ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

про відкриття провадження

01 вересня 2025 року Справа № 915/1255/25

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сонце-162», вул. Олега Кравця (Генерала Попеля попередня назва), 162, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54052 ()

про визнання недійним рішення загальних зборів та зобов`язання здійснити перерахунок оплат та повернути зайво сплачені кошти

без повідомлення (виклику) учасників

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Миколаївської області звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сонце-162», в якій просить суд:

1. Визнати недійсним рішення загальних зборів ОСББ Сонце-162 від 12.01.2020 року, яке оформлене протоколом № 1/20 від 12.01.2020 року.

2. Зобов`язати ОСББ Сонце-162 здійснити перерахунок оплат ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2020 року і повернути ОСОБА_1 зайво сплачені грошові кошти.

3. Стягнути витрати, котрі понесені на підготовку до подачі позову, подачі позову, 706, 54 грн., тощо та судового збору 2 422, 40 грн., всього 3 128, 94 грн.

Підставою позову зазначено наступні обставини.

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Сонце-162 відповідно до п. 1 розділу 1 Статуту ОСББ Сонце-162 створене власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 .

Позивач ОСОБА_1 на підставі п. 1 розділу 1 Статуту ОСББ Сонце-162 є членом ОСББ «Сонце-162», оскільки має право спільної часткової власності на 1/8 квартири АДРЕСА_3 .

12.01.2020 проведені загальні збори ОСББ Сонце-162, на яких, зокрема, здійснено затвердження звіту правління та ревізійної комісії за 2019 рік; прийняття кошторису на 2020 рік; затверджено розмір внеску на утримання багатоквартирним будинком; вибори членів правління; вибір типу договірних відносин на надання ЖКП; сплату ТО ліфтів мешканцями перших поверхів, котре оформлене протоколом № 1/20, витяг з якого додається.

Позивач зазначає, що рішенням загальних зборів ОСББ Сонце-162 від 12.01.2020 року порушено права ОСОБА_1 як члена об`єднання співвласників, так і споживача прийнятих рішень, зокрема:

- позивача, як і інших співвласників, в належний спосіб та порядок про проведення загальних зборів 12.01.2020 не повідомлялось, чим було унеможливлено участь в діяльності об`єднання;

- повідомлення про рішення не було направлено позивачу та іншим співвласникам, у встановлений строк не було розміщено в місцях загального користування (дошці оголошень), протокол з додатками не був розміщений у загальнодоступному місці;

- питання, які потребували не менше 75 % від всіх співвласників згоди, по питанням 3-7 порядку денного, - проголосувало менше, а отже не були прийнятими. Відповідач не вірно визначає кількість голосів для дотримання норми 75 %, - рахує за кількістю співвласників, а не наявністю в них площі житлової/нежитлової в будинку.

Позивач зазначає, що розрахунки, калькуляція, відповідні документи, які б свідчили про необхідні суми по витратам на утримання, тощо будинку, - відсутні.

В кошторис та в розмір внесків на управління будинку на 2020 рік і в подальші роки (до цього часу) мали би бути включені витрати на прибирання будинку та прибудинкової території (прибирання, поливання, озеленення, косіння трави та інше). Позивач з огляду на те, що прибирання прибудинкової території не здійснювалось силами відповідача, - здійснювала прибирання прибудинкової території та винесення сміття самостійно.

Позивач ОСОБА_1 неодноразово зверталась до керівника ОСББ Сонце-162 з претензіями, зверненнями щодо засмічення (не прибирання, прибирання не в повному обсязі); необхідності усунення недоліків в роботі опалювальних мереж; не дотримання вимог пожежної небезпеки; не прибирання після ремонтних робіт. Проте, жодних відповідей не отримано, відповідних заходів не було вжито. Перерахунок за не надані послуги з оплати за житлово-комунальні послуги, в тому числі за послугу з обслуговування прибудинкової території, - не здійснено та грошові кошти не були повернуті.

Порушені права позивача при розгляді загальними зборами 12.01.2020 року питання № 7, за яким вирішили, що витрати на технічне обслуговування, ремонти, експертизу ліфтів та спожиту ними електроенергію - розподіляти між усіма власниками будинку пропорційно площі квартири або нежитлового приміщення. В протоколі загальних зборів від 12.01.2020 року вказується посилання на затвердження 03.04.2019р. за № 291 змін до постанови Кабінету Міністрів України № 869, - нарахування витрат на ТО ліфтів і для мешканців перших поверхів стало законодавчою нормою. Ліфт - це обладнання, що належить всім власникам і його необхідно обслуговувати також всім. Разом з тим, Порядок формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, котрі затверджені в новій редакції постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 р. №869 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 3 квітня 2019 р. № 291), на які посилається відповідач при обґрунтуванні свого рішення, - не передбачають можливості встановлення тарифів, нарахування витрат на технічне обслуговування ліфтів взагалі, і відносно жителів перших поверхів зокрема.

