ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. ОдесаСправа № 915/308/24
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №1

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів: Діброви Г.І.,

Ярош А.І.,

секретар судового засідання Ісмаілова А.Н.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: Кравченко О.С., керівник;

від відповідача: Іванченко О.О., за ордером;

від третіх осіб: не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Корнацьких

на рішення Господарського суду Миколаївської області

від 31 березня 2025 року (повний текст складено 31.03.2025)

у справі № 915/308/24

за позовом Фермерського господарства Магнат 2021

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Корнацьких

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4

про зобов`язання звільнити самовільно зайняті земельні ділянки,-

суддя суду першої інстанції: Смородінова О.Г.

місце винесення рішення: м. Миколаїв, вулиця Фалєєвська, 14, Господарський суд Миколаївської області

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 01.10.2025, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року Фермерське господарство (ФГ) Магнат 2021 (далі також Позивач, Фермерське господарство) звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) Агрофірма Корнацьких (далі також Відповідач, Товариство) про зобов`язання останнього звільнити самовільно зайняті земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва:

- площею 5,2497 га з кадастровим номером :02:000:0207, розташовану в межах території Багачівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, що належить ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №088157, виданого 30.09.2003 року Кривоозерською районною державною адміністрацією Миколаївської області, та перебуває у користуванні Фермерського господарства Магнат 2021 на підставі Договору оренди земельної ділянки від 19.10.2022 року, зареєстрованого 19.10.2022 державним реєстратором Кам`яномостівскої сільської ради Первомайського району Миколаївської області, номер запису про інше речове право 48320706;

- площею 5,2498 га з кадастровим номером :02:000:0208, розташовану в межах території Багачівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, що належить ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №088156, виданого 30.09.2003 року Кривоозерською районною державною адміністрацією Миколаївської області, та перебуває у користуванні Фермерського господарства Магнат 2021 на підставі Договору оренди земельної ділянки від 19.10.2022 року, зареєстрованого 19.10.2022 державним реєстратором Кам`яномостівскої сільської ради Первомайського району Миколаївської області, номер запису про інше речове право 48321088;

- площею 5,15 га з кадастровим номером :02:000:0118, розташовану в межах території Багачівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, що належить ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №088086, виданого 30.09.2003 року Кривоозерською районною державною адміністрацією Миколаївської області, та перебуває у користуванні Фермерського господарства Магнат 2021 на підставі Договору оренди земельної ділянки від 13.12.2022 року, зареєстрованого 13.12,2022 державним реєстратором Кам`яномостівскої сільської ради Первомайського району Миколаївської області, номер запису про інше речове право 48792227;

- площею 5,15 га з кадастровим номером :02:000:0117, розташовану в межах території Багачівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, що належить ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія МК № 088087, виданого 30.09.2003 року на підставі розпорядження Кривоозерської райдержадміністрації № 351-р від 24.07.2003 року, та перебуває у користуванні Фермерського господарства Магнат 2021 на підставі Договору оренди земельної ділянки від 13.12.2022 року, зареєстрованого 13.12.2022 державним реєстратором Кам`яномостівскої сільської ради Первомайського району Миколаївської області, номер запису про інше речове право 48819517.

Третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Позивача останній визначив: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

В обґрунтування позовних вимог, Фермерське господарство послалось на те, що Відповідачем самовільно зайняті та неправомірно використовуються вищезазначені земельні ділянки, які перебувають в оренді у ФГ Магнат 2021 на підставі відповідних договорів, укладених з власниками цих земельних ділянок: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується державними актами на право власності на земельні ділянки. Так, Позивач вказує, що бажаючи приступити до використання земельних ділянок, Фермерським господарством було виявлено, що орендовані ним земельні ділянки вже засіяні чиїмись сільськогосподарськими культурами. Згодом виявилося, ТОВ «Агрофірма Корнацьких» достеменно знаючи про припинення у нього права обробітку належної ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельними ділянками та не маючи вже жодних правових підстав, здійснило черговий раз засівання землі.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 31.03.2025 у справі №915/308/24 (суддя Смородінова О.Г.) позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Корнацьких на користь Фермерського господарства Магнат 2021 12 112,00 грн судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наявними у матеріалах справи доказами (з огляду на вимоги ст. 79 Господарського процесуального кодексу України), у сукупності зі встановленими у цивільних справах №479/681/23, №479/682/23, №479/683/23 та №479/684/23 (які набрали силу) обставинами, Позивачем доведено підставність та обґрунтованість позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма Корнацьких звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 31.03.2025 у справі №915/308/24 та ухвалити нове рішення про відмову у позові Фермерського господарства Магнат 2021.

