ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о з у п и н е н н я п р о в а д ж е н н я у с п р а в і

30 вересня 2025 року Справа № 926/559/25

За позовом Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі Чернівецької обласної військової (державної) адміністрації

до відповідачів 1) Тереблеченської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області

2) Головного управління Держгекодастру у Чернівецькій області

3) Фізичної особи-підприємця Гуз Адріана Івановича

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 )

про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою

Суддя Проскурняк О.Г.

Секретар судового засідання Гончар А.Ю.

Представники сторін:

Прокурор Самокіщук М.Ю.

Від позивача Бельмега С.С..

Від відповідача 1 не з`явився.

Від відповідача 2 Тоненька Д.К.

Від відповідача 3 не з`явився.

Від третьої особи Кушнір М.І.

СУТЬ СПОРУ: Чернівецька спеціалізована прокуратура у сфері оборони Західного регіону звернулось до Господарського суду Чернівецької області із позовом до відповідача Тереблеченська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою.

Позов обґрунтований тим, що вивченням інформацій органів державної влади та Державного земельного кадастру прокуратурою встановлено, що земельна ділянка за кадастровим номером :01:006:0567, площею 5,561 га, відноситься до земель оборони, оскільки знаходиться в межах прикордонної смуги та, в силу законодавчих обмежень, може перебувати лише у державній власності.

Однак, не зважаючи на факт перебування зазначеної земельної ділянки в межах прикордонної смуги, органом виконавчої влади Головним управлінням Держгеокадастру у Чернівецькій області передано, а органом місцевого самоврядування прийнято у комунальну власність земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0567, яка розташована на території Тереблеченської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області.

У подальшому, 03 вересня 2020 року між Тереблеченською сільською радою (орендодавець) та громадянином ОСОБА_1 (орендар) неправомірно укладено договір оренди землі, предметом якого є земельна ділянка з кадастровим номером :01:006:0567, строком на 25 (двадцять п`ять) років, оскільки на думку прокурора, дана земельна ділянка може перебувати лише у державній власності

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 лютого 2025 року, судову справу № 926/559/25 передано на розгляд судді Проскурняку О.Г.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 24 лютого 2025 року позовну заяву Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону залишено без руху; встановлено Чернівецькій спеціалізованій прокуратурі строк для усунення недоліків позовної заяви у п`ять днів з дня отримання ухвали.

Ухвалою суду від 03 березня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 24 березня 2025 року; залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ).

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 24 березня 2025 року в судовому засіданні оголосити перерву до 07 квітня 2025 року.

Ухвалами суду від 07 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача 1 про зупинення провадження у справі; продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; в судовому засіданні оголошено перерву до 28 квітня 2025 року.

Ухвалою суду від 28 квітня 2025 року задоволено клопотання адвоката відповідача 1 про зупинення провадження у справі; зупинено провадження у справі № 926/559/25 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах у справі № 902/122/24.

Не погоджуючись із рішенням суду про зупинення провадження у справі, прокурор подав апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Чернівецької області.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 15 серпня 2025 року апеляційну скаргу керівника Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Чернівецької області від 28 квітня 2025 року у справі № 926/559/25 без змін.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 01 вересня 2025 року поновлено провадження у справі; підготовче засідання призначено на 15 вересня 2025 року; прокурора зобов`язано надати суду: картографічний план земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0567 (зокрема із зазначенням місця розташування земельної ділянки, прикордонної смуги, лінії прикордонних інженерних споруджень та розташування земельної ділянки відносно вказаних об`єктів з коротким описом).

13 вересня 2025 року прокурор через підсистему Електронний суд надійшло клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначив, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 липня 2025 року по справі №902/122/24 дійшла висновку, що земельні ділянки у межах прикордонної смуги, встановленої шириною 30-50 метрів вздовж державного кордону України, належать до земель оборони, щодо яких встановлений особливий режим використання та які можуть перебувати винятково у державній власності, а отже, мають обмежену оборотоздатність і не підлягають передачі до комунальної чи приватної власності.

Далі прокурор вказує, що спірна земельна ділянка за кадастровим номером :01:006:0567, площею 5,561 га, яка розташована на території Тереблеченської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, знаходиться у прикордонній смузі, тобто між лінією державного кордону та лінією прикордонних інженерних споруджень.

Разом із цим, матеріали судової справи не містять докази, які б підтверджували чи спростовували факти перебування спірної земельної ділянки у межах прикордонної смуги, встановленої шириною 30-50 метрів вздовж державного кордону України, а також відсутності накладення цієї земельної ділянки на лінію прикордонних інженерних споруджень, та яка внесена до Державного земельного кадастру за кадастровим номером :01:006:0003.

