ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2025 року м.Дніпро Справа № 904/340/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Мороза В.Ф. (доповідач),

суддів: Паруснікова Ю.Б., Чередка А.Є.

секретар судового засідання Жолудєв А.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Дніпроагро" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2024 (суддя Ярошенко В.І.)

у справі № 904/340/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Дніпроагро", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прібіс", м. Дніпро

про визнання частково недійсним договору,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Дніпроагро" (далі - ТОВ "АПК "Дніпроагро") звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Прібіс" про визнання недійсним пункту 6.12 договору поставки № 1046-140423 від 14.04.2023, укладеного між сторонами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами відбувались переговори щодо поставки товару та після узгодження всіх умов договору № 1152-23032023 від 23.03.2023 позивач вважав, що отриманий ним примірник договору № 1046-140423 від 14.04.2023 змінює лише номенклатуру товару та його кількість і тому може бути підписаний без перевірки, тож між ТОВ "АПК "Дніпроагро", як покупцем, та ТОВ "Прібіс", як постачальником, було укладено договір поставки товару № 1046-140423 від 14.04.2023 (далі - договір). Однак в подальшому позивачем було виявлено, що відповідач шляхом обману, користуючись довірою, включив до умов договору, зокрема, пункт 6.12 наступного змісту: "якщо покупець необґрунтовано відмовився прийняти та оплатити товар, він сплачує постачальнику штраф у розмірі 30 % загальної вартості відповідної партії неоплаченого товару та відшкодовує постачальнику завдані збитки, а також вартість простою товару на залізничній станції, та/або на автомобільному транспорті у п`ятиденний строк від дня пред`явлення вимоги, а постачальник має право в односторонньому порядку відмовитися від цього договору, шляхом направлення на електронну пошту покупця повідомлення відмову від договору, підписані кваліфікованим електронним підписом уповноваженої особи постачальника. В такому випадку цей договір буде вважатись розірваним в односторонньому порядку в день направлення постачальником на електронну пошту (e-mail) покупця, вказану в договорі, повідомлення про відмову від договору. За вибором постачальника можливе направлення повідомлення про відмову від договору за місцезнаходженням покупця цінним листом з описом вкладення. У такому випадку договір вважається розірваним в односторонньому порядку в день отримання покупцем вказаного повідомлення постачальника або в день відмітки Укрпошти про повернення поштового відправлення у зв`язку з його неврученням покупцю, незалежно від причин невручення (закінчення терміну зберігання, відсутність адресата за вказаною адресою, відмова в отриманні та ін)".

На думку позивача, обман стосується обставин щодо включення відповідачем в договір пункту 6.12 та нав`язування товару в кількості, яка не була погоджена сторонами, у зв`язку з чим просив визнати недійсним вказаний пункт договору.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2024 у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позивачем наявності умислу в діях відповідача, істотності значення обставин, щодо яких особу введено в оману, наявності обману та причинно-наслідкового зв`язку між обманом та вчиненням правочину, що виключає наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Не погодившись з вказаним рішенням ТОВ "АПК "Дніпроагро" подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначав, що судом першої інстанції в повній мірі не досліджено та належним чином не оцінено обставини даної справи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.11.2024, у складі колегії суддів: Мороза В.Ф. (головуючий), Паруснікова Ю.Б., Чередка А.Є., відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою.

03.12.2024 до апеляційного суду надійшов відзив відповідача, в якому представник зазначав, що сторони домовились про поставку іншого обсягу товару, ніж це було попередньо ними погоджено станом на 23.03.2023. Так, за результатами перемовин, відповідачем було підготовлено новий проєкт договору № 1046-140423 від 14.04.2023, який з додатками підписано електронними цифровими підписами уповноважених представників сторін та скріплено електронними печатками сторін в онлайн-сервісі електронного документообігу Вчасно (https://vchasno.ua/). Вказаний договір відправлено позивачу у системі Вчасно: 17:08 14.04.2023. Проєкт договору та специфікацію № 1 до нього було підписано без зауважень директором позивача Гулецьким Д.В. о 14:50 25.04.2023. Відповідачем за допомогою онлайн-сервісу електронного документообігу Вчасно о 16:33 14.04.2023 було виставлено рахунок № 25 від 14.04.2023 на суму 38 347 689,60 грн з урахуванням ПДВ, який також було направлено з електронної скриньки відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 на електронну скриньку позивача ІНФОРМАЦІЯ_2 17.04.2023 о 14:00 год. Призначення платежу вказаного рахунку: договір № 1046-140423 від 14.04.2023. В цей же день 17.04.2023, відповідно до платіжної інструкції № 145 від 17.04.2023 покупцем було сплачено постачальнику 10 000 000,00 грн. Призначення платежу вказане позивачем в платіжній інструкції: сплата за аммофос зг.дог. № 1046-140423 від 14.04.2023, та рах. № 25 від 14.04.2023 ПДВ 20 %, а отже в момент оплати 17.04.2023 позивач був ознайомлений з умовами договору № 1046-140423 від 14.04.2023, на який послався у призначенні платежу та підписав в подальшому - 25.04.2023. Позивач не мав жодних зауважень до суми вказаного рахунку, не вимагав у відповідача виставити рахунок лише на 10 000 000,00 грн, а здійснив часткову його оплату. Окрім того, позивач в апеляційній скарзі стверджував, що директор позивача Гулецький Д.В. підписав договір № 1046-140423 від 14.04.2023, о 14:50 25.04.2023, тобто після здійснення оплати в розмірі 10 000 000,00 грн, що також свідчить про досягнення сторонами згоди про поставку товару саме на суму 38 347 689,60 грн. Як слідує з доданих скріншотів переписки сторін, а також факту підписання позивачем договору поставки № 1046-140423 від 14.04.2023 та специфікації № 1 до нього позивач мав намір і взяв на себе зобов`язання придбати у відповідача аммофос N-10 P-46, марка "Б", код УКТ ЗЕД - 3105 400000, кількість - 990 тон, ціна за одиницю товару - 38 735,04 грн з ПДВ на загальну суму 38 347 689,60 грн.