Крім того, апелянт просить зупинити провадження у справі №915/308/24 до прийняття остаточних судових рішень Верховним Судом у справах №479/682/23, 479/683/23, 479/684/23.

Зокрема, ТОВ Агрофірма Корнацьких вказує, що приймаючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції послався лише на дві обставини:

- звернення ФГ «Магнат 2021» до відділення поліції' із заявою про порушення кримінальної справи за ст. 197-1 КК України (самовільне зайняття земельної ділянки та самовільне будівництво), за яким було відкрито відповідне кримінальне провадження, з подальшим закриттям останнього. Однак, у постанові про закриття кримінального провадження було, зокрема, зазначено про те, що «…в діях ТОВ «Агрофірма Корнацьких» формально містяться ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1 КК України…»;

- звернення ТОВ Агрофірма Корнацьких до суду з цивільними позовами (по справам №479/681/23, №479/682/23, №479/683/23 та №479/684/23), в яких Товариство, посилаючись фактично на недійсність договорів оренди, укладених між ФГ «Магнат 2021» та власниками земельних ділянок (треті особи у даній господарській справі), просив витребувати ці земельні ділянки (з кадастровими номерами :02:000:0207, :02:000:0208, :02:000:0118, :02:000:0117) з незаконного володіння та користування ФГ зі скасуванням записів про державну реєстрацію. За позицією суду першої інстанції, вказане свідчить про оспорювання ТОВ Агрофірма Корнацьких правомірного користування з боку ФГ «Магнат 2021» спірними земельними ділянками, що в свою чергу, за відсутності речового права на спірні земельні ділянки, направлені Товариством на фактичне використання земельних ділянок без оформлення права оренди, та вказують на незаконне користування цими земельними ділянками, а, отже - на їх самовільне зайняття.

Таким чином, на переконання апелянта, суд першої інстанції вважав належним, достовірним та допустимим доказом, що буцімто підтверджує обставину «самовільного» користування ТОВ Агрофірма Корнацьких спірними земельними ділянками без достатніх правових підстав, лише сам факт звернення ФГ «Магнат 2021» у порядку ст. 214 КПК України до відділення поліції №3 Первомайського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області із заявою, яка містила певні односторонні суб`єктивні оцінки самого ФГ.

Проте, Товариство зауважує, що відповідне звернення ФГ «Магнат 2021» до правоохоронного органу не містить інформацію щодо предмету доказування, не є та не може бути доказом «самовільного» користування апелянтом спірними земельними ділянками, оскільки переслідує іншу мету, окреслену приписами ст. 2 КПК України та не має самостійного правового значення за межами кримінального провадження».

Щодо посилання суду першої інстанції на цивільні судові справи №479/681/23, №479/682/23, №479/683/23 та №479/684/23, то апелянт звертає увагу на те, що остаточного рішення в останніх (які перебувають в суді касаційної інстанції) Верховним Судом ще не прийнято. Таким чином, з огляду на положення ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу, висновок суду першої інстанції про фактичне використання ТОВ «Агрофірма Корнацьких» спірних земельних ділянок без оформлення права оренди є помилковим.

Крім того, апелянт наполягає на тому, що укладені між ТОВ «Агрофірма Корнацьких» та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 договори оренди землі станом на даний час є чинними, оскільки під час звернення до Кривоозерського районного суду Миколаївської області з позовними заявами останніми було обрано неефективний спосіб захисту, внаслідок чого судовими рішеннями у цивільних справах №479/615/21, №479/663/21, №479/84/22 скасовано лише записи про речове право ТОВ «Агрофірма Корнацьких» щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :02:000:0207, :02:000:0117 та :02:000:0118. Оскільки ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 після ухвалення рішень Кривоозерським районним судом Миколаївської області у цивільних справах №479/615/21, №479/663/21, №479/84/22 позову до ТОВ «Агрофірма Корнацьких» про визнання відсутнім права оренди в останнього не подавалось, то слід вважати чинними Договори оренди землі, укладені між зазначеними фізичними особами та ТОВ «Агрофірма Корнацьких».

Також Товариство зазначає, що у матеріалах справи відсутні жодні докази відносно самовільного зайняття Відповідачем земельної ділянки (письмових пояснень опитаних осіб, матеріалів фото- і відеофіксації тощо), а відтак, доводи ФГ «Магнат 2021» є лише припущенням.

