СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року м. Харків Справа №913/131/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В., суддя Склярук О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (вх.№1586Л від 10.07.2025) на рішення Господарського суду Луганської області від 24.06.2025 у справі №913/131/25 (м. Харків, суддя Злепко Н.І., повне рішення складено 24.06.2025)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», м. Київ,

до Комунального некомерційного підприємства «Рубіжанська центральна міська лікарня» Рубіжанської міської ради Луганської області, м. Рубіжне, Луганська область,

про стягнення 74832, 13 грн, -

ВСТАНОВИВ:

21.04.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Комунального некомерційного підприємства «Рубіжанська центральна міська лікарня» Рубіжанської міської ради Луганської області про стягнення 74832 грн 13 коп. за договором постачання природного газу №11-1080/21-БО-Т від 09.11.2021 (далі Договір), з яких сума основного боргу 44564 грн 69 коп., пеня у сумі 8837 грн 98 коп., три проценти річних у сумі 3903 грн 15 коп., інфляційні втрати у сумі 17526 грн 31 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем вказаного договору з оплати поставленого природного газу в січні та лютому 2022 року.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 24.06.2025 у справі №913/131/25 позов задоволено частково. Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Рубіжанська центральна міська лікарня» Рубіжанської міської ради Луганської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» 66994 грн 15 коп., що складається з основного боргу у сумі 44 564 грн 69 коп., пені 1000 грн 00 коп., трьох процентів річних у сумі 3 903 грн 15 коп. та інфляційних втрат у сумі 17 526 грн 31 коп. Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Рубіжанська центральна міська лікарня» Рубіжанської міської ради Луганської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» судовий збір у сумі 2168 грн 68 коп.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» з вказаним рішенням суду першої інстанції частково не погодилося та звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм чинного законодавства, просить рішення Господарського суду Луганської області від 24.06.2025 у справі №913/131/25 в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 7 837,98 грн, а також 253,72 грн судового збору скасувати, та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог; судові витрати за розгляд апеляційної скарги в розмірі 3 633,60 грн покласти на Відповідача по справі.

Апелянт вказує, що відповідач взагалі не надав жодного доказу на підтвердження свого майнового стану, наявності/відсутності коштів на рахунках, бюджетних асигнувань/призначень, кошторису тощо. А також не було надано доказів на підтвердження обставин, на які посилався відповідач (руйнування будівель, знищення авто, матеріальних цінностей, медичного обладнання, і т.д.). У зв`язку з чим, суд не міг дослідити майновий стан відповідача та об`єктивно розглянути питання про зменшення пені. Також апелянт зазначає, що збитковість відповідача, його бюджетне фінансування не є винятковою обставиною для зменшення розміру неустойки або уникнення відповідальності. Також судом не були враховані чисельні висновки Верховного Суду щодо розподілу судових витрат у разі зменшення судом неустойки (пені), що свідчить про порушення статті 236 ГПК України.

Системою автоматизованого розподілу справ відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 10.07.2025 для розгляду справи №913/131/25 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І., суддя Россолов В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.07.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (вх.№1586Л від 10.07.2025) на рішення Господарського суду Луганської області від 24.06.2025 у справі №913/131/25. Ухвалено розгляд апеляційної скарги здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Витребувано з Господарського суду Луганської області матеріали справи №913/131/25. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали. Відзив має бути оформлено у відповідності до вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України, якою, зокрема, передбачено, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

23.07.2025 до Східного апеляційного господарського суду надійшла справа №913/131/25 (вх.№9067) в 1 томі.

Від Комунального некомерційного підприємства «Рубіжанська центральна міська лікарня» Рубіжанської міської ради Луганської області надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№9331 від 30.07.2025), в якому просить залишити рішення Господарського суду Луганської області від 24.06.2025 у справі №913/131/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» до Комунального некомерційного підприємства «Рубіжанська центральна міська лікарня» Рубіжанської міської ради Луганської області про стягнення заборгованості без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» без задоволення.

Відповідач вважає, що доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не дослідив матеріальний стан відповідача та безпідставно зменшив розмір пені, не відповідають дійсності. Судом було встановлено, що внаслідок збройної агресії рф та бойових дій на території м. Рубіжне майно КНП «Рубіжанська центральна міська лікарня» зазнало суттєвих втрат:зруйновано 15 будівель, де функціонували відділення лікарні;втрачено рухоме майно (чотири автомобілі);викрадено та знищено матеріальні цінності, медичне обладнання, оргтехніку, запаси медикаментів;втрачено бухгалтерські, кадрові та інші документи, необхідні для господарської діяльності. Також під час окупації лікарня була пограбована, що значно ускладнило її фінансово-господарське становище. Факти руйнування та пограбування підтверджуються матеріалами кримінальних проваджень, зареєстрованих у ЄРДР за №0001367 та №0001094 за ознаками злочинів, передбачених ст. 438 КК України. Ці обставини враховані судом при прийнятті рішення.

