ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2025 р. м. Рівне Справа № 918/775/25

Господарський суд Рівненської області у складі судді Мовчуна А.І, розглянувши матеріали справи

за позовом Рівненського обласного центру зайнятості

до відповідача Фізичної особи - підприємця Райн Тіни Григорівни

про повернення коштів мікрогранту у розмірі 146 101,00 грн

Секретар судового засідання Агаєва Н.Б.

Представники сторін у судове засідання не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору.

До Господарського суду Рівненської області 19.08.2025 надійшла позовна заява Рівненського обласного центру зайнятості до відповідача Фізичної особи - підприємця Райн Тіни Григорівни про повернення коштів мікрогранту у розмірі 146101,00 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання мікрогранту та положень Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 № 738, в частині створення робочих місць та працевлаштування на них осіб.

Також позивач просить покласти на відповідача судові витрати.

Відповідач відзиву на позов не надала, вимог не заперечила.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 20.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 15.09.2025.

Ухвалою суду від 15.09.2025 розгляд справи відкладено на 29.09.2025.

В судове засідання 29.09.2025 представник позивача не з`явився, однак до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання 29.09.2025 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте до суду повернулася ухвала суду від 15.09.2025 з відміткою відділення зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Ухвала суду від 15.09.2025 скеровувалась відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за її місцезнаходженням, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Слід зазначити, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі ГПК, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином і її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками процесу, давши правову оцінку доказам, які мають значення для вирішення справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

17.06.2023 фізична особа - підприємець Райн Христина Григорівна (надалі - відповідач) через Єдиний державний вебпортал електронних послуг "Дія" звернулась із заявою № 665QZY на отримання гранту на власну справу, згідно якої отримані кошти планувала використати для масштабування бізнесу з пошиття нижньої білизни для жінок, на придбання обладнання та сировини, та створити 2 робочі місця.

Пунктом 9 Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою КМУ від 21.06.2022 № 738 (далі - порядок), визначено, що заява формується отримувачем особисто або у відділенні уповноваженого банку засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг після проходження ним ідентифікації та автентифікації з використанням інтегрованої системи електронної ідентифікації, електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, та/або інших засобів ідентифікації, які дають змогу однозначно встановлювати особу отримувача.

Положеннями пункту 17 порядку передбачено, що рішення про надання мікрогранту приймається Державним центром зайнятості протягом 15 робочих днів з дня кінцевого строку подання заяв на основі інформації уповноваженого банку, яка включає результати перевірки ділової репутації отримувача та відомостей, зазначених у заяві, а також оцінку співбесіди з отримувачем, проведеної регіональними центрами зайнятості. Порядок обміну та передачі документів між уповноваженим банком та Державним центром зайнятості визначається договором про взаємодію.

Наказом Державного центру зайнятості "Про надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу" від 07.07.2023 № 101 прийнято рішення надати відповідачу мікрогрант на створення або розвиток власного бізнесу в сумі 250000,00 грн.

Умовами пункту 20 порядку, зокрема, передбачено, що для отримання мікрогранту отримувач укладає договір мікрогранту у відділенні уповноваженого банку шляхом підписання заяви про приєднання.

25.07.2023 фізична особа - підприємець Райн Христина Григорівна подала у АТ "Державний ощадний банк України" (Відділення 10017/01, вул. С. Петлюри, 16, м. Рівне, Рівненська область) заяву про приєднання до договору про надання мікрогранту, якою приєдналася до умов договору про надання мікрогранту, оприлюдненого на офіційному сайті ДЦЗ в мережі інтернет, вільний доступ до якого здійснювався за адресою: www.dcz.gov.ua.