Водночас, на підтвердження правомірного використання земельних ділянок, апелянт посилається на той факт, що ним до теперішнього часу продовжується сплачуватись орендна плата на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що в свою чергу захищає вчинені правочини від висновку про неукладеність та виключає факт самовільного зайняття ТОВ «Агрофірма Корнацьких» земельних ділянок :02:000:0117, :02:000:0118, :02:000:0207 та :02:000:0208.

Таким чином, апелянт вважає, що Господарським судом Миколаївської області при винесенні рішення від 31.03.2025 у даній справі було порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи, що є підставами для повного скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову у позові.

Разом з тим, в обґрунтування клопотання про зупинення провадження у справі №915/308/24 до прийняття остаточних судових рішень Верховним Судом у справах №479/682/23, №479/683/23, №479/684/23, апелянт посилається на те, що Ухвалами Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 22.10.2024 та від 31.10.2024 відкрито касаційні провадження справах №479/682/23 та №479/683/23, №479/684/23 відповідно, за касаційною скаргою ТОВ «Агрофірма Корнацьких» на постанови від 03.09.2024 у вказаних справах за позовами ТОВ «Агрофірма Корнацьких» до: ОСОБА_3 та ФГ «Магнат 2021» (справа №479/682/23), ОСОБА_4 та ФГ «Магнат 2021» (справа №479/683/23), ОСОБА_1 та ФГ «Магнат 2021» (справа №479/684/23) про витребування спірних земельних ділянок з незаконного володіння та користування, скасування запису про державну реєстрацію договору оренди. Отже, остаточного рішення у вказаних справах Верховним Судом не прийнято.

Оскільки предметом спору у справах: №479/682/23, №479/683/23 та №479/684/23, що перебувають у провадженні Верховного Суду є земельні ділянки, які також є предметом розгляду у даній справі - № 915/308/24, Відповідач зазначає, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи, а тому вважає, що існує об`єктивна неможливість розгляду справи №915/308/24 до остаточного вирішення цивільних справ №479/682/23, №479/683/23 та 479/684/23 Верховним Судом.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Корнацьких на рішення Господарського суду Миколаївської області від 31.03.2025 у справі №915/308/24 та призначено її розгляд на 02.07.2025 року об 11:30 год. Також вказаною ухвалою учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

22.05.2025 до суду апеляційної інстанції від ФГ «Магнат 2021» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач не погоджується з доводами останньої, вважає їх безпідставними та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

23.06.2023 ФГ «Магнат 2021», на підтвердження самовільного зайняття з боку ТОВ Агрофірма Корнацьких спірних земельних ділянок, подало до суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме: ухвалу Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 18.06.2025 у справі №479/939/25, копію заяви про порушення кримінальної справи від 02.04.2025, копію відповіді ГУ Держгеокадастру в Миколаївській області № 10-14-0.161-1976/2-25 від 12.05.2025, копію протоколу огляду місця події від 24.05.2025 земельних ділянок :02:000:0117, :02:000:0118; таблицю зображень до протоколу огляду місця події від 24.05.2025 земельних ділянок :02:000:0117, :02:000:0118; копію протоколу огляду місця події від 24.05.2025 земельних ділянок :02:000:0207, :02:000:0208; таблицю зображень до протоколу огляду місця події від 24.05.2025 земельних ділянок :02:000:0207, :02:000:0208. При цьому, обґрунтовуючи неможливість подання відповідних документів до суду першої інстанції, Фермерське господарство зазначає, що дані документи були створені після ухвалення оскаржуваного рішення у справі №915/308/24.

В подальшому (09.09.2025) від ФГ Магнат 2021 до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи: копії листа ТОВ Агрофірма Корнацьких від 08.07.2025 №323 щодо необхідності виконання обов`язків по визначенню у полях меж земельних ділянок та встановлення межових знаків, який був направлений Відповідачем у даній справі на адресу ФГ Магнат 2021 та копії Актів про передачу і прийом межових знаків під охорону та зберігання відносно земельних ділянок, що належать ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які датовані липнем 2003.

Розглянувши вищенаведені клопотання Позивача, судова колегія зауважує, що за діючим процесуальним господарським законодавством України усі докази подаються до суду першої інстанції. А в силу приписів ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються відповідачем разом з відзивом на позовну заяву.

