УХВАЛА

01.10.2025Справа № 910/10426/25

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., за участю секретаря судового засідання Тихоши Л.Г., розглянув у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» (01001, місто Київ, пл.Спортивна, будинок 1-А, ідентифікаційний код юридичної особи 36483471)
до проАкціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» (01001, місто Київ, ВУЛИЦЯ ГОСПІТАЛЬНА, будинок 12-Г, ідентифікаційний код юридичної особи 00032129) розірвання договору

Представники:

від Позивача: не з`явились;

від Відповідача: не з`явились;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» про розірвання договору.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для розірвання Договору застави товарів в обороті №55/1/23-3 від 22.03.23р., укладеного між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» до Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» про розірвання договору залишено без руху.

27.08.2025 року через систему «Електронний суд» від Позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2025 року відкрито провадження у справі №910/10426/25, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 01.10.2025 року.

05.09.2025 року через систему «Електронний суд» від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

26.09.2025 року через систему «Електронний суд» від Позивача надійшло клопотання про передачу справи за підсудністю.

26.09.2025 року через систему «Електронний суд» від Позивача надійшло клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1».

26.09.2025 року через систему «Електронний суд» від Позивача надійшло клопотання про витребування доказів.

26.09.2025 року через систему «Електронний суд» від Позивача надійшла відповідь на відзив.

01.10.2025 року через систему «Електронний суд» від Позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання за відсутності уповноваженого представника Позивача.

У підготовче судове засідання 01.10.2025 року представники Сторін не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про доставлення процесуального документа до електронного кабінету Сторін. Представник Позивача подав клопотання про проведення судового засідання за відсутності уповноваженого представника Позивача, яке Судом розглянуто та задоволено.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність передачі матеріалів справи №910/10426/25 за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи №910/12677/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА», з наступних підстав.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті першому статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]».

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» про розірвання договору.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для розірвання Договору застави товарів в обороті №55/1/23-3 від 22.03.23р., укладеного між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА».

Однак, Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.2025 року по справі №910/12677/23 відкрито провадження у справі № 910/12677/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІЄСА" (ідентифікаційний код 36483471, 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 45).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно з ч. 9 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з питань банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Кодексу України з питань банкрутства матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

У ч. 4 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з питань банкрутства зазначено установити, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Суд зазначає, що аналіз ст. 7 Кодексу України з питань банкрутства дає підстави дійти висновку, що до юрисдикції господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, віднесені не тільки майнові, а й немайнові спори, що виникають як з приватних, так і публічних правовідносин, у яких боржник є стороною (позивачем або відповідачем).

З огляду на те, що метою внесення законодавчих змін щодо поглиблення принципу концентрації у межах справи про банкрутство всіх спорів, пов`язаних з боржником та його майном, є закріплення засад ефективного судового контролю за діяльністю такого боржника, поверненням його майна для відновлення платоспроможності або формування ліквідаційної маси, достатньої для задоволення кредиторських вимог, до критеріїв визначення, чи підлягає розгляду у межах справи про банкрутство спір, стороною якого є боржник, можна віднести також такі умови: - вирішення спору стосується питання щодо формування активів боржника; - впливає на суб`єктний склад сторін та учасників у справі про банкрутство, їхні права, інтереси та(або) обов`язки.

Розгляд спорів, стороною яких є боржник, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, саме тим судом, який розглядає справу про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підступності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до боржника, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Таким чином, положення Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» до Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» про розірвання договору застави товарів в обороті №55/1/23-3 від 22.03.2023 року можуть вплинути на склад ліквідаційної маси боржника.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що в даному випадку у спірних правовідносинах пріоритетними до застосування є норми Кодексу України з процедур банкрутства, а застосування загальних положень норм чинного законодавства України не повинно суперечити положенням спеціального Закону про банкрутство.

Отже, оскільки позовні вимоги у даній справі є вимоги боржника, стосовно якого відкрито справу про банкрутство, дана позовна заява не підлягає розгляду в позовному провадженні, а може бути розглянута тільки господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

За таких обставин, враховуючи те, що предметом позову у даній справі є розірвання договору застави товарів в обороті №55/1/23-3 від 22.03.2023 року, а справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» перебуває у провадженні Господарського суду міста Києва, Суд дійшов висновку, що матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» до Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» про розірвання договору підлягають направленню за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи №910/12677/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА».

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною третьою статті 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Отже, враховуючи вищевикладені положення норм чинного законодавства України, Суд приходить до висновку, що дана справа не підсудна Господарському суду міста Києва та про доцільність направлення справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» до Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» про розірвання договору на розгляд до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи №910/12677/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА».

Керуючись статтями 20, 29, 30, 31, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Направити матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» до Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» про розірвання договору за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи №910/12677/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА».

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 01 жовтня 2025 року.

Суддя О.В. Чинчин