ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
06.10.2025р. Справа №905/1035/25
Розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 , м.Краматорськ
до відповідача 1 Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1
до відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Пілон-09», м.Краматорськ
про витребування майна з чужого незаконного володіння
Суддя Левшина Г.В.
ОСОБА_1 , м.Краматорськ, позивач, звернулась до господарського суду Донецької області з позовом до відповідачів, Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Пілон-09», м.Краматорськ, за змістом якого просить суд:
- визнати незаконним вилучення транспортного засобу ISUZU NQR 71P, загального вантажного бортового-тентованого, 2008 року випуску, VIN № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , здійснене Військовою частиною НОМЕР_1 28 березня 2022 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 повернути позивачу транспортний засіб ISUZU NQR 71P, загальний вантажний бортовий-тентовий, 2008 року випуску, VIN № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , у стані придатному для використання, з урахуванням зносу за період експлуатації, або надати докази його знищення/ втрати з подальшим відшкодуванням.
- у разі неможливості повернення транспортного засобу, стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь позивача компенсацію вартості транспортного засобу, визначеної на підставі незалежної оцінки, у розмірі 272360,00 грн.
Розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , м.Краматорськ, суд вбачає підстави для залишення позовної заяви без руху з огляду на таке.
Основні вимоги, що пред`являються до форми та змісту позовної заяви, а також вимоги щодо надання разом з нею певних доказів, визначені статтями 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно з приписами ст.162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
В силу приписів ст.16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Частиною 1 ст.58 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.
При цьому, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ч.3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно ч.5 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.
Одночасно, у відповідності до ч.4 ст.60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: довіреністю; ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".
Вищенаведені положення Господарського процесуального кодексу України кореспондуються з вимогами Закону України «Про адвокатську діяльність».
Так, згідно з пунктом 2 частини першої статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.
Рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019р. №41 затверджено Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції (далі Положення).

Пунктом 9 Положення визначено, що ордер, що видається адвокатом, який здійснює свою діяльність індивідуально, підписується адвокатом та посвідчується печаткою адвоката (за її наявності).

Відповідно до підпункту 12.10. пункту 12 Положення ордер має містити підпис адвоката, який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі «Адвокат»).

При цьому, підпунктом 12.4 пункту 12 Положення, встановлено, що ордер повинен містити реквізити щодо назви органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Типова форма ордера на надання правової допомоги, наведена у додатку 1 до Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012р. №36, яка діє станом на даний час, також містить реквізит "назва органу, у якому надається правова допомога".

Отже, чинним законодавством закріплено вимоги про необхідність підписання адвокатом ордеру на надання правничої допомоги, а також зазначення конкретної назви органу, зокрема суду, що повинна бути окремо зазначена в ордері на надання правової допомоги, а саме в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога».

Дослідивши подану позовну заяву, судом встановлено, що вона підписана адвокатом Біличенко Віталієм Олександровичем. На підтвердження повноважень представника, до позовної заяви додано в копіях: ордер серії АН №17658015 від 08.09.2025р. та договір про надання правничої (правової) допомоги №14.2025 від 08.09.2025р. з додатковою угодою до нього.

Як вбачається зі змісту наданого ордеру серії АН №17658015, останній видано на надання правової допомоги Семеновій Юлії Євгенівні адвокатом на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги №14.2025 від 08.09.2025р. у органах судової влади (господарських, загальних, адміністративних), всіх підприємствах, органах державної влади, правоохоронних органах.

Таким чином, адвокатом Біличенко Віталієм Олександровичем, який підписав позовну заяву від імені Семенової Юлії Євгенівни, не надано належного ордеру на підтвердження своїх повноважень, саме в господарському суді Донецької області.

Крім того, судом встановлено, вказаний ордер взагалі не містить підпису адвоката Біличенко Віталія Олександровича, що не відповідає вимогам п.9 та пп.12.10 Положення.

