ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

25 вересня 2025 рокуСправа № 912/977/25

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

про неплатоспроможність боржника - про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ),

секретар судового засідання Коваленко Т.А.

Представники сторін:

від боржника - участі не брав;

від арбітражного керуючого - Яковенко Д.Е., свідоцтво №2133 від 23.04.24, в режимі відеконференцзв`язку;

від кредитора (ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА") - Бабаєва О.О., адвокат, ордер серія ВВ №1047960 від 21.04.25, в режимі відеконференцзв`язку;

УСТАНОВИВ:

Ухвалою від 15.05.2025 господарський суд відкрив провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ).

Ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника ОСОБА_1 та ввів процедуру реструктуризації боргів фізичної особи; призначив керуючим реструктуризацією боржника арбітражного керуючого Яковенка Дмитра Едуардовича; вжив заходи для забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони фізичній особі ОСОБА_1 ; встановив керуючому реструктуризацією боржника строк до 23.06.2025 для подачі до суду відомостей про результати розгляду вимог кредиторів (письмові нормативно-обґрунтовані пояснення по кожному з кредиторів, при наявності, письмові заперечення боржника щодо вимог кредиторів), а також доказів повідомлення кредиторів про дату проведення попереднього засідання суду; зобов`язав керуючого реструктуризацією боржника у строк до 23.06.2025 організувати та провести інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість; встановив керуючому реструктуризацією боржника строк до 03.07.2025 для підготовки та подання до суду плану реструктуризації боргів боржника та призначив попереднє судове засідання на 10.07.2025.

Ухвалив з метою виявлення всіх кредиторів здійснити офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника.

15.05.2025 (номер публікації: 76100, дата публікації на сайті ВГСУ: 16.05.2025) на офіційному вебпорталі судової влади України оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі боржника (офіційне оприлюднення). Строком подання заяв кредиторів з вимогами до боржника встановлено: конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

20.05.2025 від боржника надійшло клопотання про долучення доказів.

Державна прикордонна служба України 27.05.2025 на виконання вимог суду повідомила, що за результатами проведеної перевірки інформації, що зберігається в базі даних, відомостей про перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України щодо боржника і членів її сім`ї в базі даних не виявлено.

30.05.2025 від арбітражного керуючого надійшла заява з доданим інвентаризаційним описом майна боржника та звітом про результати перевірки декларацій про майно та майновий стан боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Головне управління ДПС у Кіровоградській області 05.06.2025 надало суду наявні у нього відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перехованого) податку та військового збору щодо боржника і членів її сім`ї за останні три роки, а також повідомлено, що за даними відомостей Єдиного банку даних про платників податків ГУ ДПС у Кіровоградській області станом на 29.05.2025 відсутня інформація про перебування на податковому обліку фізичної особи - підприємця Пащенко І. М. та повідомлення про відкриття/закриття цією особою рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг не надходили.

АТ КБ "Приватбанк" 11.06.2025 на виконання вимог ухвали суду повідомив, що станом на 29-05-2025 залишок коштів по рахунках клієнта ОСОБА_1 складав: № НОМЕР_2 - 325,27 грн, № НОМЕР_3 грн, № НОМЕР_4 - 0,24 грн, № НОМЕР_5 - 1,5 грн.

АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" 17.06.2025 на виконання вимог ухвали суду повідомив, що станом на 05.06.2025 залишок коштів по рахунках клієнта ОСОБА_1 складав: № НОМЕР_6 - 23,56 грн.

30.06.2025 через підсистему "Електронний суд" ТОВ "Авентус Україна" подало заяву про грошові вимоги кредитора до боржника на суму 76 925,81 грн.

Суд ухвалою від 11.07.2025 прийняв заяву про визнання грошових вимог та постановив судовому засіданні суду 09.09.2025.

03.09.2025 через підсистему "Електронний суд" надійшла заява арбітражного керуючого Яковенка Дмитра Едуардовича щодо кредиторських вимог ТОВ "Авентус Україна". За змістом поданої заяви арбітражний керуючий заперечує проти задоволення заяви про грошові вимоги та просить відхилити її в повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначено, що ТОВ "Авентус Україна" до заяви про визнання вимог кредитора до боржника ОСОБА_1 не додано належних доказів, які підтверджували б факт видачі коштів фізичній особі ОСОБА_1 та жодного документу, що підтверджував би правомірність формування заборгованості боржника та законність і правомірність нарахування відсотків на таку заборгованість.

