ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.09.2025 Справа №905/616/25

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І. за участю секретаря судового засідання Вологжаніної К.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях, м. Харків, Харківська область,

до відповідача Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», м.Київ,

про стягнення заборгованості у сумі 53498,78грн та пені у сумі 8803,86грн, всього 62302,64грн,

За участю (в режимі відеоконференції):

від позивача: Лопачук Н.І.

від відповідача: Ніколаєнко Н.О.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях, м. Харків, Харківська область, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», м. Київ, про стягнення заборгованості у сумі 53498,78грн та пені у сумі 8803,86грн, всього 62302,64грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором оренди №6534/2018 нерухомого майна, що належить до державної власності від 03.07.2018, в частині повної та своєчасної сплати орендної плати за період травень-грудень 2023 у розмірі 53498,78грн, чим також зумовлено нарахування заявленої до стягнення пені.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечив, посилаючись на те, що з 24.02.2022 у зв`язку з початком повномасштабного вторгнення Російської Федерації на території держави України та веденням активних бойових дій доступ працівників Донецької регіональної філії Центру ДЗК до орендованого приміщення припинений у зв`язку з розміщенням військових, що спричинило неможливість користування орендованим майном через обставини, за які відповідач не відповідає. Філія призупинила свою діяльність та не використовувала орендований об`єкт за цільовим призначенням.

Позивач у відповіді на відзив проти доводів відповідача заперечив, зазначивши про відсутність документів, які б давали змогу прийняти рішення щодо скасування орендної плати, та наявність правових підстав для нарахування орендної плати за заявлений період.

В запереченнях на відповідь на відзив відповідач ще раз послався на те, що орендар фактично не міг користуватись орендованим майном через обставини, за які він не відповідає.

Рух справи.

Ухвалою від 23.06.2025 суд відкрив провадження у справі 905/616/25; розгляд справи вирішив здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Повідомлення сторін про відкриття провадження у справі №905/616/25 суд здійснив шляхом направлення ухвали від 23.06.2025 до електронних кабінетів сторін в системі «Електронний суд».

Ухвалою від 27.08.2025 суд вирішив здійснити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 04.09.2025.

У підготовчому засіданні 04.09.2025 взяли участь представники обох сторін, надали пояснення. Суд відклав підготовче засідання на 10.09.2025

Ухвалою суду від 10.09.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 16.09.2025.

В судовому засіданні 16.09.2025 в режимі відеоконференції взяли участь представники сторін, позивач підтримав позовні вимоги, відповідач проти задоволення позову заперечив.

15.09.2025 та 16.06.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли заяви про поновлення строків на подання доказів та приєднання до матеріалів справи заяву свідка ОСОБА_1 (працівника ДП «Центр державного земельного кадастру») від 12.09.2025 та здійснений відповідачем розрахунок орендної плати.

За результатом розгляду заяв відповідача суд у судовому засіданні 16.09.2025 без оформлення окремим письмовим документом постановив ухвалу в протокольній формі згідно з положеннями ч.5 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України про поновлення строку для подання доказів та долучення їх до матеріалів справи. При цьому суд врахував обізнаність позивача про подані відповідачем документи та відсутність заперечень позивача проти їх долучення до справи, про що представник позивача надав пояснення у судовому засіданні. Проти розрахунку відповідача представник позивача заперечив.

Заслухавши сторін, суд дійшов висновку про розгляд справи у судовому засіданні 16.09.2025.

При цьому розумність тривалості судового провадження оцінена судом, виходячи з обставин справи та з огляду на поведінку сторін (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення сторін, оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

03.07.2018 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області (правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях) (орендодавець) та Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» (орендар) укладено договір оренди №6534/2018 нерухомого майна, що належить до державної власності, відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування державне майно нежитлові вбудовані приміщення загальною площею 79,2 кв.м, у тому числі першого поверху площею 65,7 кв. м та другого поверху 13,5 кв. м будівлі (реєстровий номер 00194317.28.АААДЕЖ556), розташовані за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул. Європейська, 13, що знаходяться на балансі ВАТ «Укрцинк» та не увійшла до статутного капіталу ВАТ «Укрцинк» (п.1.1).

Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців з 03.07.2018 до 02.06.2021 включно (п.10.1 договору №6534/2018 від 03.07.2018).

