ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2025 року м.Дніпро Справа № 904/4910/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.

представники сторін:

від позивача: Валентинова О.М.;

від відповідача: Гришанков В.Л.

розглянувши апеляційну скаргу Державного професійно-технічного навчального закладу "КАМ`ЯНСЬКИЙ ЦЕНТР ПІДГОТОВКИ ТА ПЕРЕПІДГОТОВКИ РОБІТНИЧИХ КАДРІВ БУДІВНИЦТВА ТА АВТОТРАНСПОРТУ" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2025 року у справі №904/4910/24 (суддя Скриннікова Н.С.)

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", м. Київ ()

до Державного професійно-технічного навчального закладу "КАМ`ЯНСЬКИЙ ЦЕНТР ПІДГОТОВКИ ТА ПЕРЕПІДГОТОВКИ РОБІТНИЧИХ КАДРІВ БУДІВНИЦТВА ТА АВТОТРАНСПОРТУ", м. Кам`янське ()

про стягнення заборгованості за електричну енергію у розмірі 1 211 962, 00 грн,-

ВСТАНОВИВ:

ДПЗД "Укрінтеренерго" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ДПТНЗ "КАМ`ЯНСЬКИЙ ЦЕНТР ПІДГОТОВКИ ТА ПЕРЕПІДГОТОВКИ РОБІТНИЧИХ КАДРІВ БУДІВНИЦТВА ТА АВТОТРАНСПОРТУ" про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 1 211 962, 00 грн (з урахуванням пені, інфляційних втрат, 15% річних) та судових витрат в сумі 14 543, 54 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2025 року у справі №904/4910/24 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Державного професійно-технічного навчального закладу "КАМ`ЯНСЬКИЙ ЦЕНТР ПІДГОТОВКИ ТА ПЕРЕПІДГОТОВКИ РОБІТНИЧИХ КАДРІВ БУДІВНИЦТВА ТА АВТОТРАНСПОРТУ" (, вул. Богдана Хмельницького, 20, м. Кам`янське, Дніпропетровська область, 51910) на користь позивача заборгованість за спожиту електроенергію у грудні 2021 року, січні 2022 року, листопаді 2023 року та грудні 2023 року в сумі 865 752,54 грн; пеню в сумі 3 222,73 грн; інфляційні втрати в сумі 157 508,45 грн; 15% річних в сумі 185 478,38 грн; витрати по сплаті судового збору в сумі 14 543,54 грн.

Рішення суду мотивовано порушенням відповідачем умов договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", умов комерційних пропозицій №5 від 08.10.2021 року, № 7 від 11.10.2023 року, № 8 від 07.11.2023 року в частині своєчасної оплати за електричну енергію та наявністю підстав для нарахування пені, інфляційних втрат, 15% річних у розмірі 1 211 962, 00 грн.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 157 508,45 грн. та 15% річних в сумі 185 478,38 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що не підписував договір, на підставі якого суд стягнув зазначені у рішенні суми на користь позивача, на договорі відсутній підпис керівника і печатка учбового закладу, тому апелянт не повинен сплачувати позивачу інфляційні втрати в сумі 157 508,45 грн та 15% річних в сумі 185 478,38 грн.

Також скаржник вказує, що суд не надав оцінки його доводам про те, що установа, яка є фактичним споживачем електроенергії, здійснює бойове чергування від збройної агресії РФ, стягнення з балансоутримувача є недоречним. Ці обставини були викладені в відзиві на позовну заяву, але судом першої інстанції були проігноровані, що є порушенням норми матеріального права.

Просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2025 року у справі №904/4910/24 в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 157 508,45 грн та 15% річних в сумі 185 478,38 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, безпідставність апеляційної скарги.

Просить відмовити відповідачу у її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Враховуючи доводи скаржника, суду апеляційної інстанції слід встановити обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення інфляційних та 15% річних у зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язання.

При цьому колегія суддів зауважує, що скаржник не наводить в апеляційній інстанції підстав для скасування оскаржуваного ним рішення, які визначені положеннями ст.277 Господарського процесуального кодексу України.

Так, апелянт вказує, що договірні відносини з позивачем у нього відсутні.

Між тим, є встановленим наступне:

З матеріалів справи вбачається, що Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" виконує функції постачальника "останньої надії", діє на підставі ліцензії на постачання електричної енергії споживачу, виданої постановою НКРЕКП від 06.11.2018 року № 1344 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 року № 1023-р, відповідно до ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312 (із змінами) (далі - ПРРЕЕ).

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 року №1023-р (із змінами) Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" визначено постачальником "останньої надії" (далі - ПОН) на період з 01 січня 2019 року до 31 грудня 2024 року.

Положеннями статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному Правилами, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором (НКРЕКП), та є публічним договором приєднання.