Наказом Міністерства економіки України від 06.07.2022 № 1969 затверджено форму договору про надання мікрогранту (далі - договір), у преамбулі якого зазначено, що цей договір є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України і може бути укладений лише шляхом приєднання отримувача до всіх його умов в цілому шляхом надання АТ "Ощадбанк" заяви про приєднання до умов цього договору в порядку, передбаченому цим договором, який укладається між Державним центром зайнятості (далі - ДЦЗ), з однієї сторони, та суб`єктом господарювання (далі - отримувач), з іншої сторони, щодо якого ДЦЗ прийняв рішення про надання мікрогранту та який приєднався до умов цього договору у визначеному в ньому порядку. Договір вважається укладеним з дати проставляння уповноваженим банком (його представником) відмітки на поданій йому отримувачем заяві про приєднання.

Відтак, подання фізичною особою - підприємцем Райн Христиною Григорівною як отримувачем заяви про приєднання та проставлення уповноваженим банком відмітки на поданій заяві свідчить про приєднання відповідачем з 25.07.2023 до умов договору мікрогранту за формою, встановленою наказом Міністерства економіки України від 06.07.2022 року № 1969.

Суд звертає увагу, що матеріали справи містять свідоцтво серії І-ГЮ № 007598 від 18.08.2023 про зміну імені, відповідно до якого Райн Христина Григорівна змінила ім`я на Райн Тіну Григорівну.

08.08.2023 кошти мікрогранту у розмірі 250000,00 грн зараховані на рахунок відповідача, що підтверджується випискою АТ "Ощадбанк" від 15.01.2024 по її рахунку за період з 11.08.2023 по 15.01.2024.

Відповідно до пункту 1 розділу IV договору використання коштів мікрогранту здійснюється за цільовим призначенням, яке обумовлене умовами його надання, визначається бізнес - планом та повинно відповідати цілям, визначеним у бізнес - плані відповідно до пункту 3 розділу V цього договору.

Отримувач використовує кошти мікрогранту за цільовим призначенням протягом шести місяців з дати його отримання (зарахування на рахунок отримувача) (пункт 2 розділу IV договору). Отримувач реалізує бізнес - план протягом строку, визначеного в ньому (пункт 3 розділу IV договору).

Для використання коштів мікрогранту та оплати ними витрат отримувача, що відповідають цільовому призначенню мікрогранту, визначеному у бізнес - плані відповідно до пункту 3 розділу V цього договору та передбаченому бізнес - планом, отримувач подає до уповноваженого банку рахунок - фактуру (рахунок, квитанція, накладна тощо) або договір, укладений між отримувачем і постачальником (продавцем) обладнання, сировини та матеріалів тощо. На підставі документів, зазначених в абзаці першому цього пункту, уповноважений банк забезпечує проведення операції з оплати витрат, які відповідають цільовому призначенню гранту та бізнес - плану (пункт 4 розділу IV договору).

Абзацом 4 пункту 24 порядку передбачено, що до бізнес-плану, який є невід`ємним додатком до договору мікрогранту, в межах наданої суми мікрогранту можуть бути внесені зміни після їх затвердження рішенням комісії Державного центру зайнятості.

13.10.2023 відповідач уклала з Державним центром зайнятості додаткову угоду до договору про надання мікрогранту. Додатком до даної додаткової угоди є оновлений бізнес - план, у якому в межах наданої суми мікрогранту відповідач здійснила перерозподіл коштів за напрямками витрат (крім обладнання і сировини додала оренду та маркетинг).

Наказом Державного центру зайнятості № 159 від 13.10.2023 "Про зміни цільового призначення коштів мікрогранту/гранту" погоджено зазначені зміни цільового призначення коштів мікрогранту відповідачу.

Згідно пункту 7 розділу IV договору для підтвердження цільового використання гранту ДЦЗ через регіональні, міські, районні, міськрайонні центри зайнятості, філії регіональних центрів зайнятості здійснює моніторинг та контроль за виконанням умов договору шляхом періодичних виїзних оглядів місця провадження господарської діяльності отримувача протягом трьох років з дня укладення отримувачем договору мікрогранту або до повного виконання обов`язкової умови договору, визначеної абзацом третім пункту 20 порядку.