У виконання умов договору №6534/2018 від 03.07.2018 сторонами складено та підписано акт прийому-передачі орендарю нерухомого майна.

10.06.2021 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях (позивач, орендодавець), Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» (відповідач, орендар) та Відкритим акціонерним товариством «Укрцинк» (балансоутримувач) укладено договір №1 про внесення змін до договору оренди від 03.07.2018 №6534/2018 нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності (далі договір №1), за умовами п.1.1 якого орендодавець і балансоутримувач передають, а орендар приймає у строкове платне користування майно, зазначене у п.4 розділу I «Змінювані умови договору», вартість якого становить суму, визначену у п.6 розділу I «Змінювані умови договору».

Об`єкт оренди та склад майна складають нежитлові вбудовані приміщення загальною площею 79,2 кв. м, у тому числі першого поверху площею 65,7 кв. м та другого поверху 13,5 кв. м будівлі (реєстровий номер 00194317.28.АААДЕЖ556), за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Європейська, 13, що знаходиться на балансі ВАТ «Укрцинк» та не увійшла до статутного капіталу ВАТ «Укрцинк» (пп.4.1 п.4 розділу I «Змінювані умови договору» договору №1).

Відповідно до пп.7.1 п.7 розділу I «Змінювані умови договору» договору №1, цільове призначення майна розміщення офісу Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру».

Пунктом 2.1 розділу II «Незмінювані умови договору» договору №1 встановлено, що орендар вступає у строкове платне користування майном у день підписання акта приймання-передачі майна. Акт приймання-передачі майна підписаний між сторонами 03.07.2018.

Орендна плата становить суму, визначену у пункті 9 Умов. Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством (п.3.1 розділу II «Незмінювані умови договору» договору №1).

Місячна орендна плата становить 4837,50грн без ПДВ (дата оцінки ринкової вартості 09.03.2021, що є датою визначення орендної плати за базовий місяць оренди) (пп.9.1 п.9 розділу I «Змінювані умови договору» договору №1).

Відповідно до п.3.2 розділу II «Незмінювані умови договору» договору №1 орендна плата за другий і кожний наступний місяці оренди визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць оренди на індекс інфляції за наступний місяць.

Орендар сплачує орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні, визначеному у пункті 16 Умов (або в іншому співвідношенні, визначеному законодавством), щомісяця до 15 числа, що настає за поточним місяцем оренди (п.3.3 розділу II «Незмінювані умови договору» договору №1).

Згідно з п.16 розділу I «Змінювані умови договору» договору №1 співвідношення розподілу орендної плати станом на дату укладання договору: державному бюджету 100 відсотків суми орендної плати.

Відповідно до п.3.8 розділу II «Незмінювані умови договору» договору №1 орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується орендодавцем (в частині, належній державному бюджету) та/або балансоутримувачем (в частині, належній балансоутримувачу).

Згідно з п.3.9 розділу II «Незмінювані умови договору» договору №1 на суму заборгованості орендаря із сплати орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати до державного бюджету.

Надміру сплачена сума орендної плати, що надійшла до бюджету або балансоутримувачу, підлягає у встановленому порядку зарахуванню в рахунок майбутніх платежів (п.3.10 розділу II «Незмінювані умови договору» договору №1).

Відповідно до п.9.1 розділу II «Незмінювані умови договору» договору №1 орендар має можливість, забезпечену його власними або залученими фінансовими ресурсами, своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату та інші платежі відповідно до цього договору.

Договір укладено на строк, визначений у п.12 розділу I «Змінювані умови договору». Перебіг строку договору починається з дня набрання чинності цим договором. Договір набирає чинності в день його підписання сторонами. Строк оренди за цим договором починається з наступного дня після дати закінчення строку оренди за договором, який продовжується (п.12.1 розділу II «Незмінювані умови договору» договору №1).

Договір продовжено на 2 роки 11 місяців до 02.05.2024 (п.12 розділу I «Змінювані умови договору» договору №1).

Пунктом 12.2 розділу II «Незмінювані умови договору» договору №1 встановлено, що умови цього договору зберігають силу протягом всього строку дії цього договору, в тому числі у разі, коли після його укладення законодавством встановлено правила, що погіршують становище орендаря, крім випадку, передбаченого пунктом 3.7 цього договору, а в частині зобов`язань орендаря щодо орендної плати до виконання зобов`язань.