У попередньому засіданні 04.09.2025 суд оголосив перерву до 23.09.2025.

04.09.2025 ТОВ "Авентус Україна" через підсистему "Електронний суд" подало клопотання, де просить витребувати докази у Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк".

Ухвалою від 09.09.2025 суд задовольнив клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" про витребування доказів; відклав судове засідання з розгляду грошових вимог кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС УКРАЇНА" до 23.09.2025; витребував у Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК":

- інформацію про те, чи видавалась особі, якою є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), платіжна картка за номером НОМЕР_7 ;

- докази зарахування на картку НОМЕР_8 кредитних коштів у сумі 30000,00 грн, які 04.09.2024 були на неї перераховані, а саме виписки по рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за номером маски картки НОМЕР_7 за період із 04.09.2024 по 08.09.2024;

- ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки НОМЕР_7 , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки;

- інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою НОМЕР_7 за періоди: 04.09.2024 по 08.09.2024.

10.09.2025 через підсистему "Електронний суд" ТОВ "Авентус Україна" подало додаткові пояснення у справі, де зазначає, що порядок підпису договору погоджений між сторонами та визначений відповідно до ЗУ "Про електронну комерцію", а відтак сторонами дотриманого вимоги щодо укладення правочину, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі; грошові кошти за укладеним Кредитним договором видано на платіжну картку Боржника, всі правовідносини між Боржником, Кредитором та банком-еквайром (платіжною організацією) регулюються Законом України "Про платіжні послуги" та Постановою НБУ № 164 від 29.07.2022 "Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів", відповідно до положень, якої вбачається, що документи за операціями з використанням платіжних інструментів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань.

23.09.2025 від Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" надійшла інформація, витребувана ухвалою суду від 09.09.2025.

23.09.2025 оголошено перерву у судовому засіданні до 25.09.2025.

24.09.2025 через підсистему "Електронний суд" ТОВ "Авентус Україна" подало додаткові пояснення про підтвердження укладення кредитного договору.

У відповідності до ч. 1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства (далі -КУзПБ) подання кредиторами вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Відповідно до ст. 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (ч. 1).

Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в грошових одиницях і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею (ч. 2).

Для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів (ч. 4).

Відповідно до ч. 2 ст. 47 КУзПБ у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого ч. 1 ст. 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Статтею 133 КУзПБ встановлено, що витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Вимоги кредиторів за зобов`язаннями боржника, забезпеченими заставою майна фізичної особи, задовольняються за рахунок такого майна.

Кошти, отримані від продажу майна банкрута, що є предметом забезпечення, після покриття витрат, пов`язаних з утриманням, збереженням та продажем цього майна, та сплати додаткової винагороди арбітражного керуючого відповідно до положень статті 30 цього Кодексу використовуються виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які таке майно забезпечує.

Вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам, які перебувають/перебували у трудових відносинах із боржником, сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами;

3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

Так, суд здійснив в установленому законодавством порядку оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 26.05.2025.

Відтак, останнім днем строку встановленого ч. 1 ст. 45 КУзПБ на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника є 15.06.2025.

Отже, ТОВ "Авентус Україна" заявило вимоги до боржника з пропуском строку встановленого ч. 1 ст. 45 КУзПБ - 30.06.2025.

Вимоги кредитора ТОВ "Авентус Україна" обґрунтовані такими обставинами.

04.09.2024 ТОВ "Авентус Україна" (Товариство) та ОСОБА_1 (Споживач) уклали Договір № 8252818 про надання споживчого кредиту за умовами якого:

- укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт або Мобільний застосунок "CreditPlus" (за вибором Споживача). Ідентифікація Споживача в ІКС Товариства здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет/Мобільний застосунок "CreditPlus", в порядку передбаченому Договором та/або Законом України Про електронну комерцію, в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний Споживачем при вході(в т.ч через месенджери), та/або шляхом перевірки правильності введення відповідно Пароля входу до Особистого кабінету/Мобільного застосунку "CreditPlus". При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ Мобільного застосунку "CreditPlus" (п. 1.1.),

- На умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а

Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за

користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. (п. 1.2.),

- сума кредиту (загальний розмір) складає: 30000,00 гривень. Тип кредиту кредит (п. 1.3.),

- строк кредиту 360 дні (день). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів (п. 1.4.),

- стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору (п. 1.5.1.)

