ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ВІДКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

06 жовтня 2025 року Провадження 1/903/963/25

Суддя Господарського суду Волинської області Бідюк С.В., розглянувши матеріали по справі № 903/963/25

за позовом: ОСОБА_1 , м. Луцьк

до відповідача: Луцької міської організації ветеранська організація «Спілка в`язнів-жертв нацизму», м. Луцьк

про визнання недійсним рішення позачергових зборів,

встановила:

03.10.2025 через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява (сформована 02.10.2025) ОСОБА_1 до Луцької міської організації ветеранська організація «Спілка в`язнів-жертв нацизму» про визнання недійсними рішення, прийняті на позачергових Загальних зборах Луцької міської громадської ветеранської організації «Спілка в`язнів-жертв нацизму», оформлені протоколом від 03.03.2024 року, а саме рішення про визнання поведінки ОСОБА_1 неприпустимою; рішення про його виключення зі складу Луцької міської громадської ветеранської організації «Спілка в`язнів-жертв нацизму».

Долученими позивачем до позовної заяви доказами підтверджується, що позивач на підставі ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" має право на звільнення від сплати судового збору за подання даної позовної заяви до Господарського суду Волинської області.

Суд дослідив матеріали позовної заяви з додатками та встановив, що вона відповідає процесуальним вимогам статей 162, 164, 172 ГПК України. Підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження відсутні.

Відтак, на підставі статті 176 ГПК України суд приймає позов до розгляду і відкриває провадження у справі.

Згідно з частинами 1, 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного). Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 ГПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ураховуючи обраний позивачем спосіб захисту, сторін позову, категорію справи, суд дійшов висновку, що справа підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження.

Статтею 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14.12.1999 у справі №10-рп/99, українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації, тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина 5 статті 10 Конституції України).

Відповідно до статті 10 ГПК України, господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частини 1, 2 статті 91 ГПК України передбачають, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до частини 4 статті 91 ГПК України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Письмові документи повинні подаватися державною мовою в порядку, встановленому ГПК України. Разом з тим, процесуальний закон не відкидає можливості подання до суду процесуальних письмових документів (за винятком позовної заяви) не українською мовою. Якщо документи подано до суду не українською мовою, суд не має права відмовити в їх прийнятті. В цьому випадку суд повинен витребувати від осіб, які їх подали, у визначений ним строк належним чином засвідчений переклад українською мовою. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально посвідчена в порядку ст. 79 Закону України Про нотаріат.

Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012, визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком. Переклад має бути зроблений з усього тексту документа, що перекладається, і закінчуватися підписами. Під текстами оригіналу та перекладу вміщується підпис перекладача у разі здійснення перекладу перекладачем. Посвідчувальний напис викладається під текстами документа і перекладу з нього. Переклад, розміщений на окремому від оригіналу чи копії аркуші, прикріплюється до нього, прошнуровується і скріплюється підписом нотаріуса і його печаткою.

До матеріалів позовної заяви позивачем додано ряд документів, які складені іноземною мовою (російською та німецькою мовами). Відсутність належним чином засвідченого перекладу на українську мову документів, складеного іноземною мовою, унеможливлює встановлення судом змісту такого документу, дії, яка вчинена на підставі вказаного документу, особи, якою вона була вчинена, на користь кого тощо. Тому суд позбавлений можливості дослідити такі документи та надати їм оцінку, що унеможливлює вирішення спору по суті.

Відповідно до частини 2 статті 164 ГПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Отже, позивачу слід подати суду здійснений в установленому законом порядку переклад українською мовою усіх документів, викладених іноземною мовою, копії яких долучено до позовної заяви з доказами їх надіслання відповідачу.

Керуючись ст.ст. 12, 176, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-.

у х в а л и в :

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

2. Розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

3. Призначити підготовче засідання у справі на 05 листопада 2025 року о 10:30 год та повідомити учасників справи, що воно відбудеться у приміщенні Господарського суду Волинської області за адресою: м. Луцьк, пр-т Волі, 54а, в залі суд. засідань № 210.

4. Запропонувати позивачу подати суду протягом 15 календарних днів з моменту отримання цієї ухвали нотаріально засвідчений переклад на українську мову документів, долучених до позовної заяви, які складені мовами іноземних держав, з доказами надіслання відповідачу.

5. Встановити відповідачу:

- строк не пізніше ніж протягом 15 календарних днів з дня вручення цієї ухвали подати суду відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, який відповідатиме приписам статті 165 ГПК України. Одночасно копію відзиву з долученими до нього документами надіслати позивачу, докази відправки надати суду;

- строк не пізніше ніж протягом 5 календарних днів з дня отримання відповіді на відзив подати суду заперечення на відповідь на відзив з доказами надіслання позивачу.

6. Встановити позивачу:

- строк не пізніше ніж протягом 5 календарних днів з дня отримання відзиву на позов подати відповідь на відзив з доказами надіслання відповідачу.

7. Звернути увагу сторін на положення ст. ст. 74, 80, 81 ГПК України щодо порядку подання доказів, наслідків неподання доказів, їх направлення іншим учасникам справи, а також щодо порядку витребування доказів.

8. Попередити сторін, що відповідно до ч. 2 ст. 118 ГПК України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Ухвала суду підписана 06.10.2025.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - https://vl.arbitr.gov.ua/sud5004/.

Суддя С. В. Бідюк