25 вересня 2025 року
cправа № 910/9998/23
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Случ О. В. - головуючий, Волковицька Н. О., Могил С. К.,
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський БКК»
про ухвалення додаткового рішення
у справі № 910/9998/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Солом Трейд»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський БКК»,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - 1) Державна податкова служба України і 2) Головне управління ДПС у місті Києві,
про стягнення коштів,
1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Солом Трейд» (далі - ТОВ «Солом Трейд») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський БКК» (далі - ТОВ «Київський БКК») про стягнення 1 589 775, 39 грн боргу за договором на перевезення вантажів від 01.06.2018 № 01-01/06/18, що є сумами податку на додану вартість (далі - ПДВ), визначеними у податкових накладних.
2. Справа № 910/9998/23 розглядалась господарськими судами неодноразово.
3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.11.2023, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2024, позов задоволено повністю.
4. Постановою Верховного Суду від 05.09.2024 ці судові рішення скасовано в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1 161 725, 20 грн боргу із сум ПДВ, зазначених у податкових накладних, складених у 2018 році. У цій частині справу № 910/9998/13 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
5. Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.03.2025, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2025, в частині переданій на новий розгляду у задоволенні позову відмовлено.
6. Постановою Верховного Суду від 16.09.2025 касаційну скаргу ТОВ «Солом Трейд» залишено без задоволення, зазначені судові рішення судів попередніх інстанцій залишено без змін.
Підстави прийняття додаткової постанови
7. 19 вересня 2025 року ТОВ «Київський БКК» подало до Верховного Суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/9998/23, у якій просить стягнути з ТОВ «Солом Трейд» на його користь 24 500, 00 грн судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції при новому розгляді справи.
8. Ухвалою Верховного Суду від 22.09.2025 заяву ТОВ «Київський БКК» про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/9998/23 прийняти до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Позиція інших учасників справи
9. 24 вересня 2025 року від ТОВ «Солом Трейд» до Верховного Суду надійшли заперечення щодо заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення, у яких позивач просить у задоволенні цієї заяви відмовити.
Позиція Верховного Суду
10. Як зазначено у статті 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу.
11. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, що унормовано у пункті 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
12. За змістом статті 16 цього Кодексу учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
13. Водночас у статті 124 ГПК України викладено вимоги щодо попереднього визначення суми судових витрат.
14. Так, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
15. Відповідно до частин першої, другої статті 126 цього Кодексу витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
16. У пунктах 1, 2 абзацу 2 частини другої цієї статті також передбачено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
17. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).
18. Загальне правило розподілу судових витрат врегульоване частиною четвертою статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову ? на відповідача; 2) у разі відмови в позові ? на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову ? на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
19. Як передбачено у частині восьмій статті 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
20. У цій справі ТОВ «Київський БКК» у поданому 18.08.2025 до Верховного Суд відзиві на касаційну скаргу повідомило про те, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи у суді касаційної інстанції орієнтовно становить 50 000,00 грн і відповідач бажає подати докази понесених витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів з дня винесення судового рішення у справі № 910/9998/23.
21. Протягом п`яти днів після ухвалення Верховним Судом постанови від 16.09.2025 у цій справі, а саме 19.09.2025, ТОВ «Київський БКК» подало заяву про ухвалення додаткового рішення у цій справі, разом із доказами на підтвердження розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу.
22. З наведеного вбачається, що відповідачем дотримано вимоги частини першої статті 124 ГПК України та частини восьмої статті 129 цього Кодексу як щодо подання попереднього (орієнтовного) розрахунку відповідних витрат, так і щодо подання доказів їх понесення.
23. Витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у встановленому Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядку.
24. За змістом пункту 4 частини першої статті 1 названого Закону договір про надання правничої допомоги ? домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
25. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції в розмірі 24 500, 00 грн ТОВ «Київський БКК» до поданої заяви додано копії таких документів, що підписані сторонами та скріплені їх печатками:
? договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 08.12.2023, за умовами якого адвокат (Остринська А. К.) відповідно до узгоджених сторонами доручень представляє інтереси замовника (ТОВ «Київський БКК») в усіх судових органах, в тому числі в місцевих та апеляційних судах господарської, адміністративної та загальної юрисдикції, Верховному Суді, органах держаної виконавчої служби;
? додатку № 1 до зазначеного договору, у якому визначено погоджений сторонами розмір винагороди адвокату, з детальним описом обсягу робіт (послуг) та вартості години виконання відповідної роботи (надання послуги з правничої допомоги);
? додаткової угоди від 01.01.2025 № 1 до договору про внесення змін до додатку № 1 щодо розміру гонорару адвоката у разі виграшу справи;
? акта приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 19.09.2025 № 4 з детальним описом робіт (послуг), згідно з яким адвокатом було виконано робіт (надано послуг) на 24 500, 00 грн.