Як свідчать матеріали справи нарахування орендної плати у період з 01.01.2023 по 31.12.2023 позивач здійснив у розмірі 100% розміру орендної плати, встановленої договором оренди (з урахуванням індексації), а саме: січень 2023 6638,16грн, лютий 2023 6684,63грн, березень 2023 6784,90грн, квітень 2023 6798,47грн, травень 2023 6832,46грн, червень 2023 6887,12грн, липень 2023 6845,80грн, серпень 2023 6749,96грн, вересень 2023 6783,71грн, жовтень 2023 6837,98грн, листопад 2023 6872,17грн, грудень 2023 6920,28грн.

За розрахунком позивача за період з травня по грудень 2023 заборгованість відповідача зі сплати орендної плати склала 53498,78грн, у тому числі: травень 2023 5601,76грн (з урахуванням переплати станом на 01.06.2023 у сумі 1230,70грн), червень 2023 6887,12грн, липень 2023 6845,80грн, серпень 2023 6749,96грн, вересень 2023 6783,71грн, жовтень 2023 6837,98грн, листопад 2023 6872,17грн, грудень 2023 6920,28грн.

Матеріали справи свідчать, що з посиланням на положення постанови Кабінету Міністрів України «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» №634 від 27.05.2022 (чинні у відповідні періоди), нарахування орендної плати за періоди 2022 та 2024 років позивач не здійснював, виходячи з того, що під час дії воєнного стану у ці періоди відповідач був звільнений від сплати орендної плати. Періодом нарахування орендної плати в межах заявленого позову є 2023 рік.

З вимогою сплатити оренду плату за період 2023 року та пеню, нараховану за порушення строків її сплати, позивач направив відповідачу лист №11-03-1043ВС від 21.06.2024, у відповідь на який відповідач листом від 23.07.2024 №5-1/1977 повідомив позивача про те, що на території, де розташоване орендоване приміщення (м.Костянтинівка, Донецька область) ведуться активні бойові дії, приміщення орендар не використовує.

Нараховану позивачем орендну плату відповідач не сплатив, листи позивача №11-03-1388ВС від 14.08.2024, №11-03-145 від 28.01.2025, №11-03-678 від 21.05.2025 з вимогами щодо сплати орендної плати залишив без відповіді. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Розглядаючи спір по суті позовних вимог та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Відповідно до ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Частиною другою цієї статті встановлено, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З огляду на вимоги ч.ч.1, 3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 Цивільного кодексу України.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як визначено ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Правовідносини, що склалися між сторонами на підставі договору №6534/2018 від 03.07.2018, врегульовано положеннями Глави 58 Цивільного кодексу України, Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (оскільки предметом договору є нерухоме майно, що знаходиться у державній власності).

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч.ч. 1 та 3 ст. 760 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

Приписами ч.ч. 1-4 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендна плата визначається за результатами аукціону. Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, постановлено ввести в Україні воєнний стан з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому період введення в Україні воєнного стану продовжувався та діє на теперішній час.

У зв`язку із запровадженням воєнного стану в Україні Законом України №2181-IX від 01.04.2022 було внесено зміни до Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та доповнено пунктом 6-1, згідно з яким під час дії воєнного стану Кабінет Міністрів України може встановити інші правила передачі в оренду державного та комунального майна, ніж ті, що передбачені цим Законом.

Приписами пп.1 п.1 постанови Кабінету Міністрів України «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» №634 від 27.05.2022 (далі постанова Кабінету Міністрів України №634) в редакції, чинній у спірний період, до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України №512 від 07.05.2024, було встановлено, що на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування, але у будь-якому разі до 31 грудня 2022 р., за договорами оренди державного і комунального майна, чинними станом на 24 лютого 2022 р. або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 р. або раніше, звільняються від орендної плати орендарі державного і комунального майна: які використовують майно, розташоване в адміністративно-територіальних одиницях, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану (Донецька область; Запорізька область в межах Бердянського, Василівського, Мелітопольського, Пологівського районів; Луганська область; Миколаївська область в межах Баштанського, Вознесенського районів (крім селищ міського типу Доманівка, Братське, м. Южноукраїнська), Миколаївського району (крім м. Миколаєва); Харківська область в межах Богодухівського району (крім мм. Валків, Богодухова, смт Краснокутськ), Ізюмського району, Куп`янського і Харківського районів (крім м. Мерефи, смт Нова Водолага, м. Харкова), Чугуївського району (крім м. Змієва); Херсонська область; Автономна Республіка Крим; м. Севастополь).