Враховуючи наведене, умисних дій з боку відповідача щодо введення позивача в оману під час укладення договору поставки не було та доказів їх вчинення позивачем до позову не надано. В той же час підписавши договір позивач взяв на себе відповідні зобов`язання, а помилка внаслідок власного недбальства щодо підписання договору без перевірки його умов не є підставою для визнання правочину частково недійсним.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.12.2024 розгляд справи призначено на 23.04.2025.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.04.2025 розгляд справи відкладено на 25.06.2025.

В судовому засіданні 25.06.2025 у справі оголошено перерву до 03.09.2025.

В судове засідання, що відбулось 03.09.2025 з`явились представники сторін.

Заслухавши пояснення сторін, які з`явились у судове засідання, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "АПК "Дніпроагро", як покупцем, та ТОВ "Прібіс", як постачальником, укладено договір поставки товару № 1046-140423 від 14.04.2023 (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язався передати у власність покупцеві аммофос N-10 P-46, Марка "Б" (далі - товар), партіями згідно специфікацій, які є невід`ємною частиною договору, а покупець зобов`язався прийняти і оплатити товар.

Найменування товару, код УКТ ЗЕД, одиниці виміру, кількість товару та ціна, вид упаковки, умови (базис) поставки зазначається у специфікації, яка є невід`ємною частиною договору (пункт 2.1 договору).

Згідно з пунктом 3.1 договору постачальник здійснює поставку покупцю товару (частини), зазначеного у специфікації, вільного від будь-яких прав та вимог третіх осіб протягом строку дії договору на умовах поставки, зазначених в специфікації, згідно Iнкотермс Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної Торгової Палати (редакція 2020 року).

За умовами пунктів 5.1, 5.2 договору ціна товару зазначається у специфікаціях до цього договору, які є невід`ємною частиною цього договору. Загальна сума договору складається з арифметичних сум відповідних специфікацій. Загальна сума договору може змінюватись шляхом підписання сторонами додаткових угод. При цьому загальна сума даного договору визначається як арифметична сума вартості товару, передбаченого у всіх специфікаціях, підписаних до даного договору.

Пунктом 5.3 договору сторони встановили, що покупець здійснює оплату за товар на умовах 100 % попередньої оплати на підставі виставленого постачальником рахунку(ів) у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 3-х банківських днів з моменту отримання відповідного рахунку постачальника. Про факт отримання кожного рахунку, направленого покупцю на його електронну скриньку, останній повинен невідкладно повідомити електронним листом направленим на електронну скриньку постачальника. Специфікацією сторони можуть визначити інший порядок, строк, умови оплати відповідної партії товару.

Остаточні розрахунки за кожну партію товару, здійснюються покупцем у безготівковому порядку протягом 3-х банківських днів з моменту передачі товару покупцю, оформленої в порядку, визначеному цим договором. Сума переплати за товар підлягає поверненню постачальником покупцю протягом 3-х банківських днів з моменту передачі товару покупцю, оформленої в порядку, визначеному цим договором, або може бути зарахована постачальником в рахунок оплати інших партій товару на власний розсуд (пункт 5.5 договору).