Прокурор вважає, що вказані обставини мають вагоме значення для вирішення справи, а для їх з`ясування необхідні спеціальні знання у сфері землеустрою, геодезії, картографії та землекористування, без яких відповідні обставини встановити неможливо.

З огляду на викладене, прокурор просить суд: призначити у справі № 926/559/25 судову земельно-технічну експертизу та поставити експерту наступні питання:

- Чи розташована земельна ділянка за кадастровим номером 321085400:01:006:0567, площею 5,561 га у межах прикордонної смуги шириною 30 50 метрів уздовж державного кордону України? Яка площа, схема та конфігурація накладення вказаної земельної ділянки на прикордонну смугу шириною 30 50 метрів уздовж державного кордону України?

- Чи накладається земельна ділянка за кадастровим номером :01:006:0567, площею 5,561 га на земельну ділянку за кадастровим номером :01:006:0003 (лінію прикордонних інженерних споруджень)? Якщо так, то яка площа, схема та конфігурація накладення?

Ухвалою суду від 15 вересня 2025 року в судовому засіданні оголошено перерву до 30 вересня 2025 року.

30 вересня 2025 року через систему Електронний суд надійшли заперечення представника Тереблеченської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області на клопотання (заяву) про призначення судової земельно-технічної експертизи.

У поданих заперечення адвокат відповідача 1 зазначає, що питання накладання земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0567, площею 5,561 га на земельну ділянку за кадастровим номером :01:006:0003 (лінію прикордонних інженерних споруджень) виходить за межі предмета доказування у справі. Так, адвокат відповідача 1 просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора про призначення судової земельно-технічної експертизи в частині покладення перед експертом зазначеного питання.

Одночасно з цим, представник Тереблеченської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області звернулась до суду клопотанням про відкладення розгляду справи, у зв`язку з щорічною відпусткою представника.

Прокурор, представники позивача та третьої особи у судовому засіданні 30 вересня 2025 року заперечили проти задоволення клопотання представника відповідача-1 про відкладення розгляду справи.

Відповідач 1 та 3 явку належних представників в підготовче засідання 30 вересня 2025 року не забезпечили, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання.

Розглянувши клопотання відповідача 1 про відкладення розгляду справи, заслухавши думку представників сторін, суд вказує наступне.

Представник відповідача 1 просить відкласти розгляд справи у зв`язку із тим, що остання перебуває у щорічній основній відпустці пози межами України та не має змоги взяти участь у судовому засіданні.

Водночас, представник відповідача 1 була присутня у судовому засіданні 15 вересня 2025 року, під час проведення якого заявила усне клопотання про відкладення розгляду справи задля надання можливості подати до суду письмові заперечення на клопотання прокурора про призначення у справі №926/559/25 судової експертизи.

З огляду на заявлене клопотання, судом було оголошено перерву до 30 вересня 2025 року.

При узгоджувані з учасниками справи дати наступного судового засідання, представник відповідача 1 не заперечила проти визначеної дати судового засідання, водночас вказала суду, що перебуватиме у відпустці і до 30 вересня 2025 року направить до суду письмові заперечення на клопотання прокурора про призначення судової експертизи.

Адвокат відповідача 1 надала свої письмові заперечення на клопотання (заяву) про призначення судової земельно-технічної експертизи, в яких висловила свої правову позицію щодо клопотання прокурора.

З огляду на викладене вище, враховуючи строки розгляду справи у підготовчому провадженні, наявність письмових заперечень відповідача 1 в матеріалах справи, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Прокурор у судовому засіданні 30 вересня 2025 року підтримав подане клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи та просив суд доручити проведення такої експертизи Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Представники позивача та третьої особи на стороні позивача у судовому засіданні 30 вересня 2025 року підтримали подане прокурором клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні 30 вересня 2025 року заперечила проти проведення судової експертизи у справі.

Розглянувши клопотання прокурора, дослідивши матеріали справи, заслухавши позицію учасників справи, суд встановив наступне.

Пунктом 1 частини 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до частин 3-5 статті 99 Господарського процесуального кодексу України, при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

На підставі частини 1 статті 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Згідно статті 1 Закону України Про судову експертизу, судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні суду.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві викликана тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних досліджень.

Згідно зі статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Дульський проти України від 01 червня 2006 року, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Європейський суд з прав людини у справі Брумареску проти Румунії дійшов висновку про те, що принцип правової визначеності є одним із фундаментальних аспектів верховенства права, і для того, щоб судове рішення відповідало вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно, щоб воно було розумно передбачуваним.