Відповідно до абз. 3 п. 20 порядку обов`язковою умовою договору мікрогранту, серед іншого, є створення протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку робочих місць залежно від розміру мікрогранту, визначеного пунктом 4 цього Порядку, та працевлаштування на них осіб на строк не менш як 24 місяці протягом трирічного строку реалізації проекту. У разі призову отримувача на військову службу під час мобілізації або укладення контракту на проходження військової служби, що підтверджується відповідними документами та заявою на ім`я керівника регіонального центру зайнятості, виконання обов`язкової умови договору мікрогранту тимчасово зупиняється та продовжується після демобілізації отримувача. Під виконанням обов`язкової умови щодо створення робочих місць у цьому Порядку слід розуміти створення робочих місць понад штатну чисельність працівників на дату подання заяви на отримання мікрогранту або створення робочих місць у зв`язку з утворенням нового суб`єкта господарювання.

Згідно бізнес - плану, договору про надання мікрогранту відповідач взяла на себе зобов`язання працевлаштувати 2 (двох) найманих працівників.

Під час здійснення моніторингу та контролю виконання відповідачем умов договору мікрогранту за період з 08.08.2023 по 27.02.2024 працівниками Рівненської філії Рівненського обласного центру зайнятості складено акт перевірки дотримання умов договору мікрогранту № 1 від 27.02.2024, яким встановлено: відповідачем використані кошти за цільовим призначенням у розмірі 225601,00 грн; обов`язкова умова договору - створення 2-х робочих місць протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок - не виконана.

Вищевказаний акт підписаний відповідачем без жодних пояснень.

Пунктом 23 порядку передбачено, що у разі відмови отримувача від мікрогранту або невикористання отримувачем протягом шести місяців з дати зарахування коштів мікрогранту на рахунок отримувача в уповноваженому банку або використання мікрогранту не в повному обсязі протягом зазначеного періоду невикористані кошти протягом трьох операційних днів після отримання заяви про відмову від мікрогранту або завершення шестимісячного строку повертаються уповноваженим банком на: реєстраційний рахунок загального фонду Мінекономіки, відкритий в Казначействі, для подальшого їх перерахування до державного бюджету в установленому порядку - для коштів, наданих із загального фонду державного бюджету; спеціальний реєстраційний рахунок Мінекономіки, відкритий в Казначействі, - для коштів, наданих із спеціального фонду державного бюджету; на рахунок Фонду - для мікрогрантів, наданих за рахунок коштів Фонду.

Залишок невикористаного відповідачем мікрогранту у розмірі 24399,00 грн повернуто до бюджету.

Відповідно до абзацу 8 пункту 20 порядку у разі невиконання обов`язкової умови договору мікрогранту, зокрема нестворення отримувачем робочих місць протягом шести місяців з дня зарахування коштів на його рахунок та непрацевлаштування на них осіб згідно з умовами цього порядку, сума мікрогранту протягом одного місяця після закінчення такого шестимісячного періоду повертається отримувачем у повному обсязі уповноваженому банку на рахунок з якого здійснюється перерахування мікрогранту.

Абзацом 5 пункту 21 порядку встановлено, що рішення про поверненя мікрогранту приймаються регіональними центрами зайнятості.

Відтак, наказом Рівненського обласного центру зайнятості від 06.03.2024 № 56 "Про повернення коштів мікрогранту фізичною особою - підприємцем Райн Тіною Григорівною" було прийнято рішення про повернення відповідачем коштів у розмірі 225601,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору Рівненським обласним центром зайнятості була направлена претензія № 06-880 від 11.03.2024, яку відповідач отримала 12.03.2024, що підтверджується її підписом.

Відповідачка повернула кошти мікрогранту у розмірі 59500,00 грн.