- у випадку невиконання та/або неналежного виконання Споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф:

- у розмірі 2700,00 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 600,00 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. (п. 6.4.).

Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором A8435.

До Договору підписано Додаток №1 - Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

На виконання умов Договору ТОВ "Авентус Україна" надало грошові кошти у розмірі 30000,00 грн.

Відповідно до розрахунку ТОВ "Авентус Україна" заборгованість ОСОБА_1 становить 28 148,09 грн за тілом, 33 777,72 грн за відсотками та 15 000,00 грн за штрафами.

За результатами розгляду кредиторських вимог, керуючий реструктуризацією боржника, арбітражний керуючий Яковенко Д. Е. подав суду повідомлення про результати розгляду грошових вимог ТОВ "Авентус Україна", де не визнає такі грошові вимоги в розмірі 76 925,81 грн через їх недоведеність кредитором та необґрунтованість нарахування штрафних санкцій.

Боржник заперечив грошові вимоги кредитора з таких підстав: кредитором не підтверджено факт укладення кредитного договору; не надано доказів того, що наявні в матеріалах справи копії вищезазначених документів створювалися у порядку, визначеному Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг" та що вони підписувалися електронним підписом одноразовим ідентифікатором уповноваженою на те особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа; не підтверджено факт існування заборгованості та не надано доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів; нарахування та стягнення штрафу є незаконним; відсутність підстав для виникнення обов`язків згідно з ч. 2, 6 ст. 12 ЗУ "Про захист прав споживачів"; паспорти споживчого кредиту не є належними та допустимими доказами.

Розглядаючи кредиторські вимоги, суд враховує таке.

Статтями 6, 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки кредит надавався на споживчі цілі, договори за своєю юридичною природою є договорами про споживчий кредит.

Так, за змістом п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. У відповідності до частини 1 статті 14 того ж Закону договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відтак, укладений Договір та правовідносини сторін за ним регулюються ЦК України та Законом України "Про споживче кредитування".

За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Суд зазначає, що за ч. 1 ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію").

Відповідно до ч. 1 ст. 14 зазначеного Закону договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

В силу положень ч. 1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їх власноручних підписів.

Частиною 2 ст. 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За нормами Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг":

- для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.

Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа (ст. 6),

- оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" (ст. 7),

- юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.

Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8).

За приписами ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

З матеріалів справи вбачається укладення Кредитного договору ОСОБА_1 в електронній формі та підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором шляхом введення СМС-коду (одноразовий ідентифікатор/електронний підпис) НОМЕР_9 , та акцептування (прийняття) оферти кредитора - 04.09.2024.

Так, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

У справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 Верховний Суд зазначив, що оскільки оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Окрім того, матеріалами справи підтверджено фактичне отримання ОСОБА_1 кредитних коштів за договором в сумі 30 000,00 грн.

Згідно з наданої АТ КБ "ПриватБанк" відповіді №20.1.0.0.0/7-250911/25517-БТ від 18.09.2025 на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_10 , номер телефону на який відправляється інформація - НОМЕР_11 . У виписці по рахунку за період 04.09.2024-08.09.2024 відображено зарахування на суму 30 000,00 грн.

Також, у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність від 07.04.2025 та доданих до неї документах, зокрема у списку кредиторів, боржник вказує ТОВ "Авентус Україна" кредитором з вимогами за кредитним договором від 04.09.2024 в розмірі 72 140,63 грн.

За правилами ст. 116 КУзПБ у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначаються, зокрема, обставини, що стали підставою для звернення до суду.

Отже, заперечення обставин укладення кредитного договору, про наявність якого вказано безпосередньо в заяві як на обставину для звернення до суду, свідчить про суперечливу поведінку боржника та ставить під сумнів його добросовісність в зазначених обставинах.

Так, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.04.2019 у справі № 390/34/17 зроблено висновок про те, що добросовісність (п. 6 ст. 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) ґрунтується ще на римській максимі- "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

За вказаних обставин є підтвердженим укладення боржником ОСОБА_1 . Договору № 8252818 від 04.09.2024 та фактичне отримання кредитних коштів (суми позики) за таким договором.