Рішеннями Європейського суду з прав людини у справах Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands від 27 жовтня 1993 року (п. 33) та Ankerl v. Switzerland від 23 жовтня 1996 року (п. 38) встановлено, що принцип рівності сторін у процесі у розумінні "справедливого балансу" між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рівність засобів включає: розумну можливість представляти справу в умовах, що не ставлять одну сторону в суттєво менш сприятливе ніж іншу сторону; фактичну змагальність; процесуальну рівність; дослідження доказів, законність методів одержання доказів; мотивування рішень.

При цьому, принцип змагальності тісно пов`язаний з принципом рівності, тоді як рівноправність сторін - один із необхідних елементів принципу змагальності, без якого змагальність як принцип не існує. Рівноправність сторін є суттю змагальності, бо тільки через рівні можливості сторін можлива реалізація принципу змагальності.

Отже, експертиза призначається у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, рішення суду має прийматися у повній відповідності з нормами процесуального та матеріального права, з повним та об`єктивним дослідженням обставин та доказів. Призначення експертизи у дійсній справі не спрямоване на затягування розгляду, а є засобом для встановлення доказів, які мають значення для правильного вирішення даного спору.

Предметом спору у справі № 926/559/25 є усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, яка розташована на території Тереблеченської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області і яка знаходиться у межах прикордонної смуги, яка встановлена вздовж державного кордону України.

Прокурор вказує, що спірна земельна ділянка відносяться до земель оборони, оскільки знаходиться в межах прикордонної смуги і щодо яких встановлений спеціальний режим їх використання та які можуть перебувати лише у державній власності, і не підлягають передачі до комунальної чи приватної власності. Натомість, спір виник у зв`язку із тим, що відповідачем-2 було видано наказ про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність, відповідачем-1 було прийнято спірну земельну ділянку у комунальну власність, а у подальшому, 03 вересня 2020 року укладено договір оренди спірної землі між відповідачем 1 і 3.

За відповідним клопотанням відповідача 1, ухвалою суду від 28 квітня 2025 року залишеною в силі постановою Західного апеляційного господарського суду у справі № 926/559/25 від 15 серпня 2025 року було зупинено провадження у справі № 926/559/25 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах у справі № 902/122/24.

У пунктах 80, 82, 85 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2025 року у справі №902/122/24, вказано, що законодавець визначив як правовий режим земельних ділянок у межах прикордонної смуги, так і спеціальний правовий режим земельних ділянок у межах прикордонної смуги шириною 30-50 метрів уздовж лінії державного кордону для будівництва, облаштування та утримання інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій тощо.

Особливий режим використання земель у межах прикордонної смуги зумовлює неодмінність погодження фізичними та юридичними особами із ДПС України здійснення всіх видів господарської діяльності на державному кордоні України, зокрема й проведення землевпорядних робіт для встановлення меж суміжних земельних ділянок на місцевості з метою уникнення накладення таких земельних ділянок на земельні ділянки в межах прикордонної смуги шириною 30-50 метрів уздовж лінії державного кордону.

Земельні ділянки у межах прикордонної смуги, встановленої шириною 30-50 метрів вздовж державного кордону України, належать до земель оборони, щодо яких встановлений особливий режим використання та які можуть перебувати винятково у державній власності, а отже, мають обмежену оборотоздатність і не підлягають передачі до комунальної чи приватної власності.

У пункті 133 Велика Палата Верховного Суду наголосила, що витребування майна із чужого незаконного володіння як правомірний та ефективний спосіб захисту в цій справі не можна застосувати щодо всієї площі земельних ділянок, таку вимогу можна розглядати лише стосовно тієї частини земельної ділянки, що накладається на 50-метрову смугу вздовж кордону.

Для вирішення подібних спорів земельна ділянка має бути ідентифікована, зокрема, шляхом визначення координат поворотних точок меж і даних про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі (стаття 15 Закону України Про Державний земельний кадастр). У разі якщо під час нового розгляду справи буде встановлено, що спірні земельні ділянки частково накладаються на 50-метрову смугу вздовж кордону, то суди повинні врахувати висновки щодо ефективного та правомірного способу захисту у таких категоріях справ, що викладені у пунктах 87-105 цієї постанови (пункти 135-136).

