УХВАЛА

м. Київ

22.09.2025Справа № 910/9116/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. справу за позовом Акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 2 807 880,00 грн., за участю представників: позивача - Гнатенка С.І., відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 2 807 880,00 грн. заборгованості за Договором про закупівлю матеріально-технічних ресурсів № 33/2025-ВДР від 30.04.2025 року на підставі статей 509, 530, 526, 610, 612, 625, 655, 691, 692, 712 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.08.2025 року відкрито провадження, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10.09.2025 року.

04.09.2025 року позивачем до суду подано заяву про розподіл судових, які останній просить стягнути з відповідача, а саме витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000,00 грн. та судовий збір в розмірі 42 118,20 грн.

У судовому засіданні 10.09.2025 року судом оголошено перерву у справі на 22.09.2025 року.

11.09.2025 року позивачем до суду подано заяву про закриття провадження у справі, в якій позивач зазначив про повну оплату відповідачем суми заборгованості у розмірі 2 807 880,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 519212 від 08.08.2025 року та просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, а також вирішити питання щодо розподілу судових, які позивач просив стягнути з відповідача.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадженні у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки після звернення позивача з даним позовом до суду заявлена до стягнення сума заборгованості у розмірі 2 807 880,00 грн. сплачена відповідачем в повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією № 519212 від 08.08.2025 року, предмет спору у справі відсутній. Відповідно, провадження у справі підлягає закриттю.

Згідно з частиною 3 статті 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до частини 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

За змістом частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки закриття провадження у справі є формою закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення по суті, у зв`язку з чим і результат вирішення спору відсутній, то при вирішенні питання щодо розподілу/повернення судового збору в даному випадку підлягає застосуванню положення пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір".

За таких обставин, сума судового збору у розмірі 42 118,20 грн., сплачена за подання позовної заяви, підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами частини 3-5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано суду Договір про надання правничої (адвокатської) допомоги № Б/Н від 02.05.2024 року, Лист-повідомлення про прийняття доручення клієнта згідно до Договору про надання правничої (адвокатської) допомоги № Б/Н від 02.05.2024 року, Детальний опис виконаних робіт (наданих адвокатських послуг) по справі за вих. № 40-21/83 від 04.09.2025 року та Акт № 2 здачі-приймання наданих послуг від 04.09.2025 року до Договору про надання правничої (адвокатської) допомоги № Б/Н від 02.05.2024 року на загальну суму 50 000,00 грн., з яких 44 000,00 грн. гонорар за представництво в Господарському суді міста Києва у справі № 910/9116/25 та 6 000,00 грн. складання тексту позовної заяви за вих. № 40-21/68 від 22.07.2025 року про стягнення заборгованості по справі № 910/9116/25.

Судом враховано, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Разом з тим, для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспівмірним.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (наприклад, рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, пункт 269).

Суд зазначає, що оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Однак, із наданих позивачем документів не вбачається, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги у справі, що розглядається є розумним та виправданим (як обов`язкової умови для відшкодування таких витрат іншою стороною).

Враховуючи фактичні обставини даної справи, її незначну складність, предмет та підстави позовних вимог, витрачений адвокатом час, а також з огляду на те, що відповідач виконав зобов`язання після відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 25 000,00 грн.

Керуючись Законом України "Про судовий збір" та статтями 129, 231, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 910/9116/25 закрити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5; ) на користь Акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" (39621, місто Кременчук, вулиця Івана Приходька, будинок 141; ) 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Повернути Акціонерному товариству "Кременчуцький сталеливарний завод" (39621, місто Кременчук, вулиця Івана Приходька, будинок 141; ) з Державного бюджету України сплачений судовий збір у розмірі 42 118 (сорок дві тисячі сто вісімнадцять) грн. 20 коп. на підставі платіжної інструкції № 93503 від 18.07.2025 року, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та підлягає оскарженню в порядку розділу IV ГПК України.

Повний текст ухвали складений 26.09.2025 року.

Суддя С.О. Чебикіна