При цьому, відповідно до положень ч. 1 та 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції, зокрема, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами; докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У постанові Верховного Суду від 01.07.2021 у справі №46/603 зазначено, що норми процесуального права, зокрема, положення статті 269 Господарського процесуального кодексу України є універсальними і застосовуються судом апеляційної інстанції у всіх категоріях спорів.

Частиною 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах 2 та 3 ст. 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. Так, згідно з ч.ч. 1-3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу; у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (частини 4 та 5 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому колегія суддів зауважує, що така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, незалежно від причин неподання таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Аналогічна правова позиція з цього питання викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №911/3250/16, від 06.02.2019 у справі №916/3130/17, від 26.02.2019 у справі №913/632/17 та від 06.03.2019 у справі №916/4692/15 від 16.12.2020 у справі №908/1908/19, від 09.04.2024 у справі №908/145/23.

Отже, підсумовуючи викладене, судова колегія наголошує, що Господарський процесуальний кодекс України допускає випадки подачі на стадії апеляційного розгляду нових доказів для підтвердження обставин, на які посилається сторона. Однак неприйнятною є ситуація, коли суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги, а сторони під час апеляційного провадження сторони просять долучити документи (докази), які датовані після вирішення справи судом першої інстанції. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.12.2020 року у справі №908/1908/19.

Оскільки надані ФГ Магнат 2021 документи взагалі не існували на момент прийняття рішення від 31.03.2025 у справі № 915/308/24 судом першої інстанції, то у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для долучення таких доказів на стадії апеляційного провадження.

Щодо Актів про передачу і прийом межових знаків під охорону та зберігання відносно земельних ділянок, що належать Яровій О.М., Яровому В.О., ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які датовані липнем 2003, то Позивачем взагалі не зазначено, чому вказані документи не були подані до місцевого господарського суду під час розгляду даної справи та необґрунтовано обставин неможливості такого неподання відповідних документів, що є підставою для відмови у задоволення клопотання Фермерського господарства у даній частині.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.06.2025 задоволені заява представника ФГ Магнат 2021 Кравченко Олександра Сергійовича та заява представника ТОВ Агрофірма Корнацьких Іванченко Олександра Олексійовича, про надання останнім можливості брати участь у судових засіданнях поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів через систему відеоконференцзв`язку EasyCon. Вирішено здійснювати розгляд справи №915/308/24 в режимі відеоконференції.

У зв`язку з відпусткою судді-члена колегії Діброви Г.І. з 30.06.2025 по 01.08.2025, судове засідання, призначене на 02.07.2025 у справі №915/308/24 не відбулось.

Враховуючи подальшу відпускну компанію судової колегії, учасників справи №915/308/24 повідомлено, що її розгляд відбудеться 01.10.2025 року об 11:30 год., про що винесено відповідну ухвалу суду від 08.09.2025. Крім того, даною ухвалою продовжено розгляд апеляційної скарги ТОВ Агрофірма Корнацьких на розумний строк.

У судове засідання 01.10.2025 з`явились представники ФГ Магнат 2021 та ТОВ Агрофірма Корнацьких, які виклали свої позиції по справі: Представник Відповідача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та клопотання про зупинення апеляційного провадження у даній справі, просив позовні вимоги ФГ «Магнат 21» залишити без задоволення; представник Позивача заперечував як проти апеляційної скарги, так і проти зупинення апеляційного провадження у справі №915/308/24, а також просив суд залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Представники третіх осіб у судове засідання не з`явились; про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на рішення суду, враховуючи те, що явка учасників справи судом обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

У судовому засіданні 01.10.2025, яке проводилось в режимі відеоконференції, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

З огляду на матеріали справи вбачається та не заперечується сторонами у даній справі, що:

- ОСОБА_1 на праві приватної власності, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №088157, виданого 30.09.2003 Кривоозерською районною державною адміністрацією Миколаївської області, належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:0207, площею 5,2497 га, яка розташована в межах території Багачівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області;

- ОСОБА_2 на праві приватної власності, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №088156, виданого 30.09.2003 Кривоозерською районною державною адміністрацією Миколаївської області, належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:0208, площею 5,2498 га, яка розташована в межах території Багачівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області;

- ОСОБА_3 на праві приватної власності, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №088086, виданого 30.09.2003 Кривоозерською районною державною адміністрацією Миколаївської області, належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:0118, площею 5,15 га, яка розташована в межах території Багачівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області;

- ОСОБА_4 на праві приватної власності, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №088087, виданого 30.09.2003 Кривоозерською районною державною адміністрацією Миколаївської області, належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:0117, площею 5,15 га, яка розташована в межах території Багачівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області.