Щодо решти суми, то 27.03.2024 відповідач звернулась до Рівненського обласного центру зайнятості із заявою, у якій просила розстрочити повернення коштів у розмірі 166101,00 грн шляхом сплати не менше 20000,00 грн до 28 числа щомісячно.

На виконання вищевказаної заяви, 06.05.2024 відповідач повернула кошти у розмірі 5000,00 грн та 30.05.2024 - 15000,00 грн.

В порушення взятих на себе зобов`язань решту коштів відповідачем не повернуто.

Повторно Рівненським обласним центром зайнятості направлялась на її адресу претензія № 06-2442 від 02.08.2024, яка залишилась без відповіді та задоволення.

Станом на день звернення до суду з позовною заявою заборгованість відповідача складає 146101,00 грн.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити кошти тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника належного виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а за їх відсутності - згідно зі звичаями ділового обороту чи іншими вимогами, що звичайно ставляться. Виконання, зміна чи припинення договірних зобов`язань можуть бути обумовлені вчиненням або утриманням від вчинення певних дій однією зі сторін чи настанням обставин, визначених договором, у тому числі таких, що залежать від волі сторони.

Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Правовідносини між сторонами врегульовані Законом України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні" та Порядком надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 №738.

Частинами 1, 2 ст. 12 Закону України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні" передбачено, що державна підтримка надається суб`єктам малого і середнього підприємництва, які відповідають критеріям, встановленим частиною третьою статті 55 Господарського кодексу України. Державна підтримка передбачає формування програм, в яких визначається механізм цієї підтримки. Програми державної підтримки розробляються та впроваджуються спеціально уповноваженим органом у сфері розвитку малого і середнього підприємництва із залученням інших центральних органів виконавчої влади та громадських організацій, що представляють інтереси суб`єктів малого і середнього підприємництва. Державні програми підтримки затверджуються Кабінетом Міністрів України в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні" державна підтримка суб`єктів малого і середнього підприємництва та об`єктів інфраструктури підтримки малого і середнього підприємництва включає фінансову, інформаційну, консультаційну підтримку, у тому числі підтримку у сфері інновацій, науки і промислового виробництва, підтримку суб`єктів малого і середнього підприємництва, що провадять експортну діяльність, підтримку у сфері підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації управлінських кадрів та кадрів ведення бізнесу.

Частинами 1 - 3 ст. 16 Закону України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні" визначено, що надання фінансової державної підтримки здійснюється спеціально уповноваженим органом у сфері розвитку малого і середнього підприємництва, іншими органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, Українським фондом підтримки підприємництва та іншими загальнодержавними фондами, регіональними та місцевими фондами підтримки підприємництва. Основними видами фінансової державної підтримки є: 1) часткова компенсація відсоткових ставок за кредитами, що надаються на реалізацію проектів суб`єктів малого і середнього підприємництва; 2) часткова компенсація лізингових, факторингових платежів та платежів за користування гарантіями; 3) надання гарантії та поруки за кредитами суб`єктів малого і середнього підприємництва; 4) надання кредитів, у тому числі мікрокредитів, для започаткування і ведення власної справи; 5) надання позик на придбання і впровадження нових технологій; 6) компенсація видатків на розвиток кооперації між суб`єктами малого і середнього підприємництва та великими підприємствами; 7) фінансова підтримка впровадження енергозберігаючих та екологічно чистих технологій; 8) інші види не забороненої законодавством фінансової державної підтримки.

Згідно зі статтями 12 і 16 Закону України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні" Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 21.06.2022 №738 "Деякі питання надання грантів бізнесу", якою затверджено Порядок надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу.

Відповідно до п. 1 порядку метою надання безповоротної державної допомоги у формі мікрогрантів є сприяння зайнятості населення, створення або розвиток власного бізнесу. Джерелами фінансування надання мікрогрантів отримувачам є кошти: Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття (Фонд); державного бюджету, у тому числі кошти, що надходять на рахунок Мінекономіки «Фонд підтримки малого та середнього бізнесу», відкритий у Національному банку, на який зараховуються добровільні внески (благодійні пожертви) від фізичних та юридичних осіб приватного права та/або публічного права в національній та іноземній валюті.

