25.09.2025Справа № 910/3209/25
За заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Іст Агро"
проухвалення додаткового рішення
у справі№ 910/3209/25
За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Іст Агро"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Шулявська-Капітал"
простягнення 473 366,11 грн
Суддя Підченко Ю.О. Секретар судового засідання Панасюк Ю.М.
Представники сторін:
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/3209/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іст Агро" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шулявська-Капітал" про стягнення 473 366,11 грн, з яких: 357 341,13 грн - основна заборгованість, 38 516,95 грн - інфляційні втрати, 69 783,66 грн - пеня, 7 724,37 грн - три проценти річних.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.07.2025 позов задоволено.

21.07.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Іст Агро" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 21 000,00 грн.

Розпорядженням В.о. керівника апарату Господарського суду міста Києва від 05.08.2025 № 01.3-16/251/25 призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи у зв`язку з відпусткою судді Павленка Є.В.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу від 05.08.2025, матеріали справи № 910/3209/25 передано на розгляд судді Підченка Ю.О.

Суд призначив заяву до розгляду в судовому засіданні 25.09.2025.

05.08.2025 відповідачем подано письмові заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.

24.09.2025 від позивача надійшла заява про розгляд без участі представника.

Сторони явку представників у судове засідання 25.09.2025 не забезпечили.

Згідно з ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За результатами розгляду заяви позивача про винесення додаткового рішення, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Як вбачається із позовної заяви, орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу становить 21 000,00 грн. А у заяві від 21.07.2025 заявлено про стягнення витрати в розмірі 21 000,00 грн.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Заперечуючи проти заявленого позивачем розміру витрат, відповідач посилався, здебільшого, на таке:

- зазначений позивачем витрачений час у кількості 6 годин є явно завищеним, не співмірним з обсягом наданих послуг та складністю справи;

- фактично для підготовки та подання позовної заяви у даній справі, представник позивача провів аналіз лише одного договору та додатків до нього, а відтак вказані дії не потребують значного часу, наприклад, для пошуку відповідних висновків ВС, судової практики у подібних правовідносинах, відповідної законодавчої бази тощо, оскільки спір стосується стягнення заборгованості;

- доказом оплати за послуги, якщо було здійснено оплату послуг у безготівковій формі є банківська виписка та платіжні інструкції, однак позивачем зазначеного доказу суду надано не було, що є підставою для відмови у задоволенні вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу.

У той же час, на підтвердження понесених позивачем судових витрат у матеріалах справи наявні наступні докази (завірені копії):

- ордер Серія АА № 1552975 від 13.03.2025;

- договір № 02/2025-ПД про надання правничої допомоги від 12.03.2025;

- Додаткова угода № 1 від 12.03.2025 до договору № 02/2025-ПД про надання правничої допомоги від 12.03.2025;

- Акт про надання правової допомоги № 1 від 13.03.2025 на суму 21 000,00 грн.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі також - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до пункту 3.1. договору № 02/2025-ПД про надання правничої допомоги від 12.03.2025, розмір гонорару, який клієнт сплачує Бюро за надану в межах цього договору правову допомогу, а також порядок та строки його сплати, визначаються сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін.

У Додатковій угоді № 1 до договору сторони встановили наступний розмір гонорару за договором:

- надання усних консультацій і роз`яснення правових питань; представництво інтересів у судовому засіданні - 1 500,00 грн за годину;

- підготовка та направлення адвокатського запиту; правовий аналіз інформації та документів; підготовка позовної заяви; підготовка відповіді на відзив; підготовка процесуальних заяв та клопотань; підготовка заперечення; підготовка апеляційної скарги; підготовка касаційної скарги - 3 500,00 грн за годину.

Як вбачається з Акту № 1 від 13.03.2025, позивач отримав послуги з підготовки позовної заяви, тривалість 6 годин, а вартість відповідно 21 000,00 грн.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Отже, суд дійшов висновку, що вартість послуг та витрачений час, які зазначені в Акті відповідають критерію розумності, такі витрати мають характер необхідних, співрозмірні із виконаною роботою в суді першої інстанції. Витрати позивача на професійну правничу допомогу були фактичними та неминучими, а їх розмір - обґрунтований.

Відповідачем не доведено надмірності понесених Товариством з обмеженою відповідальністю "Іст Агро" витрат на правову допомогу та не надано доказів про наявність підстав зменшити розмір таких витрат.

Більше того, чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити реальність їх оплати.

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.

Тому, доводи відповідача про безпідставність стягнення витрат, які позивач ще не оплатив (не надав доказів оплати), є необґрунтованими та відхиляються судом.

Отже, з огляду на наведені вище обставини, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Іст Агро" про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 120, 123, 126, 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Іст Агро" про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шулявська-Капітал" (04116, м. Київ, вул. Шулявська, 7; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Іст Агро" (17600, Чернігівська обл., Варвинський р-н, смт. Варва, вул. Зарічна, 3А; ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 21 000,00 грн.

3. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано - 29.09.2025.

Суддя Ю.О. Підченко