01.01.2005 між вищевказаними фізичними особами (треті особи у даній справі) та ТОВ Агрофірма Корнацьких були укладені та зареєстровані Договори оренди землі зі строком дії на 50 років:

- з орендодавцем ОСОБА_1 , Договір оренди землі №205/К, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0207 (договір зареєстрований у Кривоозерському реєстраційному відділі МРФ у Державному реєстрі земель за №96 від 04.04.2007);

- з орендодавцем ОСОБА_2 , Договір оренди землі №207/К, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0208 (договір зареєстрований у Кривоозерському реєстраційному відділі МРФ у Державному реєстрі земель за №10 від 28.08.2006);

- з орендодавцем ОСОБА_3 , Договір оренди землі №77/К, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0118 (договір зареєстрований у Кривоозерському реєстраційному відділі МРФ у Державному реєстрі земель за №05 від 28.08.2006);

- з орендодавцем ОСОБА_4 , Договір оренди землі №76/К, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0117 (договір зареєстрований у Кривоозерському реєстраційному відділі МРФ у Державному реєстрі земель за №04 від 28.08.2006).

Однак, рішеннями Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 05.07.2022 у справі №479/615/21, від 05.07.2022 у справі №479/616/21, від 19.10.2022 у справі №479/663/21, від 19.10.2022 у справі №479/84/22 було встановлено, що вищенаведені Договори оренди земельних ділянок є неукладеними, у зв`язку із чим в судовому порядку було скасовано державну реєстрацію Договорів оренди землі №205/К від 01.01.2005, №207/К від 01.01.2005, №77/К від 01.01.2005, №76/К від 01.01.2005.

Вказані судові рішення набрали законної сили 03.10.2022, 05.10.2022, 21.11.2022 та 12.12.2022.

В подальшому, між ФГ «Магнат 2021» (як орендарем) та третіми особами (як орендодавцями) були укладені наступні Договори оренди земельних ділянок:

- 19.10.2022 року - з ОСОБА_1 - Договір оренди земельної ділянки загальною площею 5,2497 га кадастровий номер :02:000:0207;

- 19.10.2022 року з ОСОБА_2 - Договір оренди земельної ділянки загальною площею 5,2498 га кадастровий номер :02:000:0208;

- 13.12.2022 року з ОСОБА_3 - Договір оренди земельної ділянки загальною площею 5,15 га кадастровий номер :02:000:0118;

- 13.12.2022 року з ОСОБА_4 - Договір оренди земельної ділянки загальною площею 5,1507 га кадастровий номер :02:000:0117.

Відповідно до умов п. 8 наведених Договорів, їх укладено на 10 років з урахуванням ротації культур. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Умовами Договорів передбачено, що орендар земельної ділянки має право: отримувати продукцію та доходи; передавати земельну ділянку без згоди орендодавця в суборенду; здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем (п.30). Орендар земельної ділянки зобов`язаний: приступати до використання земельної ділянки у строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим у встановленому законом порядку; виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватись режиму використання земель природо-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення (п. 31).

Відповідно до п. 44 Договорів сторони погодили, що Договори набирають чинності після підписання сторонами та їх державної реєстрації.

Згідно інформації з Витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно відповідних земельних ділянок була проведена державна реєстрація права оренди:

- щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0207 державна реєстрація право оренди відбулася 01.11.2022 (номер запису про інше речове право 48320706);

- щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0208 державна реєстрація право оренди відбулася 01.11.2022 (номер запису про інше речове право 48321088);

- щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0118 державна реєстрація право оренди відбулася 20.12.2022 (номер запису про інше речове право 48792227);

- щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0117 державна реєстрація право оренди відбулася 06.12.2022 (номер запису про інше речове право 48819517).

Проте, Фермерським господарством Магнат 2021 було виявлено, що його орендовані земельні ділянки продовжує використовувати (засівати) ТОВ Агрофірма Корнацьких, незважаючи на відсутність правових підстав для цього.

У зв`язку із цим позивач 20.04.2023 звернувся з заявою про порушення кримінальної справи за ст. 197-1 Кримінального кодексу України до відділення поліції №3 Первомайського районного відділу поліції Головного управління поліції в Миколаївській області.