Згідно з п. 2 порядку головним розпорядником бюджетних коштів є Мінекономіки. Розпорядником коштів Фонду є Державний центр зайнятості

Відповідно до Положення про Рівненський обласний центр зайнятості, затвердженого наказом Державного центру зайнятості № 182 від 02.11.2023, позивач - регіональний центр зайнятості є неприбутковою державною установою централізованій системі державних установ Державної служби зайнятосі гідпорядкованою та підзвітною Державному центру зайнятості; предметом діяльності, серед іншого, є виконання програм та заходів, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 17 порядку рішення про надання мікрогранту приймається Державним центром зайнятості протягом 15 робочих днів з дня кінцевого строку подання заяв на основі інформації уповноваженого банку, яка включає результати перевірки ділової репутації отримувача та відомостей, зазначених у заяві, а також оцінку співбесіди з отримувачем, проведеної регіональними центрами зайнятості, та документальне підтвердження отримувачем відсутності даних щодо наявності судових справ, відкритих виконавчих проваджень, арешту/конфіскації майна (активів) у разі отримання таких даних з автоматизованих систем та відсутності податкового боргу. Порядок обміну та передачі документів між уповноваженим банком та Державним центром зайнятості визначається договором про взаємодію.

Абазацом 3 пункту 20 порядку визначено, що обов`язковою умовою договору мікрогранту, крім надання мікрогранту отримувачам, визначеним абзацами другим та п`ятим пункту 4 цього порядку, є створення протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку робочих місць залежно від розміру мікрогранту, визначеного пунктом 4 цього порядку, та працевлаштування на них осіб на строк не менш як 24 місяці протягом трирічного строку реалізації проекту. У разі призову отримувача на військову службу під час мобілізації або укладення контракту на проходження військової служби, що підтверджується відповідними документами та заявою на ім`я керівника регіонального центру зайнятості, виконання обов`язкової умови договору мікрогранту тимчасово зупиняється та продовжується після демобілізації отримувача. Під виконанням обов`язкової умови щодо створення робочих місць у цьому порядку слід розуміти створення робочих місць понад штатну чисельність працівників на дату подання заяви на отримання мікрогранту або створення робочих місць у зв`язку з утворенням нового суб`єкта господарювання.

Згідно з п. 8 розділу VII договору у разі несвоєчасного та/або неповного виконання пунктів 20 і 21 Порядку сума мікрогранту вважається заборгованістю, стягнення якої здійснюється Державним центром зайнятості та/або регіональним центром зайнятості в судовому порядку.

Станом на день звернення до суду, відповідач кошти мікрогранту у повному обсязі добровільно не повернула та не надала жодних доказів на спростування вищезазначених порушень умов договору та порядку.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Висновки суду.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача коштів мікрогранту у розмірі у розмірі 146101,00 грн.

Розподіл судових витрат.

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, суд вважає, що судові витрати позивача в частині сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн необхідно покласти на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 233, 238, 241 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Райн Тіни Григорівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Рівненського обласного центру зайнятості (33013, м. Рівне, вул. Кавказька, 9а, ) кошти мікрогранту у розмірі 146 101 (сто сорок шість тисяч сто одна) грн 00 коп шляхом перерахування на р/р НОМЕР_2 в АТ "Ощадбанк" (отримувач - АТ "Ощадбанк", код отримувача - 00032129).

3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Райн Тіни Григорівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Рівненського обласного центру зайнятості (33013, м. Рівне, вул. Кавказька, 9а, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп на р/р UA0706075, банк - Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, одержувач - Рівненський обласний центр зайнятості.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua.

Повне рішення складено та підписано 29 вересня 2025 року.

Суддя А.І.Мовчун