Суд зазначає, що враховуючи, що ціна позову в даній справі є меншою від ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судом було попереджено сторони, що апеляційна скарга буде розглянута за правилами ч. 10 ст. 270 ГПК України без повідомлення учасників справи.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Матеріалами справи, даними електронної системи підтверджується належне повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та розгляд справи в порядку, передбаченому ч. 10 ст. 270 ГПК України.

Заперечень проти розгляду апеляційної скарги в даному порядку від сторін не надійшло.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», як Постачальником та КНП «Рубіжанська центральна міська лікарня» Рубіжанської міської ради Луганської області (EIC код 56XS00001RBIZ00S) як Споживачем, було укладено договір постачання природного газу №11-1080/21-БО-Т від 09.11.2021.

Згідно з п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

Пунктом 1.2. Договору визначено, що природний газ, що постачається за цим Договором використовується Споживачем для своїх власних потреб.

У п. 1.3. Договору сторони визначили, що за цим договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений на митну територію України.

За умовами п. 2.1. Договору Постачальник передає Споживачу на умовах цього Договору замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з 01.11.2021 року по грудень 2022 року (включно), в кількості 27,000 тис. куб. метрів.

Відповідно до п. 3.1. Договору Постачальник передає Споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від Постачальника до Споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ Споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Згідно з п. 3.5. Договору, приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідальному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Пунктом 3.5.1. Договору визначено, що Споживач зобов`язується надати Постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між Оператором(ами) ГРМ т/або Оператором ГТС та Споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку Споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ.

На підставі отриманих від Споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС постачальник готує та надає Споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі - акт), підписані уповноваженим представником Постачальника (п. 3.5.2. Договору).

Згідно з п. 3.5.3 Договору Споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання.

Звірка фактично використаного обсягу газу за цим Договором на певну дату чи протягом відповідного розрахункового періоду ведеться сторонами на підставі даних комерційних вузлів обліку газу та інформації про фактично поставлений Споживачу обсяг газу згідно з даними Інформаційної платформи Оператора ГТС (п. 3.6. Договору).

Відповідно до п. 4.1. Договору ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим Договором, встановлюється наступним чином:

Ціна природного газу за 1000 куб.м газу без ПДВ - 13658,42 грн, крім того, податок на додану вартість за ставкою 20%, крім того, тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн, крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 163,89 грн за 1000 куб.м.

Всього ціна газу за 1000 куб.м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу, за цим договором становить 16554,00 грн.

Згідно з п. 4.3. Договору загальна вартість цього Договору на дату укладання становить 372465,00 грн, крім того ПДВ - 74493,00 грн, разом з ПДВ - 446958,00 грн.

У пункті 5.3. Договору сторони погодили, що оплата за природний газ здійснюється Споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника, зазначений в розділі 14 цього договору.

Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1. цього Договору.

Згідно з п. 7.1. Договору за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим Договором.

Відповідно до п. 7.2. Договору у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно з пунктом 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Даний договір набирає чинності з дати його укладання і діє в частині поставки газу до 31.12.2022 включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору (п. 13.1. Договору).

Договір підписаний представниками сторін та скріплено печатками юридичних осіб.

До матеріалів справи позивачем додані акти приймання-передачі природного газу за листопад 2021 року з обсягом споживання 1,17097 на суму 19384 грн 24 коп. з ПДВ, грудень 2021 року з обсягом споживання 1,74800 тис. куб. м на суму 28936 грн 38 коп. з ПДВ, що підписані обома сторонами та скріплені печатками.

Також надані акти приймання-передачі за січень 2022 року з обсягом споживання 1,69408 тис. куб.м на суму 28043 грн 80 коп. з ПДВ та акт приймання-передачі природного газу за лютий 2022 року з обсягом споживання 1,25000 тис. куб.м на суму 20692 грн 50 коп. з ПДВ, які підписані тільки стороною постачальника.