Постановою Відділення поліції №3 Первомайського районного відділу поліції Головного управління поліції в Миколаївській області від 08.11.2023 про закриття кримінального провадження, начальником СД ВП №3 Первомайського РВП ГУПН в Миколаївській області капітаном поліції Віталієм Захарченко було постановлено Кримінальне провадження, внесене Єдиного реєстру досудових до розслідувань за №000027 від 20.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України закрити у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

За текстом цієї постанови, зокрема, зазначено, що за результатами досудового розслідування встановлено, що в хоча в діях ТОВ Агрофірма Корнацьких формально і містяться ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1 КК України, проте склад кримінального правопорушення відсутній, та вказані дії носять цивільно-правовий характер, вирішення якої не належить до компетенції органів досудового розслідування.

Також з матеріалів справи вбачається, що Позивач звертався до Відповідача з претензіями від 30.01.2024, в яких просив останнього усунути перешкоди в користуванні земельними ділянками шляхом їх звільнення від самовільного зайняття.

Однак, отримані Товариством 13.02.2024 претензії, були залишені Відповідачем без жодного реагування.

Разом з тим, судом першої інстанції було встановлено, що між учасниками даної господарської справи існували судові провадження у цивільних справах за позовними вимогами ТОВ Агрофірма Корнацьких до ФГ Магнат 2021 та третіх осіб у даній справі щодо витребування на користь ТОВ Агрофірма Корнацьких спірних земельних ділянок та про скасування державної реєстрації прав оренди ФГ Магнат на спірні земельні ділянки, набутих на підставі Договорів оренди, на які у справі №915/308/24 Позивач посилається як на підставу законного володіння відповідними ділянками.

За результатом розгляду та подальшим апеляційним переглядом відповідних цивільних справ Миколаївським апеляційним судом було ухвалено:

- постанову від 24.09.2024 у справі №479/681/23 (в якій розглядався позов ТОВ Агрофірма Корнацьких до ОСОБА_2 , ФГ Магнат 2021, про витребування земельної ділянки, площею 5,2498 га з кадастровим номером :02:000:0208, з незаконного володіння та користування, скасування запису про державну реєстрацію договору оренди), якою апеляційну скаргу ФГ Магнат 2021 було задоволено, рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 15.07.2024 року - скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволені позову ТОВ Агрофірма Корнацьких до ОСОБА_2 , ФГ Магнат 2021 про витребування земельної ділянки з незаконного володіння та користування, скасування запису про державну реєстрацію договору оренди - відмовлено;

- постанову від 03.09.2024 у справі №479/682/23 (в якій розглядався позов ТОВ Агрофірма Корнацьких до ОСОБА_3 , ФГ Магнат 2021, про витребування земельної ділянки, площею 5,15 га з кадастровим номером :02:000:0118, з незаконного володіння та користування, скасування запису про державну реєстрацію договору оренди), якою апеляційну скаргу ФГ Магнат 2021 було задоволено, рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 27.06.2024 року - скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволені позову ТОВ Агрофірма Корнацьких до ОСОБА_3 , ФГ Магнат 2021 про витребування земельної ділянки з незаконного володіння та користування, скасування запису про державну реєстрацію договору оренди - відмовлено;

- постанову від 25.09.2024 у справі №479/683/23 (в якій розглядався позов ТОВ Агрофірма Корнацьких до ОСОБА_4 , ФГ Магнат 2021, про витребування земельної ділянки, площею 5,15 га з кадастровим номером :02:000:0117, з незаконного володіння та користування, скасування запису про державну реєстрацію договору оренди), якою апеляційну скаргу ФГ Магнат 2021 було задоволено, рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 27.06.2024 року - скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволені позову ТОВ Агрофірма Корнацьких до ОСОБА_4 , ФГ Магнат 2021 про витребування земельної ділянки з незаконного володіння та користування, скасування запису про державну реєстрацію договору оренди - відмовлено;

- постанову від 24.09.2024 у справі №479/684/23 (в якій розглядався позов ТОВ Агрофірма Корнацьких до ОСОБА_1 , ФГ Магнат 2021, про витребування земельної ділянки, площею 5,2497 га з кадастровим номером :02:000:0207, з незаконного володіння та користування, скасування запису про державну реєстрацію договору оренди), якою апеляційну скаргу ФГ Магнат 2021 було задоволено, рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 22.07.2024 року - скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволені позову ТОВ Агрофірма Корнацьких до ОСОБА_1 , ФГ Магнат 2021 про витребування земельної ділянки з незаконного володіння та користування, скасування запису про державну реєстрацію договору оренди - відмовлено.

