ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

25 вересня 2025 року м. ХарківСправа № 922/2153/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

(без виклику учасників справи)

розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквілон ХХІ" (вх№23946 від 06.09.2023) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна", м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОПРОМЗВ`ЯЗОК», м.Харків З-ті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: - Харківська міська рада, м.Харків - Товариство з обмеженою відповідальністю "Аквілон ХХІ", м.Харків (адреса: 61002, м.Харків, вул.Куликівська,2)
про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Харківської області знаходиться справа №922/2153/23.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.07.2023 року провадження у справі №922/2153/23 було зупинено, у зв`язку з призначенням судової земельно-технічної експертизи.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.10.2024 року задоволено клопотання експерта від 06.08.2024 щодо зміни виду експертизи та уточнення поставлених експертові питань при проведенні експертизи № 21477, змінено вид призначеної судової земельно-технічної експертизи у справі №922/2153/23 на комплексну земельно-технічну та будівельно-технічну експертизи, провадження у справі №922/2153/23 було зупинено.

08.09.2025 року до суду від Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса, разом з матеріалами справи, надійшов висновок експертів у справі №922/2153/23.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.09.2025 року поновлено провадження у справі № 922/2153/23 та призначено підготовче засідання на 07.10.2025 року об 11:00.

06.09.2023 року представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквілон ХХІ" надало до суду клопотання (вх.№23946), в якому зазначає, що ТОВ "АКВІЛОН XXI" є генеральним підрядником з будівництва житлового об`єкту "Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з підземним гаражем по вул. Маршала Бажанова, 11, замовником якого є ТОВ "ЕНЕРГОПРОМЗВ`ЯЗОК" із правом використання земельної ділянки кадастровий номер :01:022:0052 за цільовим призначенням на підставі договору генерального підряду від 10.01.2020.

Позивачем у справі заявлено вимогу про усунення перешкод Відповідачем у користуванні земельною ділянкою Позивача.

Зазначене, за позицією ТОВ "АКВІЛОН XXI", створює ризик обмеження або неможливості здійснення генпідрядником своєї господарської діяльності, а відтак - ризик порушення законних прав та інтересів генпідрядника, які неможливо захистити у статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, що є підставою для його залучення до справи №922/2153/23 у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

Розглянувши подане клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини першої, другої статті 49 Господарського кодексу України (далі - ГПК України) треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу.

Таким чином, за змістом частини першої статті 49 ГПК України, для того, щоб набути статус третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, повинно бути дотримано декілька критеріїв:

- матеріально-правовий (наявність єдиного предмету спору);

- суб`єктний (позовні вимоги можуть бути пред`явлені як одній стороні, так і декільком сторонам );

- часовий (вступ у справу відбувається до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження).

Дотримання цих критеріїв необхідно оцінювати та з`ясовувати під час прийняття рішення щодо вступу в справу третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги (подібний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 09.09.2019 у справі № 910/12463/18, від 27.09.2019 у справі № 904/323/19, від 11.11.2020 у справі № 912/2751/16).

Частиною 4 статті 236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже правові висновки Великої Палати Верховного Суду, які є остаточними та не підлягають оскарження, виступають джерелом формування судової практики та враховуються при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.06.2019 у справі №916/542/18 встановила, що у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому як предмет спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Отже, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини першої статті 49 ГПК України обов`язково має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.

Позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів статті 49 ГПК України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Передбачене статтею 49 ГПК України право особи вступити у справу шляхом подання позову до однієї або декількох сторін не є абсолютним. Таке право можна реалізувати лише за умови дотримання вимог процесуального законодавства.

У постанові від 13.03.2019 у справі №916/3245/17 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини першої статті 49 ГПК України має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.

Позовна заява третьої особи відповідно до положень частини 1 статті 49 ГПК України має містити самостійні вимоги саме на предмет спору у справі. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. Відтак, вимога третьої особи, спрямована на будь-що поза предметом спору між позивачем та відповідачем, не може бути визнана вимогою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Втім суд зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю "АКВІЛОН XXI" не зазначено саме самостійні вимоги щодо предмета спору у справі в розумінні 49 ГПК України.

Таким чином, подане Товариством з обмеженою відповідальністю "АКВІЛОН XXI" клопотання не містить самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі, що є підставою для відмови в задоволенні клопотання про залучення ТОВ "АКВІЛОН XXI", як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

Крім того, суд повідомляє Товариство з обмеженою відповідальністю "АКВІЛОН XXI" про його обов`язок відповідно ст.6 ГПК України зареєструвати свій електронний кабінет в Єдиній інформаційно-телекомунікаційній системі (ЄСІТС) та можливість ознайомлення з матеріалами справи через ЄСІТС або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

У разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до частини 6 статті 6 ГПК України зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, судом застосовуються процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом.

Керуючись статтями 6, 49, 233-234, Господарського процесуального кодексу України суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "АКВІЛОН XXI" про залучення в якості третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору (вх.№23946 від 06.09.2023) - відмовити.

2. Повідомити Товариство з обмеженою відповідальністю "АКВІЛОН XXI" про його обов`язок відповідно до ст.6 ГПК України зареєструвати свій електронний кабінет в Єдиній інформаційно-телекомунікаційній системі (ЄСІТС) та можливість ознайомлення з матеріалами справи через ЄСІТС або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

У разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до частини 6 статті 6 ГПК України зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, судом застосовуються процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом.

3. Звернути увагу сторін, що відповідно до ч.8 ст.6 ГПК України особа, яка зареєструвала електронний кабінет в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим кодексом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Ухвалу підписано 25.09.2025

Суддя К.В. Аріт