За даними АТ "ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ", на якого покладені функції адміністратора комерційного обліку відповідно до положень пункту 11 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312 ПРРЕЕ, Державний професійно-технічний навчальний заклад "КАМ`ЯНСЬКИЙ ЦЕНТР ПІДГОТОВКИ ТА ПЕРЕПІДГОТОВКИ РОБІТНИЧИХ КАДРІВ БУДІВНИЦТВА ТА АВТОТРАНСПОРТУ" віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює постачальник "останньої надії" з 01.12.2021 року, що підтверджується листом АТ "ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" від 02.12.2021 року № 52091/1001.

Судом встановлено і апелянтом не спростовано, що договірні відносини між сторонами існують.

Між позивачем та відповідачем укладено договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (надалі - договір) на умовах публічного договору постачання електричної енергії постачальника останньої надії та комерційної пропозиції, розробленої з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та у відповідності до вимог Закону України Про ринок електричної енергії, Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312.

Договір регулює порядок та умови продовження постачання електричної енергії постачальником останньої надії споживачу, у разі, якщо обраний споживачем електропостачальник не спроможний постачати електричну енергію, до моменту обрання споживачем нового електропостачальника або до припинення у передбачених чинним законодавством чи договором випадках та є укладеним сторонами, керуючись статтями 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України з початку фактичного постачання електричної енергії споживачу (п. 3.4.4 Правил).

З 27.12.2018 року на виконання положень частини одинадцятої статті 64 Закону України Про ринок електричної енергії, ДПЗД Укрінтеренерго, як постачальником останньої надії, на своєму офіційному вебсайті у мережі Інтернет за адресою www.uie.kiev.ua розміщено публічну оферту: Порядок приєднання до умов договору постачання електричної енергії постачальником останньої надії; Договір про постачання електричної енергії постачальником останньої надії; Комерційна пропозиція для постачання електричної енергії споживачам постачальником останньої надії; Порядок формування ціни, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником останньої надії.

Відповідно до ст. 64 Закону України Про ринок електричної енергії договір вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів.

Положеннями пункту 6.2.4 ПРРЕЕ встановлено, що початком постачання електричної енергії постачальником останньої надії вважається день припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником. Адміністратор розрахунків повідомляє дату переведення споживача на постачання електричної енергії постачальником останньої надії постачальнику (постачальникам) послуг комерційного обліку.

Листом від 01.11.2023 року № 54465/1001 АТ ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ (адміністратор системи розподілу) повідомило про переведення відповідача на постачання електричної енергії до постачальника останньої надії ДПЗД Укрінтеренерго з 01.11.2023 року.

Відповідач перебував на постачанні електричної енергії у постачальника останньої надії у грудні 2021року, січні 2022 року, листопаді 2023 року та грудні 2023 року.

У зазначені періоди діяли Комерційні пропозиції №5 від 08.10.2021 року, № 7 від 11.10.2023 року, № 8 від 07.11.2023 року (далі - Комерційні пропозиції №№ 5, 7, 8).

Відповідно до положень пункту 4.12 розділу IV ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Факт споживання електричної енергії споживачем підтверджується даними комерційного обліку (обсяги), що надає постачальнику останньої надії оператор системи розподілу/передачі, відповідно до положень пункту 10 постанови НКРЕКП від 28.12.2019 року № 312 Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії та згідно з Тимчасовим порядком визначення обсягів купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії електропостачальниками та операторами систем розподілу на перехідний період, затвердженим постановою НКРЕКП від 28.12.2018 року № 2118 (далі Тимчасовий порядок), а саме шляхом надання постачальнику останньої надії Звіту за фактичне споживання електричної енергії споживачами постачальника за розрахунковий період.

Положеннями пункту 3 частини першої статті 57 Закону України Про ринок електричної енергії встановлено, що електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Пунктом 1 частини третьої статті 58 Закону України Про ринок електричної енергії визначено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Положеннями п. 2.1. глави 2 договору встановлено, що споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору, що зазначені в додатку 1 до договору (комерційна пропозиція).

Пунктом 5.8. глави 5 договору встановлено, що розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Пунктом 5.10 глави 5 договору про постачання електричної енергії з постачальником останньої надії передбачено: оплата виставленого постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менш 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Умовами розділу 4 Комерційних пропозицій №№ 5, 7, 8, що є невід`ємним додатком до договору, встановлено обов`язок сплати споживачем 100% від орієнтованої вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку. У разі не отримання рахунку споживач зобов`язується здійснити 100% оплату самостійно (без рахунку) на поточний рахунок постачальника, зазначений у договорі, не пізніше ніж за 1 банківський (робочий) день до початку розрахункового періоду, виходячи з прогнозованого обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді та діючої у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію.

Розділом 4 Спосіб (порядок) та строки оплати за постачання електричної енергії постачальником останньої надії Комерційних пропозицій №№ 5, 7, 8 встановлено, що остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому періоді здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим.