Миколаївський апеляційний суд виходив зі встановлених у справах №479/615/21, №479/616/21, №479/663/21, №479/84/22 обставин неукладеності договорів оренди між ТОВ «Агрофірма Корнацьких» та фізичними особами, що свідчить проте, що таки договори не відбулись, є нечинними. З огляду на вказане, Миколаївський апеляційний суд дійшов висновку про те, що неукладений договір оренди не породжує для ТОВ «Агрофірма Корнацьких» прав орендаря, а відтак порушені права та інтерес останнього відсутні.

Наведені постанови Миколаївського апеляційного суду набрали законної сили та станом на даний час є чинними.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Щодо клопотання апелянта про зупинення апеляційного перегляду даної справи до до прийняття остаточних судових рішень Верховним Судом у справах №479/682/23, 479/683/23, 479/684/23.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України чітко встановлено, що провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п. 5 ч. 1 ст. 227 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Проте, судові рішення у цивільних справах №479/681/23, №479/682/23, №479/683/23, №479/684/23 набрали законної сили, а тому зупинення провадження у справі №915/308/24 з наведених Відповідачем підстав є безпідставним.

При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що Відповідач не позбавлений права в майбутньому звернутися до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відповідно до ст. 320 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, підстави для задоволення клопотання апелянта про зупинення провадження у справі відсутні.

Щодо суті спору.

Частиною 1 ст. 93 і ст. 125 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"(ст. 126 Земельного кодексу України).

Як зазначалось вище, у даному випадку належними доказами підтверджено факт того, що ФГ Магнат 2021 є належним орендарем земельних ділянок :02:000:0207, :02:000:0208, :02:000:0118, :02:000:0117, оскільки між останнім та власниками вказаних земельних ділянок укладені відповідні Договори оренди та проведена державна реєстрація права оренди щодо зазначених земельних ділянок.

Отже, Позивач у даній справі виступає законним землекористувачем земельних ділянок :02:000:0207, :02:000:0208, :02:000:0118, :02:000:0117.

За положеннями ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України, землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

ФГ Магнат 2021 стверджує, що з боку ТОВ Агрофірма Корнацьких відбувається самовільне зайняття спірних земельних ділянок шляхом їх засівання.

Статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» встановлено, що самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2020 у справі №1940/1655/18 зазначив, що з аналізу зазначеної норми вбачається, що будь-які дії, направлені на фактичне використання земельної ділянки без оформлення права власності на земельну ділянку або права постійного користування чи права оренди земельної ділянки в порядку, визначеному законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, є самовільним заняттям земельної ділянки.

У постанові Верховного Суду від 05.01.2024 у справі №367/7905/18 суд зазначив: передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку, зокрема у визначений спосіб, є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами акт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або вчинення перешкод в користуванні, користування з порушенням законодавства без оформлення права користування, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо).

Так, судом першої інстанції правильно встановлено, що будь-які докази на підтвердження факту набуття Відповідачем речового права на спірні земельні ділянки у матеріалах справи відсутні.

Навпаки, відсутність такого права підтверджується, у тому числі, рішеннями Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 05.07.2022 у справах №479/615/21, №479/616/21, №479/663/21, №479/84/22, які набрали законної сили ще у 2022 році.

У ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ.

Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини.

Вказаним спростовуються твердження апелянта про те, що укладені між ТОВ «Агрофірма Корнацьких» та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договори оренди землі на даний час є чинними.

Відтак суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що саме обставина самовільного зайняття Відповідачем земельних ділянок :02:000:0207, :02:000:0208, :02:000:0118, :02:000:0117 і підлягала встановленню під час судового розгляду.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

У праві існують такі основні стандарти доказування: «баланс імовірностей» (balanceofprobabilities) або «перевага доказів» (preponderanceoftheevidence); «наявність чітких та переконливих доказів» (clearandconvincingevidence); «поза розумним сумнівом» (beyondreasonabledoubt).

Водночас 17.10.2019 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу та змінено назву ст. 79 Господарського процесуального кодексу України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції.

Таким чином, стаття 79 Господарського процесуального кодексу України закріпила в господарському процесі стандарт доказування «вірогідності доказів».

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що розгляд даної справи здійснюється в порядку, передбаченому нормами Господарського процесуального кодексу України, відповідно, і оцінка доказів у ній здійснюватиметься через призму такого стандарту доказування, як "баланс вірогідностей".