Позивач зазначає, що відповідач порушив права позивача як співвласника:

- брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об`єднання: передбачалось затвердження звітів ревізійної комісії, правління; затвердження кошторису, затвердження розміру внесків на управління, вибір типу договірних відносин, сплату ТО коштів, - позбавлена права висловити свої аргументи, доводи та пропозиції, запропонувати порядок денний до питань різне;

- брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об`єднання: передбачалось порядком денним вибори членів правління, участь в якому не змогла взяти;

- знайомитися з протоколами загальних зборів, робити з них виписки: керівником ОСББ Сонце-162 не надаються протоколи загальних зборів за 12.01.2020 рік на ознайомлення, а також не надаються інші документи по статутній діяльності ОСББ Сонце-162, зокрема фінансові звіти, по договірним відносинам, тощо. Та копія протоколу від 12.01.2020р., котра є в розпорядженні позивачка, - є лише витягом з протоколу загальних зборів: питання про звіт ревізійної комісії за 2019, звіт правління за 2019 рік не розглядались, не обговорювалось та не здійснювалось, тощо.

На думку позивача порушення прав відбулось внаслідок того, що позивач не був повідомлений, не знав про проведення 12.01.2020 року загальних зборів, не отримав повідомлення про прийняті рішення, не ознайомлений з протоколом загальних зборів, тощо.

Позовні вимоги обґрунтовано приписами ст. 80, 81, 85, 86, 385 ЦК України, ст. 1, 6, 10 Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, ст. 10 Закону України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, Статутом ОСББ та судовою практикою.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов наступного висновку.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою ЄСПЛ.

У справі «Сокуренко і Стригун проти України» ЄСПЛ указав, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу існування суду, але й на дотримання таким судом норм, які регулюють його діяльність. У рішенні в справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria, заява № 7360/76) Європейська комісія з прав людини висловила думку, що термін «суд, встановлений законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом», у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства - цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Для вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення складу учасників справи. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із прав та/або інтересів, за захистом яких звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, їх змісту та правової природи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п. 3, 10 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

- справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

- справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Велика Палата Верховного Суду вбачає підстави для відступу від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду в постанові від 14 липня 2020 року у справі № 466/8748/16-ц про розгляд за правилами цивільного судочинства спору, ініційованого співвласником багатоквартирного будинку, щодо затвердження кошторису ОСББ, переліку та розміру внесків на утримання будинку як такого, що зроблений без застосування до правовідносин у цій справі положень пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України про підвідомчість господарським судам спорів про створення, діяльність, управління або припинення юридичної особи. Спір про дійсність рішення установчих (загальних) зборів ОСББ, зокрема про затвердження кошторису ОСББ та розміру внесків його членів, що виник між членом ОСББ та самим ОСББ, охоплюється поняттям «управління юридичною особою» як такий, що є спором про компетенцію найвищого органу управління ОСББ приймати рішення, віднесені до його виключної компетенції (постанова ВП ВС від 01.02.2022 у справі № 910/5179/20).

КЦС ВС в постанові від 25.09.2024 у справі № 760/25592/21 за позовом фізичної особи (члена ОСББ) до ОСББ "Інкомсервіс" про визнання тарифів (внесків) на утримання будинку та прибудинкової території (управління будинком) незаконними, скасування рішення ОСББ про встановлення тарифу (внеску) на оплату послуги з управління багатоквартирним будинком, зобов`язання ОСББ здійснити перерахунок житлово-комунальних послуг зазначив, що "спір у цій справі, з урахуванням предмета спору стосується реалізації прав та виконання обов`язків позивача у межах здійснення ним як співвласником володіння, користування і розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, учасника правовідносин з надання житлово-комунальних послуг, а тому має вирішуватися в порядку цивільного судочинства".

Виходячи з предмета та підстав позову, зазначених позивачем у позовній заяві, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ Сонце-162 від 12.01.2020 року, яке оформлене протоколом № 1/20 від 12.01.2020 року, підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а позовна вимога про зобов`язання ОСББ Сонце-162 здійснити перерахунок оплат ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2020 року і повернути ОСОБА_1 зайво сплачені грошові кошти - в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до ч. 6 ст. 175 ГПК України відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Відповідно до ч. 4 ст. 173 ГПК України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі в частині позовної вимоги про зобов`язання ОСББ Сонце-162 здійснити перерахунок оплат ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2020 року і повернути ОСОБА_1 зайво сплачені грошові кошти, оскільки розгляд вказаної позовної вимоги повинен здійснюватись в порядку цивільного судочинства.

Дослідивши матеріали позовної заяви в частині позовної вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ Сонце-162 від 12.01.2020 року, яке оформлене протоколом № 1/20 від 12.01.2020 року, суд встановив, що остання подана з урахуванням вимог ст. 162, 164, 172 ГПК України. Керуючись ч. 1, 2 ст. 176 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для прийняття позовної заяви до розгляду в цій частині та відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 176 ГПК України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються, зокрема, за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа.

Відповідно до ч. 1 ст. 250 ГПК України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 12 ГПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, у спорах, які виникають з корпоративних відносин, та спорах з правочинів щодо корпоративних прав (акцій).