Враховуючи вищенаведені обставини в сукупності, суд дійшов висновку, що адвокатом Біличенко Віталієм Олександровичем, який підписав позовну заяву від імені Семенової Юлії Євгенівни, не надано належного доказу на підтвердження своїх повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них. Виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Спосіб захисту - це та матеріально-правова вимога, яка адресована позивачем до відповідача, наслідком розгляду та задоволення якої є відновлення (захист) порушених прав чи охоронюваних законом інтересів позивача, тобто спосіб захисту є предметом, з приводу якого виник спір.

Надаючи право позивачу самостійно визначити предмет спору - спосіб захисту своїх прав, закон не звільняє відповідача від обов`язку визначення його змісту.

Змістом є конкретні дії, рішення, акти, тощо, які, на думку позивача, підлягають правовій оцінці судом, або покладенню на відповідача (дії) за рішенням суду.

Наявність чіткої визначеності змісту вимог, тобто конкретних дій іншої сторони, які становлять предмет спору, має на меті не тільки забезпечення ефективного судового захисту як механізму відновлення саме порушеного, а не будь-якого права, а також переслідує реалізацію інших принципів судочинства: змагальність, пропорційність тощо.

Водночас, суд вважає, що позивачем зміст позовних вимог чітко не сформований.

Зокрема, позов містить альтернативні вимоги, а саме: або повернути позивачу транспортний засіб, або надати докази його знищення/ втрати з подальшим відшкодуванням вартості транспортного засобу, визначеної на підставі незалежної оцінки, у розмірі 272360,00 грн.

В пункті 9 Постанови № 6 від 23.03.12р. «Про судове рішення» Пленум Вищого господарського суду України наголосив на тому, що резолютивна частина рішення ні за яких умов не повинна викладатись альтернативно.

Більш того, суд звертає увагу на те, що норми процесуального законодавства зобов`язують позивача при зверненні з позовом до кількох відповідачів визначити зміст позовних вимог щодо кожного з них.

За вимогами частини сьомої статті 238 Господарського процесуального кодексу України суд, приймаючи рішення на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, повинен зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з них, або зазначити, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Окрім того, вказане також впливає на правильність розподілу судових витрат при ухваленні рішення суду у справі, який залежить від результатів розгляду спору та розподіляється в залежності від того яка з яких вимог підлягає задоволенню чи відмові стосовно конкретного відповідача.

Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Зміст та обсяг порушеного права та виклад обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть бути різними, але поряд з цим принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові рамки події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне із обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Так, у позовній заяві заявлено декілька вимог та визначено два відповідача: Військова частина НОМЕР_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Пілон-09».

Натомість, позивачем в прохальній частині позову не заявлено жодної вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пілон-09».

Суд зазначає, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, і відповідно для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що містяться в статті 162 ГПК України.

Суд також зауважує, що цей обов`язок не може бути перекладено на суд, оскільки саме позивач є зацікавленим в ефективному захисті своїх прав та ефективному здійснені судочинства за його позовною заявою.

З урахуванням наведеного, суд вважає за доцільне зобов`язати позивача конкретизувати зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів та навести виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо кожного з відповідачів окремо із зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, та навести правові підстави позову щодо кожного з відповідачів.

При цьому, визначаючись зі змістом позовних вимог та зі складом належних відповідачів, позивачеві необхідно звернути увагу на питання дотримання вимог щодо підсудності даного спору.

Згідно ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на встановлені судом обставини та норми чинного процесуального законодавства, позовна заява ОСОБА_1 , м.Краматорськ підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 164, 174, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , м.Краматорськ залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків його позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали про залишення її без руху шляхом надання суду:

- належних доказів, що підтверджують наявність у адвоката Біличенко Віталія Олександровича повноважень на представництво інтересів ОСОБА_1 в господарському суді Донецької області;

- конкретних позовних вимог (не альтернативним) щодо кожного з відповідачів та навести виклад обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги щодо кожного з відповідачів окремо із зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, та навести правові підстави позову щодо кожного з відповідачів.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою відповідно до п.п.4, 5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 06.10.2025р.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Левшина