У контексті наведеного судова колегія звертає увагу на вищезазначені доводи особисто апелянта, який наполягає на тому, що укладені між ТОВ «Агрофірма Корнацьких» та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договори оренди землі на даний час є чинними. Так, посилаючись на те, що під час звернення до Кривоозерського районного суду Миколаївської області з позовними заявами в межах розгляду цивільних справ №479/615/21, №479/663/21, №479/84/22 останніми було обрано неефективний спосіб захисту, апелянт вказує, що наслідком цього стало збереження за ТОВ «Агрофірма Корнацьких» права оренди спірними земельними ділянками.

У сукупності з твердженням апелянта про те, що ним до теперішнього часу продовжується сплачуватися орендна плата на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вказане дає підстави дійти висновку, що ТОВ «Агрофірма Корнацьких» само підтверджує факт використання земельних ділянок :02:000:0117, :02:000:0118, :02:000:0207 та :02:000:0208. Факт сплати Відповідачем коштів за використання спірних земельних ділянок встановлений судом першої інстанції на підставі відомостей з державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору.

Крім того, судова колегія звертає увагу на наявні у матеріалах даної справи пояснення третіх осіб (власників земельних ділянок), відповідно до яких вони визнають факт використання з боку ТОВ «Агрофірма Корнацьких» земельних ділянок, що надані в оренду ФГ «Магнат 2021».

Таким чином, доводи Товариства про те, що твердження ФГ «Магнат 2021» про самовільне зайняття Відповідачем спірних земельних ділянок є лише припущенням останнього, спростовуються діями самого Відповідача та твердженнями власників земельних ділянок, які отримують плату за використання їх землі саме ТОВ «Агрофірма Корнацьких».

Додатково про використання спірних земельних ділянок з боку Відповідача свідчить обставина звернення ТОВ «Агрофірма Корнацьких» до суду з цивільними позовами у справах №479/681/23, №479/682/23, №479/683/23 та №479/684/23, в яких Відповідач посилався на недійсність Договорів оренди, укладених між ФГ Магнат 2021 та власниками спірних земельних ділянок, просив витребувати земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:0207, :02:000:0208, :02:000:0118, :02:000:0117 з незаконного володіння та користування Позивача та скасувати записі про державну реєстрацію права оренди.

Більш того, колегія суддів звертає увагу на те, що сама позиція апелянта здебільшого ґрунтується на тому, що він переконаний у тому, що укладені між ТОВ «Агрофірма Корнацьких» та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 договори оренди землі станом на даний час є чинними, а тому необхідним у даній справі є саме зупинення її розгляду до прийняття остаточних судових рішень Верховним Судом у справах №479/682/23, №479/683/23, №479/684/23, в яких заявлені вимоги Товариства до: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_1 та ФГ «Магнат 2021» стосовно витребування спірних земельних ділянок з незаконного володіння та користування, скасування запису про державну реєстрацію договору оренди. Водночас, жодного твердження про те, що ТОВ «Агрофірма Корнацьких» спірні земельні ділянки взагалі не використовує Відповідачем протягом апеляційного перегляду справи №915/308/24 не заявлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

З урахуванням викладеного вище, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що докази на підтвердження обставини того, що Відповідачем було безпідставно зайняті земельні ділянки, є такими, що відповідають стандартам "вірогідність доказів», відтак, враховуючи, що право користування земельними ділянками :02:000:0207, :02:000:0208, :02:000:0118, :02:000:0117 у ТОВ Агрофірма Корнацьких у законний спосіб не виникло, здійснення останнім обробітку вказаних земельних ділянок, чи іншим чином користування ними суперечить волі їх законного землекористувача - ФГ Магнат 2021 та створює перепони для останнього у здійсненні права користування земельними ділянками.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006).

Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги фактично свідчать про незгоду останнього з висновками суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, проте по суті їх не спростовують; направлені на переоцінку доказів, які ретельно були досліджені судом першої інстанції; ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, а тому визнаються судом апеляційної інстанції неспроможними, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування рішення Господарського суду Миколаївської від 31.03.2025 у справі №915/308/24 колегія суддів не вбачає.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги положення чинного законодавства і встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Корнацьких на рішення Господарського суду Миколаївської області від 31.03.2025 у справі №915/308/24 задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишається без змін.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Корнацьких залишити без задоволення, рішення Господарського суду Миколаївської області від 31.03.2025 у справі №915/308/24 - без змін.

Постанова, відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.

Повний текст постанови складений та підписаний 06.10.2025.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Діброва Г.І.

Суддя Ярош А.І.