Відтак, суд встановив, що ОСОБА_1 не здійснила сплату отриманого кредиту в обсязі, у встановлені договором строки чим порушив взяті на себе зобов`язання.

Частина 1 ст. 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Так, перевіривши розрахунок ТОВ "Авентус Україна" щодо нарахованих процентів, суд встановив обґрунтованість їх нарахування.

За таких обставин, враховуючи, що станом на час розгляду заяви наявна вказана сума заборгованості, вимоги ТОВ "Авентус Україна" щодо заборгованості за тілом кредиту та відсотками є обґрунтованими та підлягають визнанню судом у сумі 28 148,09 грн заборгованості за тілом, 33 777,72 грн заборгованості за відсотками.

В частині заявлених вимог в сумі 15 000,00 грн заборгованості за штрафами суд зазначає таке.

У заяві про грошові вимоги ТОВ "Авентус Україна" зазначило, що листом Національного Банку України "Щодо дотримання законодавства у сфері споживчого кредитування" чітко додатково роз`яснено, що положення п.6 Розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" ЗУ "Про споживче кредитування" не застосовуються до договорів споживчого кредиту, які укладено після спливу тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" №3498-IX. Відтак, в даному конкретному випадку нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит є правомірними та підлягають сплаті Боржником.

Разом з цим, відповідно до п. 18 розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

За Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, із змінами, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 7 серпня 2025 року строком на 90 діб.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України.

Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України (частина 2 статті 4 ЦК України).

Отже, ч. 2 ст. 4 ЦК України закріплює пріоритет норм цього Кодексу над нормами інших законів. До того ж такий спосіб вирішення колізії норм ЦК України з нормами інших законів - з констатацією пріоритету норм цього Кодексу над нормами інших законів підтримувався як Конституційним Судом України (Рішення від 13.03.2012 у справі № 5-рп/2012), так і Верховним Судом України (постанови від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13, від 16.12.2015 у справі № 6-2023цс15). Вказане узгоджується і з правовою позицією, висловленою у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18.01.2022 у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29.06.2022 у справі №477/874/19 (пункт 69).

Також Верховний Суд вже робив висновки щодо застосування п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.09.2023 у справі № 910/8349/22); на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.10.2023 у справі № 706/68/23).

Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:

(1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;

(2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;

(3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Аналогічна позиція викладена судами апеляційної інстанції у постановах у таких справах: №707/1242/25 від 16.07.2025, № 346/1282/25 від 17.07.2025, № 670/291/25 від 28.07.2025, №363/3841/24 від 30.07.2025, № 211/1367/25 від 28.08.2025, №750/4794/25 від 01.09.2025.

Суд установив, що нарахування штрафів за прострочення виконання грошового зобов`язання за Договором про надання споживчого кредиту № 8252818 від 04.09.2024 здійснено кредитором у період дії воєнного стану.

Тому, боржник звільняється від обов`язку сплатити штраф на підставі п. 18 розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України.

Отже, вимоги ТОВ "Авентус Україна" в розмірі 15 000,00 грн заборгованості за штрафами не підлягають визнанню.

Ураховуючи викладене, кредиторські вимоги ТОВ "Авентус Україна" підлягають частковому визнанню в сумі 28 148,09 грн заборгованості за тілом, 33 777,72 грн заборгованості за відсотками, а також 4844,80 грн судового збору, що підтверджені належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, в такій черговості: судовий збір - позачергово до задоволення вимог кредиторів, вимоги - 61 925,81 грн у другу чергу.

Керуючись статтями 12, 45, 47, 113, 122, 123 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 12, 232, 234, 235, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати грошові вимоги до боржника фізичної особи ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" (пр. Берестейський, 90-А, м. Київ, 03062, і.к. 41078230) в розмірі 61 925,81 грн та 4844,80 грн судового збору.

Решту вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" відхилити.

2. Зобов`язати арбітражного керуючого Яковенка Дмитра Едуардовича внести до реєстру вимог кредиторів визнані судом вимоги кредитора.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду протягом 10 днів у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Копії ухвали надіслати боржнику, ТОВ "ЕКО ФІН", ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та арбітражному керуючому Яковенку Дмитру Едуардовичу через систему "Електронний суд".

Повний текс ухвали складено - 30.09.2025.

Суддя М.С. Глушков