його прав, при цьому процесуальним законодавством не передбачена необхідність підготовки та подання такого документу.

Крім того, такий документ містить узагальнюючі доводи позивача та заперечення на позицію відповідача у вже раніше поданих заявах по суті.

Також судом враховано, що укладаючи 25.07.2025 договір про надання правничої (правової) допомоги позивач та його адвокат не могли знати кількість та процесуальну необхідність підготовки, подання процесуальних документів та, відповідно, необхідність встановлення розміру фіксованого гонорару в сумі 53 000,00 грн.

Суд вважає, що розмір витрат, погоджений між сторонами в договорі (53 000,00 грн), враховуючи предмет та підстави позову у даній справі, характер спірних правовідносин, обсяг доказів, сформовану судову практику в подібних спорах, не відповідає критеріям розумності та необхідності погодженого гонорару.

Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи, що позов та заяви по суті подані позивачем до укладання договору від 25.07.2025, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу, яка підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, до 10 000,00 грн, а решту витрат на правничу допомогу залишає за позивачем.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Феодосійська, 2Л" (03028, місто Київ, вулиця Феодосійська, 2Л, код 43875959) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) втрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн (десять тисяч грн 00 коп.).

3. В іншій частині заяви ОСОБА_1 відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення (ухвала), якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 03.10.2025.

Суддя О.Г. Удалова