Призначення судової експертизи віднесено до компетенції суду за наявності умов, передбачених частиною 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України, і таке призначення не може розцінюватися як порушення норм процесуального права. (такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі №910/9564/20)

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення (правова позиція висловлена, зокрема, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24 січня 2018 року у справі №907/425/16 та від 24 січня 2018 року у справі №917/50/17).

На стадії підготовчого провадження та вирішення питання про призначення експертизи, суд не вправі давати оцінку доказам та робити висновок про наявність чи відсутність порушеного права. Такі питання суд вирішує під час ухвалення рішення суду (стаття 237, 238 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної зави.

Відповідно до частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Пунктом 6.1 розділу ІІ Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року №1950/5; далі - Інструкція), передбачено, що основними завданнями земельно-технічної експертизи є: визначення фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо); визначення відповідності фактичного розташування будівель, споруд та інших об`єктів відносно меж земельних ділянок їх розташуванню у відповідній технічній документації; визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки; визначення можливості розподілу (порядку користування) земельними ділянками, розробка варіантів їх розподілу (порядку користування); визначення можливих варіантів підходу та проїзду до земельних ділянок, встановлення земельного сервітуту.

Отже, з огляду на підстави, предмет позову та обставини, на які посилається прокурор в обґрунтування своїх вимог, враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду у справі 902/122/24, зважаючи на відсутність у матеріалах справи доказів, якими були б встановлені межі прикордонних зон та смуг, чи вказували б яка частина земельної ділянки в межах прикордонної смуги є необхідною для обслуговування лінії інженерних споруд. Означене свідчить, що для вирішення спору мають значення обставини, якими встановлено: чи розташована спірна земельна ділянка у межах прикордонної смуги шириною 30-50 метрів уздовж державного кордону України та чи накладається така спірна земельна ділянка повністю/частково на 50-метрову смугу вздовж кордону. Для з`ясування цих обставин необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право. Без таких спеціальних знань встановити вказані обставини неможливо.

Враховуючи вищевикладене, керуючись принципами розумності та справедливості, балансу інтересів сторін та права на справедливий судовий розгляд, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для призначення судової земельно-технічної експертизи у даній справі.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі зупиняється на час проведення експертизи.

Приписами частини 2 статті 98 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Отже, обсяг обставин, які можуть бути досліджені експертом, визначається з огляду на предмет доказування.

Питання, які ставляться перед експертом, мають бути сформульовані чітко, ясно і таким чином, щоб вони виключали неоднозначне їх розуміння й тлумачення та відповідали тим об`єктам і матеріалам, які направляються на експертизу. Недопустимим є порушення перед експертом питань, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі.

Проведення судової експертизи, з урахуванням положень частини 3 статті 99 Господарського процесуального кодексу України, слід доручити з врахуванням поданого органом прокуратури клопотання про призначення судової експертизи - Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз (79024, Львівська обл, м. Львів, вул. Липинського, буд. 54).

Витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона (п. 23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23 березня 2012 року Про деякі питання практики призначення судової експертизи).

Так, оплату вартості судової експертизи суд вирішує покласти на Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Західного регіону (79007, Львівська обл, м. Львів, вул. Клепарівська, буд. 20).

На вирішення експерта поставити питання, які викладені в резолютивній частині цієї ухвали.

У зв`язку із призначенням судової експертизи, провадження у справі на час проведення експертизи підлягає зупиненню.

Керуючись статтями 13, 99, 100, 228, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Призначити земельно-технічну експертизу.

2. Доручити проведення земельно-технічної експертизи Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз (79024, Львівська обл, м. Львів, вул. Липинського, буд. 54).

3. Експерту поставити наступні питання:

- Чи розташована земельна ділянка за кадастровим номером :01:006:0567, площею 5,561 га у межах прикордонної смуги шириною 30 50 метрів уздовж державного кордону України? Яка площа, схема та конфігурація накладення вказаної земельної ділянки на прикордонну смугу шириною 30 50 метрів уздовж державного кордону України?

- Чи накладається земельна ділянка за кадастровим номером :01:006:0567, площею 5,561 га на земельну ділянку за кадастровим номером :01:006:0003 (лінію прикордонних інженерних споруджень)? Якщо так, то яка площа, схема та конфігурація накладення?

4. Попередити експерта про кримінальну відповідальність відповідно до статей 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків.

5. Витрати на проведення судової експертизи покласти на Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Західного регіону (79007, Львівська обл, м. Львів, вул. Клепарівська, буд. 20).

6. Зупинити провадження у справі

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Повний текст ухвали складено та підписано 03 жовтня 2025 року

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 254-257 ГПК України.

Суддя О.Г. Проскурняк