Звільнення або перерахунок орендної плати відповідно до цього пункту здійснюється без окремого рішення орендодавця (пп.5 п.1 постанови Кабінету Міністрів України №634).

Як вбачається з матеріалів справи об`єкт оренди нерухомого майна розташований у м. Костянтинівка Донецької області (Костянтинівська міська територіальна громада).

Підпунктом 1 пункту 1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №209 «Деякі питання державної реєстрації та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану» (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №1422 від 16.12.2022) було встановлено, що протягом дії воєнного стану припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в межах адміністративно-територіальних одиниць, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії або тимчасово окупованих, інформація про які міститься в переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій.

Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 (чинний у спірний період), Костянтинівську міську територіальну громаду, до якої входить і місто Костянтинівка, включено до переліку територій активних бойових дій з 01.01.2023 до 21.06.2023.

Слід вказати, що аналіз положень постанови Кабінету Міністрів України № 634, як станом на дату її прийняття, так і з урахуванням внесених до неї змін, свідчить, що метою прийняття вказаної постанови є зменшення фінансового навантаження на орендарів державного та комунального майна у зв`язку з введенням в країні воєнного стану, для підтримання суб`єктів, які опинились в зоні бойових та можливих бойових дій, які несуть надмірний тягар у зв`язку з військовою агресією. При цьому, законодавець на певний період звільнив від сплати орендної плати орендарів державного та комунального майна, яке знаходилось на території, на якій велися активні бойові дії або які були максимально наближені до лінії активних бойових дій. Так, від сплати орендної плати звільнялись усі орендарі державного та комунального майна, розташованого в Донецькій області, але щодо такого звільнення було встановлено умову щодо розташування відповідного майна в адміністративно-територіальних одиницях, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану.

Таким чином, слід враховувати, що визначені пп.1 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №634 підстави для звільнення від сплати орендної плати за користування державним майном зумовлені такими обставинами (в їх сукупності): триванням в країні воєнного стану, місцезнаходженням об`єкта орендованого нерухомого майна на певній територій та припиненням на відповідній адміністративно-територіальній одиниці доступу користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України.

Отже враховуючи тривання воєнного стану після 31.12.2022 та розташування орендованого відповідачем майна (м. Костянтинівка, Донецька область) на території, яка до 21.06.2023 була включена до переліку територій активних бойових дій, де припинено доступ до єдиних та державних реєстрів, у розумінні положень пп.1 п.1-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №209 в редакції постанови КМУ №1422 від 16.12.2022, суд дійшов висновку про розповсюдження дії пп.1 п.1 постанови Кабінету Міністрів України №634 на спірні правовідносини у період з 01.01.2023 по 20.06.2023 та звільнення відповідача від сплати орендної плати у вказаний період.

Враховуючи викладене, нарахування позивачем орендної плати у період з 01.01.2023 по 20.06.2023 у сумі 38330,03грн є неправомірним.

Дійшовши такого висновку, суд зауважує, що наявність у пп.1 п.1 постанови Кабінету Міністрів України №634 правової конструкції «але у будь-якому разі до 31.12.2022» свідчить, що така дата вказана як кінцева у разі припинення воєнного стану раніше 31.12.2022.

Оскільки воєнний стан не був припинений під час спірного періоду 2023 року, положення цього пункту мало бути враховано позивачем при здійсненні нарахування платежів після 31.12.2022.

Дійшовши такого висновку, суд не бере до уваги посилання позивача на листи Фонду державного майна України №10-16-4516 від 24.02.2023 та Міністерства економіки України №3211-07/11185-09 від 14.03.2023 щодо нарахування орендної плати орендарям, визначеним пп.1 п.1 постанови Кабінету Міністрів України №634, з 01.01.2023 року у розмірі 100 % без застосування знижки, оскільки ці листи не мають доказового значення, а містять виключно тези щодо тлумачення чинного законодавства.

Надалі, на підставі постанови Кабінету Міністрів України №469 від 09.05.2023 пп.1 п.1-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №209 викладено в такій редакції «припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в межах адміністративно-територіальних одиниць, що належать до територій активних бойових дій (крім територій активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій або тимчасової окупації.

Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 (чинний у спірний період), Костянтинівську міську територіальну громаду з 21.06.2023 включено до переліку територій активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси.

Отже з 21.06.2023 розповсюдження дії пп.1 п.1 постанови Кабінету Міністрів України №634 на спірні правовідносини у період з 21.06.2023 по 31.12.2023 припинилось, тобто від сплати орендної плати у вказаний період на підставі пп.1 п.1 постанови Кабінету Міністрів України №634 відповідача повністю звільнено не було.

Поряд з тим, суд бере до уваги приписи абз.3 пп.4 п.1 постанови Кабінету Міністрів України №634, якими встановлено, що на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022 р. або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 р. або раніше: орендарям, крім визначених підпунктами 1-3 цього пункту, орендна плата нараховується у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати, встановленої договором оренди (з урахуванням її індексації).

Отже, враховуючи те, що відповідача з 21.06.2023 по 31.12.2023 не було віднесено до орендарів, визначених пп.1,2,3 п.1 постанови Кабінету Міністрів України №634, суд дійшов висновку, що на спірні правовідносини у цей період розповсюджується дія пп.4 п.1 постанови Кабінету Міністрів України №634, тому наявні підстави для нарахування орендної плати відповідачу у цей період у розмірі 50%.

Суд зауважує, що нарахування відповідачу 100% розміру орендної плати на території Костянтинівської міської територіальної громади Донецької області, яку у період 2023 року було відносено до території активних бойових дій, є вочевидь несправедливим у порівнянні з орендарями в інших регіонах України, до яких протягом 2023 року застосовувалась пільга у розмірі 50% розміру орендної плати.

Протилежний висновок про нарахування відповідачу орендної плати за оренду майна, розташованого на території активних бойових дій, в розмірі 100% не відповідає закріпленому у ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданню господарського судочинства, яким зокрема є вирішення спору на засадах справедливості.

За розрахунком суду орендна плата за період з 21.06.2023 по 31.12.2023 становить:

за червень 2023 (10днів з 21.06.2023 по 30.06.2023) 1147,86грн ((6887,13-50%)/30х10), де 6887,13грн сума 100% орендної плати за червень місяць з урахуванням індексації, 50% (пільга);

за липень 2023 3422,91грн (6845,81-50%), де 6845,81грн сума 100% орендної плати за липень місяць з урахуванням індексації, 50% (пільга);

за серпень 2023 3374,99грн (6749,97-50%), де 6749,97грн сума 100% орендної плати за серпень місяць з урахуванням індексації, 50% (пільга);

за вересень 2023 3391,86грн (6783,72-50%), де 6783,72грн сума 100% орендної плати за вересень місяць з урахуванням індексації, 50% (пільга);

за жовтень 2023 3418,99грн (6837,99-50%), де 6837,99грн сума 100% орендної плати за жовтень місяць з урахуванням індексації, 50% (пільга);

за листопад 2023 3436,09грн (6872,18-50%), де 6872,18грн сума 100% орендної плати за листопад місяць з урахуванням індексації, 50% (пільга);

за грудень 2023 3460,14грн (6920,29-50%), де 6920,29грн сума 100% орендної плати за грудень місяць з урахуванням індексації, 50% (пільга);

всього 21652,84грн.

Дослідивши наданий позивачем документ «Стан надходження орендної плати за договором оренди від 03.07.2018 №6534/2018, укладеним між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій та Луганській областях, станом на 03.06.2025», судом встановлено, що станом на 01.01.2023 за відповідачем обліковувалась переплата у сумі 28136,86грн, що також підтверджується наданими позивачем додатковими поясненнями, що надійшли через систему «Електронний суд» 09.09.2025.

Матеріали справи свідчать, що ці кошти були зараховані позивачем в рахунок орендної плати за період січень квітень 2023 та частково за травень 2023.

Однак, з огляду на висновок суду щодо правомірного періоду нарахування орендної плати у 2023 році, а саме з 21.06.2023 по 31.12.2023, переплата у сумі 28136,86грн підлягає зарахуванню в рахунок орендної плати за встановлений судом правомірний період.

Отже, враховуючи встановлений судом розмір орендної плати за правомірний період з 21.06.2023 по 31.12.2023 у сумі 21652,84грн та переплату у сумі 28136,86грн, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача заборгованості зі сплати орендної плати за період 2023 року.