Для підтвердження об`єму спожитого природного газу позивачем був надісланий адвокатський запит, у відповідь на який надійшов лист №ТОВВИХ-24-17041 від 07.11.2024 від ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» з Інформаційної платформи щодо обсягів спожитого природного газу, в якому наявна інформація, що відповідачем (ЕІС код: 56XS00001RBIZ00S) спожито природний газ з ресурсу позивача за період з 01.01.2022 по 31.01.2022 1694,08 м3, з 01.02.2022 по 28.02.2022 1250,00 м3. Зазначені об`єми також підтверджуються і додатками до зазначеного листа, а саме «Інформація щодо остаточної алокації відборів споживача за ЕІС-кодом 56XS00001RBIZ00S в періоди з 01.01.2022 31.01.2022 та з 01.02.2022 по 28.02.2022».

Інформацією про надходження коштів на рахунки позивача від відповідача за період з 09.11.2021 по 30.10.2024 підтверджуються оплати відповідачем за поставлений газ 14.12.2021 на суму 2267 грн 95 коп., 21.12.2021 на суму 17116 грн 29 коп., 28.12.2021 на суму 27280 грн 39 коп., 29.12.2021 на суму 5827 грн 60 коп.

Позивач у позовній заяві зазначив, що передав у власність природний газ на загальну суму 97056 грн 92 коп., а відповідач оплату за природний газ здійснив лише частково в розмірі 52492 грн 23 коп. за актами приймання-передачі від 30.11.2021 та 31.12.2021, у зв`язку з чим, відповідач має основну заборгованість у розмірі 44564 грн 69 коп. за актами приймання-передачі від 31.01.2022 та 28.02.2022.

Позивач також зазначив, що акти приймання-передачі 31.01.2022 та 28.02.2022 направлялись, однак у зв`язку з повномасштабним вторгненням Російської Федерації на територію України та переїздами компанії, зміну офісу, переміщенням серверу докази направлення було втрачено.

Оскільки відповідачем обов`язок щодо повної та своєчасної оплати вартості поставленого природного газу не виконано, позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 44564 грн 69 коп., пені у сумі 8837 грн 98 коп., трьох відсотків річних у сумі 3903 грн 15 коп., інфляційних втрат у сумі 17526 грн 31 коп.

Суд першої інстанції встановив, що доказів оплати відповідачем заборгованості за Договором за січень та лютий 2022 року в сумі 44564 грн 69 коп. суду не надано, а отже визнав що, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 44564 грн 69 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також суд дійшов висновку про наявність підстав для заявлення та арифметичну вірність вимог про стягнення пені у загальній сумі 8837 грн 98 коп., трьох процентів річних у сумі 3 903 грн 15 коп. та інфляційних втрат у сумі 17 526 грн 31 коп. При цьому, з огляду на кризову ситуацію, яка склалася в державі внаслідок військової агресії РФ проти України та яка не могла не вплинути негативно на фінансовий стан відповідача як бюджетної установи, суд вважав за можливе зменшити розмір заявленої до стягнення пені до 1000 грн 00 коп.

Предметом апеляційного оскарження та, відповідно, апеляційного розгляду у цій справі є ухвалене судове рішення частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 7837,98 грн.

Судова колегія зазначає, що у спірних правовідносинах суд першої інстанції скористався своїм правом зменшення штрафних санкцій за результатами здійсненої оцінки наданих сторонами доказів та обставин справи у їх сукупності, вирішив питання про наявність підстав, за яких можливе зменшення пені з 8837,98 грн. до 1000,00 грн.

Так, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення пені та штрафу є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені та штрафу.

У постанові від 16.03.2021 у справі №922/266/20 Верховний Суд зазначає, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її саме компенсаторний характер; заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення.

Комунальне некомерційне підприємство «Рубіжанська центральна міська лікарня» Рубіжанської міської ради Луганської області зареєстровано згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в м. Рубіжне Луганської області.

Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, що затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за №380/43786, з 24.02.2022 по 13.05.2022 на території Рубіжанської територіальної громади велися активні бойові дії, з 13.05.2022 Рубіжанська міська територіальна громада є тимчасово окупованою рф.

Початок агресії російської федерації має відношення до всієї країни, втім необхідно взяти до уваги, що певні регіони перебувають у більш вразливому становищі, спричиненому, зокрема, безпосередніми бойовими зіткненнями, проведенням безпосередніх військових дій в таких регіонах, окупацією, що не могло не вплинути на організацію виробництва, здійснення органами управління суб`єктів господарювання своїх функцій. До таких регіонів беззаперечно можна віднести м. Рубіжне Луганської області (місце реєстрації та проведення господарської діяльності відповідача).