Враховуючи вищевикладене, розгляд даної справи слід проводити в порядку загального позовного провадження.

Розгляд клопотання про витребування доказів здійснюватиметься судом в підготовчому засіданні.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/23, від 05.02.2024 № 49/2024, від 06.05.2024 №271/2024, від 23.07.2024 №469/2024, від 28.10.2024 №740/2024, № 26/2025 від 14.01.2025, №235/2025 від 15.04.2025 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України продовжувався строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 8 лютого 2025 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 9 травня 2025 року строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України Про правовий режим воєнного стану в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно до ст. 26 Закону України Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Керуючись ст. 175, 176, 177, 181-182, 233-235, 247, 254-255 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадженні у справі в частині позовної вимоги про зобов`язання ОСББ Сонце-162 здійснити перерахунок оплат ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2020 року і повернути ОСОБА_1 зайво сплачені грошові кошти.

2. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі в частині позовної вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ Сонце-162 від 12.01.2020 року, яке оформлене протоколом № 1/20 від 12.01.2020.

3. Здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

4. Призначити підготовче засідання по справі на 11.11.2025 о 15:00 год.

Повідомити учасників справи про призначення підготовчого засідання по справі.

Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Миколаївської області за адресою: вул. Олексія Вадатурського (Фалєєвська), 14, м. Миколаїв, 54614.

5. Копію даної ухвали направити на адресу відповідача з відміткою "Судова повістка".

6. Відповідачу зареєструвати електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС.

7. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введення на території України воєнного стану, складну безпекову ситуацію у м. Миколаєві, і, відповідно, наявність обставин, що загрожують життю, здоров`ю та безпеці працівників апарата суду та відвідувачів суду в умовах збройної агресії проти України, а також з урахуванням надмірного навантаження та недостатню кількість суддів в Господарському суді Миколаївської області, щодо яких здійснюється автоматизований розподіл судових справ, з урахуванням показників часу, необхідного для розгляду справ та матеріалів (рішення Вищої кваліфікаційної комісії України від 26.02.2025 № 41/зп-25 та від 05.03.2025 № 46/зп-25, лист ДСА від 28.01.2025 № 15-2062/25), здійснити розгляд даної справи у розумний строк відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР.

8. Встановити відповідачу строк у 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання суду відзиву на позовну заяву і всіх наявних доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Відзив на позов має відповідати вимогам ст. 165 ГПК України.

Роз`яснити відповідачу, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

9. Встановити позивачу строк у 5 днів з дня отримання від відповідача відзиву на позовну заяву для подання до суду відповіді на відзив в порядку ст. 166 ГПК України та всіх наявних доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення позивача, якщо такі докази не надані відповідачем, а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив і доданих до неї доказів іншим учасникам справи.

Відповідь на відзив має відповідати вимогам ст. 166 ГПК України.

10. Встановити відповідачу строк у 5 днів з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду заперечень на відповідь на відзив в порядку ст. 167 ГПК України та всіх наявних доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, а також документів, що підтверджують надіслання (надання) заперечень і доданих до них доказів іншим учасникам справи.

Заперечення мають відповідати вимогам ст. 167 ГПК України.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи (ч. 4 ст. 161 ГПК України).

11. Суд звертає увагу учасників процесу на наступне.

Відповідно до абз. 1, 2 ч. 6 ст. 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Суд зазначає про обов`язок осіб, зазначених у ст. 6 ГПК України, зареєструвати свій електронний кабінет та про можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами (абз. 3 ч. 7 ст. 42 ГПК України).

12. Звернути увагу учасників справи на наступне:

- судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 13 ГПК України);

- кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України);

- учасники справи мають права та обов`язки, передбачені ст. 42, 46 ГПК;

- заяви, клопотання і заперечення щодо процесуальних питань подаються в порядку, встановленому ГПК України (ч. 3 ст. 169 ГПК України); якщо такий порядок приписами ГПК України не встановлений, то заяви, клопотання і заперечення щодо процесуальних питань слід подавати до суду в письмовій формі (ч. 3 ст. 169 ГПК України);

- повноваження представників учасників справи, а також документи, що підтверджують повноваження представників, врегульовані приписами ст. 16, 56-61 ГПК України;

- порядок подання доказів, а також наслідки несвоєчасного подання доказів врегульовані ст. 80 ГПК України;

- копії письмових доказів, які подаються до суду, оформлюються відповідно до вимог ст. 91 ГПК України та п. 5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлення документів" (ДСТУ 4163-2003), який затверджено наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55.

13. Попередити учасників справи про те, що відповідно до ст. 135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною десятою статті 188 цього Кодексу.

На веб-сторінці Господарського суду Миколаївської області на офіційному веб-порталі судової влади України в Інтернет за посиланням: http://mk.arbitr.gov.ua/sud5016/ учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, може бути оскаржена в частині відмови у відкритті провадження у справі в порядку та строки, визначені статтями 254-259 ГПК України, та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду в частині відкриття провадження у справі (ст. 235, 255 ГПК України).

Суддя Е. М. Олейняш