За таких обставин висновок позивача щодо порушення відповідачем умов договору №6534/2018 нерухомого майна, що належить до державної власності від 03.07.2018, в частині неправомірного ухилення від виконання обов`язку зі сплати орендної плати за період травень-грудень 2023 у розмірі 53498,78грн у розумінні ст.610 Цивільного кодексу України, суд розцінює як помилковий, з огляду на що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у сумі 53498,78грн задоволенню не підлягає з мотивів їх безпідставності.

Дійшовши такого висновку, суд зазначає, що крім іншого, певною мірою бере до уваги пояснення відповідача про неможливість користуватися орендованим майном через обставини, за які орендар не відповідає, що відповідно до ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України є підставою для звільнення від сплати орендної плати.

Вказані обставини відповідач доводить заявою свідка від 12.09.2025, ОСОБА_1 , в якій остання зазначила, що у 2022 році працювала на посаді геодезиста Костянтинівського виробничого відділу Донецької філії Центру ДЗК та вказала, що доступ працівників до приміщень за адресою: вул. Європейська, 13, м. Костянтинівка, Донецька область, орендованих для розміщення Костянтинівського виробничого відділу Донецької філії центру ДЗК, був заблокований з березня 2022 по 2025 рік у зв`язку з розміщенням військових. ОСОБА_1 сказала, що у квітні 2022 року вийшла на роботу, але її не допустили в приміщення військові. Разом із нею у квітні 2022 року до приміщень не були допущені такі працівники відділу: ОСОБА_2 начальник Костянтинівського виробничого відділу Донецької філії Центру ДЗК; Тюнін Юрій Олександрович в.о. заступника директора Донецької філії Центру ДЗК. Протягом 2023 року працівники відділу також не могли користуватися приміщеннями за цільовим призначенням через користування цими приміщеннями та розміщення в них військових. При цьому Тюніна В.В. засвідчила, що особисто була свідком подій, коли працівники Костянтинівського виробничого відділу Донецької філії Центру ДЗК не були допущені до орендованих приміщень з березня 2022 року по 2025 рік.

Підпис свідка на заяві від 12.09.2025 посвідчено приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Радіоновим Ю.В. (зареєстровано в реєстрі за №1193).

Представник позивача у судовому засіданні 16.09.2025 проти вказаних обставин не заперечила, однак пояснила, що визнати факт неможливості користування відповідачем орендованим приміщенням позивач не має можливості з причини відсутності будь-якого документального оформлення вилучення орендованого майна в умовах воєнного стану для потреб держави.

Отже, з огляду на відсутність доказів вилучення орендованого майна в умовах воєнного стану для потреб держави в установленому законом порядку суд розцінює аргументи відповідача щодо наявності підстав для звільнення від орендної плати в розумінні ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України як такі, що не доведені повною мірою поданими відповідачем доказами.

Отже з метою досягнення правової певності суд зазначає, що мотивом відмови в задоволенні позову є висновок суду про відсутність доведеної матеріалами справи заборгованості відповідача зі сплати орендної плати за період травень-грудень 2023 у заявленому до стягнення розмірі.

Щодо позовних вимог про стягнення 8803,86грн пені, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання.

Як встановлено ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто, пеня нараховується у разі встановлення прострочення виконання грошового зобов`язання.

Заявлену до стягнення пеню у розмірі 8803,86грн позивач нарахував на підставі п.3.9 розділу II «Незмінювані умови договору» договору №1, за умовами якого на суму заборгованості орендаря із сплати орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати до державного бюджету.

З огляду на відсутність встановлення факту прострочення виконання відповідачем грошових зобов`язань зі сплати орендних платежів за заявлений період перед позивачем, безпідставність позовних вимог в частині стягнення заборгованості за договором №6534/2018 від 03.07.2018 у сумі 53498,78грн, позовні вимоги в частині стягнення пені у сумі 8803,86грн, також задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат.

З урахуванням відмови у задоволенні позову за приписами ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40грн покладаються на позивача.

Інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, до розподілу між сторонами учасниками справи не заявлено.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 210, 233, 236-238, 239-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні 16.09.2025 суд проголосив та підписав скорочене рішення (вступну та резолютивну частини).

Повний текст рішення суд склав та підписав 26.09.2025.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів; зазначений строк обчислюється з дня підписання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя К.І. Аксьонова