Крім того, як було досліджено судом першої інстанції під час бойових дій військами Російської Федерації було зруйновано нерухоме майно КНП «Рубіжанська центральна міська лікарня» Рубіжанської міської ради Луганської області, а саме 15 будівель в яких були розміщені відділення лікарні, рухоме майно (чотири автомобілі), майно, матеріальні цінності (медичне обладнання, оргтехніка, запаси медикаментів, будь-які документи тощо).

Також протягом окупації м. Рубіжного військовослужбовцями Російської Федерації зазначена лікарня була пограбована. З лікарні викрадено комп`ютерну техніку, документи з бухгалтерського обліку (первинна документація, документи по розрахунку заробітної плати, кадрові документи, документи обліку з контрагентами, договори, акти звіряння, акти приймання-передачі, та всі інші документи які стосуються господарської діяльності КНП «Рубіжанська центральна міська лікарня» Рубіжанської міської ради Луганської області, медичне обладнання, автомобілі які були зареєстровані за лікарнею.

Тому колегія суддів вважає, що з огляду на очевидність, надзвичайність та невідворотність цих обставин, є підстави посилатись на них, як на правомірну підставу несвоєчасне невиконання своїх обов`язків у договірних взаємовідносинах з позивачем та можливість зменшення штрафних санкцій.

В свою чергу, матеріали справи не містять доказів понесення збитків позивачем внаслідок прострочення виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо здійснення своєчасного розрахунку за вказаним договором.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що у спірних правовідносинах, оцінивши обставини справи, можливо зменшити розмір пені з 8837,98 грн. до 1000,00 грн.

Зменшення розміру штрафних санкції не має негативного впливу на фінансовий стан позивача, оскільки стягнення штрафних санкцій має компенсаторний характер, і не може бути засобом збагачення іншої сторони договору.

При цьому, судова колегія вважає за необхідне звернути увагу, що в питаннях підстав для зменшення розміру неустойки не може бути подібних правовідносин, оскільки кожного разу суд, застосовуючи дискреційні повноваження для вирішення цього питання, виходить з конкретних обставин, якими обумовлене зменшення штрафних санкцій.

Таким чином, доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм матеріального права під час прийняття рішення в оскаржуваній частині не знайшли свого підтвердження.

Стосовно доводів апелянта щодо неправильного розподілу судом судових витрат у разі зменшення судом неустойки (пені), колегія суддів зазначає наступне.

Позивач, за розгляд судом першої інстанції позовної заяви у цій справі, згідно платіжної інструкції від 16.04.2025 № сплатив 2 422,40 грн судового збору.

Зменшуючи пеню судом першої інстанції судові витрати покладено на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (судовий збір в розмірі 2 168,68 грн покладено на відповідача у справі, а судовий збір в розмірі 253,72 грн покладено на позивача у справі).

Разом з тим, застосування статті 129 Господарського процесуального кодексу України (про розподіл судового збору), у справах, за результатами розгляду яких, суд зменшив розмір неустойки на підставі статті 233 Господарського кодексу України та частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України, викладені у постановах Верховного Суду, зокрема, від 03.04.2018 у справі № 902/339/16, від 10.03.2021 у справі № 904/5702/19, від 14.06.2022 у справі № 905/2135/19, від 19.12.2024 у справі №922/1248/24.

Так, у вказаних постановах Верховним Судом наведено правовий висновок, відповідно до якого судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Отже, підхід щодо розподілу судового збору за наслідком зменшення судом розміру неустойки є усталеним у судовій практиці.

Таким чином, розподіл судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача лише 2168,68 грн. судового збору є неправомірним, а висновок суду помилковим та таким, що прийнятий при неправильному застосуванні статті 129 ГПК України, тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розподілу судових витрат, а саме судового збору.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» слід задовольнити частково.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на результат вирішення спору судові витрати, пов`язані з розглядом цієї справи покладаються на скаржника.

Керуючись статтею 129, 232, 233, 269, 270, п.2 ч.1 ст. 275, п.4 ч.1, ч.4 ст.277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» задовольнити частково.

Змінити рішення Господарського суду Луганської області від 24.06.2025 у справі №913/131/25 у частині присудженої до стягнення суми судового збору, а саме: стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Рубіжанська центральна міська лікарня» Рубіжанської міської ради Луганської області (93009, Луганська обл., місто Рубіжне, вулиця Студентська, будинок 19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ) суму судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

В іншій частині судове рішення залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки касаційного оскарження передбачено ст.ст.286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 03.10.2025.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов

Суддя О.І. Склярук