За даними оператора системи розподілу АТ ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ (ліцензія на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, відповідно до постанови НКРЕК від 16.11.2018 року №1440) встановлено наступне:

- на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за грудень 2021 року позивачем складено Акт № 017071 від 31 грудня 2021 року купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період грудень 2021року та рахунок № 27/03/О12/24513 від 13.01.2022 року, відповідно до яких відповідачем спожито електричної енергії в обсязі 42 225 кВт*год. на суму 280 070,32 грн з ПДВ;

- на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за січень 2022 року позивачем складено Акт № 018517 від 31 січня 2022 року купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період січень 2022 року та рахунок № 27/03/О01/25988 від 14.02.2022 року, відповідно до яких відповідачем спожито електричної енергії в обсязі 18 651 кВт*год. на суму 103 963,36 грн. (з ПДВ); на підставі Корегувального звіту про фактичне споживання електричної енергії за січень 2022 року. Позивачем складено Корегувальний акт № 23668 від 30.04.2022 року до акту № 18517 від 31.01.2022 року купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період січень 2022 року, відповідно до якого обсяг спожитої електричної енергії відповідачем становить: - до корегування - 18 651 кВт*год. на суму 103 963,36 грн (з ПДВ); - корегування 21 533 кВт*год. на суму 120 028,04 грн (з ПДВ); - після коригування 40 184 кВт*год. на суму 223 991,40 грн (з ПДВ), та рахунок № 27/03/К01/31165 від 12.05.2022 року на оплату 223 991,40 грн. з ПДВ;

- на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за листопад 2023 року позивач склав відповідачу Акт № 050119 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період листопад 2023 року від 30 листопада 2023 року та рахунок № 27/03/О11/57802 від 08.12.2023 року на обсяг споживання електричної енергії 34 465 кВт*год. на суму 235 126,02 грн з ПДВ;

- на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за грудень 2023 року позивач склав відповідачу Акт № 052085 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період грудень 2023 року від 31 грудня 2023 року та рахунок № 27/03/О12/59808 від 12.01.2024 року на обсяг споживання електричної енергії 41 218 кВт*год. на суму 294 012,12 грн з ПДВ;

- на підставі листа АТ ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ від 23.02.2024 року № 10121/1001 позивачем складено корегувальний акт № 55112 від 31.03.2024 року до акту № 052085 від 31.12.2023 року купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період грудень 2023 року, відповідно до якого обсяг спожитої електричної енергії відповідачем становить: - до корегування - 41 218 кВт*год. на суму 294 012,12 грн (з ПДВ); - корегування 7 927 кВт*год. на суму 56 544,08 грн (з ПДВ); - після коригування 49 145 кВт*год. на суму 350 556,20 грн (з ПДВ), та рахунок № 27/03/К12/62877 від 31.03.2024 року на оплату 350 556,20 грн. з ПДВ.

Отже, позивач належним чином виконав свої зобов`язання, поставив відповідачу електричну енергію, що підтверджується Актами купівлі-продажу електроенергії за грудень 2021 року, січень 2022 року, листопад 2023 року та грудень 2023 року. Однак, в порушення умов п. 2.1 глави 2 договору відповідач лише частково сплатив за спожиту ним електричну енергію в сумі 223 991,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 30.06.2022 року № 574.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за спожиту електричну енергію становить 865 752,54 грн з урахуванням ПДВ, як вірно встановлено судом першої інстанції.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи скаржника про неукладення сторонами договору, оскільки обставини справи та дії відповідача щодо часткової оплати обсягів споживання електричної енергії підтверджують протилежне.

Відповідно до матеріалів справи колегією суддів встановлено, що відповідач у своєму відзиві на позовну заяву визнав наявність заборгованості в частині стягнення суми 865 752, 54 грн, однак заперечував проти стягнення пені, інфляційних втрат та 15% річних, обґрунтовуючи це тим, що не є фактичним споживачем електричної енергії на об`єкті.

За доводами апеляційної скарги скаржник не погоджується з рішенням суду в частині стягнення інфляційних втрат та 15% річних.

На думку колегії суддів суд першої інстанції вірно вказав, що підставою для стягнення оспорюваних апелянтом сум є доведення факту порушення ним зобов`язання.

Цей висновок оскаржуваного рішення скаржник не спростував.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 193 Господарського кодексу України, положення якого діяли на час виникнення спірних правовідносин, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов`язання.

Згідно із ч.1 ст.229 Господарського кодексу України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Стаття 625 Цивільного кодексу України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

В даній справі колегією суддів встановлено, що саме умовами договору передбачено інший, ніж вказаний у ст.625 Цивільного кодексу України, розмір відсотків, нарахованих за несвоєчасне виконання зобов`язання по оплаті за спожиту електричну енергію.

Отже, суд при вирішенні спору в частині стягнення спірних сум вірно послався на положення ст.625 Цивільного кодексу України та умови договору.

Колегія суддів звертає увагу, що апелянт не надав власного розрахунку 15% річних та інфляційних, не оспорює правильність нарахувань, проведених позивачем.

Доводи скарги є безпідставні і необґрунтовані, підстави для задоволення вимог апелянта відсутні.

Оскаржуване рішення слід залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати за її розгляд згідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України слід покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2025 року у справі №904/4910/24 залишити без змін.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29.09.2025 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя О.Г. Іванов

Суддя Ю.Б. Парусніков