26. Відтак, у поданій заяві ТОВ «Київський БКК» просить стягнути з ТОВ «Солом Трейд» понесені відповідачем судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 24 500, 00 грн.
28. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має керуватись загальним правило розподілу судових витрат визначеним в частині четвертій статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
29. Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
30. При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
31. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
32. Аналогічні висновки викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
33. Разом з тим процесуальне законодавства надає можливість іншій стороні подати клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги у разі незгоди із розрахунком витрат, наведеним у відповідній заяві. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 ГПК України).
34. У цій справі у поданих запереченнях на заяву ТОВ «Київський БКК» про ухвалення додаткового рішення ТОВ «Солом Трейд» просить відмовити в її задоволенні, оскільки відповідачем не надано доказів надання правничої допомоги адвокатом у заявленому обсязі.
35. Зокрема, ТОВ «Солом Трейд» стверджує, що розмір відповідних витрат є штучно завищеним, посилаючись на те, що адвокат представляла інтереси відповідача під час розгляду справи № 910/9998/23 у Господарському суді міста Києва, є обізнаною щодо позиції сторін, а тому вказаний витрачений адвокатом час на надання послуг не відповідає дійсності та не підтверджується жодними об`єктивними доказами.
36. Також позивач зазначає, що поданий ТОВ «Київський БКК» відзив на касаційну скаргу є ідентичним з відзивом відповідача на апеляційну скаргу, що свідчить про очевидне завищення витраченого часу адвоката на його підготовку.
37. Крім того, за твердженнями ТОВ «Солом Трейд» при поданні відповідної заяви суду мають бути надані документи, що свідчать про оплату стороною справи вартості наданої правничої допомоги, проте докази оплати відповідачем послуг адвоката відсутні.
38. Визначаючи суму відповідного відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
39. Проаналізувавши доводи позивача з урахуванням наведеного, Верховний Суд вважає, що викладені ним заперечення є необґрунтованими та не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заяви відповідача чи для зменшення розміру заявлених ним до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
40. Перелік та обсяг наданих за договором послуг, а також долучені докази, дозволяють встановити фактичне надання адвокатом правничої допомоги ТОВ «Київський БКК» за договором про надання правової (професійної правничої) допомоги від 08.12.2023 при новому розгляді справи № 910/9998/23 у суді касаційної інстанції у відповідному обсязі.
41. Водночас згідно з позицією об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, висловленою у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
42. Наведене спростовує доводи позивача про те, що за відсутності доказів оплати наданої правничої у задоволенні заяви ТОВ «Київський БКК» слід відмовити.
43. Крім того, у своїх запереченнях ТОВ «Солом Трейд» не доводить з наведенням відповідного належного мотивування неспівмірності суми витрат відповідача на правничу допомогу зі ступенем складності справи чи невідповідності наданих послуг принципам адекватності, співмірності, необхідності, реальності, фінансового стану сторін тощо.
44. Доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неспівмірність, та/або нерозумність, та/або нереальність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката Верховному Суду позивач не надав.
45. Висловлюючи незгоду з витраченим часом адвоката на надання певних послуг, і як наслідок з їх кінцевою вартістю, позивач не зазначає справедливого, на його думку, розміру витрат на правничу допомогу, що були понесені відповідачем у суді касаційної інстанції при новому розгляді справи № 910/9998/23, а лише наполягає на повній відмові у задоволенні заяви ТОВ «Київський БКК» про ухвалення додаткового рішення.
46. Натомість сама лише незгода однієї сторони з розміром визначених іншою стороною витрат на професійну правничу допомогу, без належного доведення їх невідповідності критеріям, визначеним у частині четвертій статті 126 ГПК України, не може бути підставою для зменшення розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу або тим більше для відмови у їх стягненні у всьому заявленому розмірі.
47. З огляду на наведене, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності, принципу співмірності та розумності судових витрат, ураховуючи усі наведені сторонами доводи, їх обґрунтування та надані на їх підтвердження докази, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення поданої відповідачем заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення з ТОВ «Солом Трейд» на користь ТОВ «Київський БКК» судових витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції в розмірі 24 500, 00 грн.
48. Відповідно до частин першої, третьої статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати ? без повідомлення учасників справи.
Висновки Верховного Суду
49. Отже, ураховуючи викладене, заява ТОВ «Київський БКК» про винесення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді касаційної інстанції підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 123, 124, 126, 129, 244, 314, 315, 317 ГПК України, Суд
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський БКК» про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
3. Доручити Господарського суду міста Києва видати наказ на виконання цієї додаткової постанови.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя О. В. Случ
Судді Н. О. Волковицька