Згідно з пунктом 6.12 договору якщо покупець необґрунтовано відмовився прийняти та оплатити товар, він сплачує постачальнику штраф у розмірі 30 % загальної вартості відповідної партії неоплаченого товару та відшкодовує постачальнику завдані збитки, а також вартість простою товару на залізничній станції, та/або на автомобільному транспорті у п`ятиденний строк від дня пред`явлення вимоги, а постачальник має право в односторонньому порядку відмовитися від цього договору, шляхом направлення на електронну пошту покупця повідомлення відмову від договору, підписані кваліфікованим електронним підписом уповноваженої особи постачальника. В такому випадку цей договір буде вважатись розірваним в односторонньому порядку в день направлення постачальником на електронну пошту (e-mail) покупця, вказану в договорі, повідомлення про відмову від договору. За вибором постачальника можливе направлення повідомлення про відмову від договору за місцезнаходженням покупця цінним листом з описом вкладення. У такому випадку договір вважається розірваним в односторонньому порядку в день отримання покупцем вказаного повідомлення постачальника або в день відмітки Укрпошти про повернення поштового відправлення у зв`язку з його неврученням покупцю, незалежно від причин невручення (закінчення терміну зберігання, відсутність адресата за вказаною адресою, відмова в отриманні та ін.).

Даний договір набирає чинності з моменту його укладення та діє до 31.12.2023, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. Закінчення строку дії цього договору не звільняє жодну зі сторін договору від виконання своїх зобов`язань по договору та від відповідальності за його порушення (невиконання та/або неналежне виконання), яке мало місце під час дії цього договору (пункти 11.1, 11.2 договору).

Специфікацією № 1 від 14.04.2023 до договору визначено: товар - аммофос N-10 P-46, марка "Б"; код УКТ ЗЕД 3105 400000; кількість - 990 т; вартість за од. - 38 735,04 грн з ПДВ. Загальна вартість товару - 38 347 689,60 з ПДВ. Умови (базис) поставки товару: DDP, склад покупця: - Дніпропетровська обл., смт. Покровське, вул. 40 років Жовтня, буд. 17 А; Дніпропетровська обл., Межівський район, с. Веселе, вул. Центральна, буд. 74. Строк оплати: до 17.04.2023 включно.

Постачальником на виконання умов договору виставлено покупцю рахунок № 25 на загальну суму 38 180 359,80 грн, який останнім оплачено частково на суму 10 000 000,00 грн з призначенням платежу: "Сплата за аммофос зг. дог. № 1046-140423 від 14.04.2023 та рах. № 25 від 14.04.2023 з ПДВ 20 %", що підтверджується випискою з банківського рахунку відповідача за 17.04.2023.

31.05.2023 ТОВ "Прібіс" на сервіс "Вчасно" надіслано ТОВ "АПК "Дніпроагро" претензію № 3105-1 від 31.05.2023, в якій просило на протязі 3-х робочих днів з моменту отримання цієї претензії оплатити прострочену заборгованість за товар в розмірі 28 347 689,60 грн на банківські реквізити постачальника вказані в договорі та надіслати заявку на отримання оплаченого товару. Відповідачем зазначено, що відсутність у вказаний вище строк оплати простроченої заборгованості за товар в розмірі 28 347 689,60 грн та заявки покупця на отримання оплаченого товару кваліфікується постачальником як відмова покупця прийняти та оплатити товар, що є у відповідності до п. 6.12 договору поставки підставою для сплати покупцем штрафу у розмірі 30 % загальної вартості відповідної партії неоплаченого товару, відшкодування постачальнику завданих збитків та права постачальника на відмову від цього договору в односторонньому порядку.

Позивач стверджував, що лише отримавши вищезазначену претензію дізнався про включення відповідачем до договору, зокрема, пункту 6.12, який раніше не був погоджений сторонами.

При цьому ТОВ "АПК "Дніпроагро" не заперечується факт того, що останнім при підписані договору не звірено умови договору № 1046-140423 поставки товару від 14.04.2023 зі специфікацією № 1 на суму 38 347 689,60 грн з умовами договору № 1152-23032023 поставки від 23.03.2023 зі специфікацією № 1 від 23.03.2023 на загальну суму 20 847 210,12 грн.

Однак, на думку позивача, нав`язування товару в кількості, яка не була погоджена, шляхом включення обманом пункту 6.12 та специфікації у збільшеному обсязі, порушує майнові права і інтереси ТОВ "АПК "Дніпроагро", оскільки саме на виконання зазначеного пункту 6.12 ТОВ "Прібіс" заявлені позовні вимоги на суму 8 504 306,88 грн в іншій справі (№ 904/6725/23), тож відповідні обставини і стали причиною звернення позивача до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позивачем наявності умислу в діях відповідача, істотності значення обставин, щодо яких особу введено в оману, наявності обману та причинно-наслідкового зв`язку між обманом та вчиненням правочину.

Переглядаючи спір колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а за ч. 1 ст. 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника. Тобто це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу, і такі способи мають бути доступними й ефективними.

Установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч. 1 ст. 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Нормами ч. 1 ст. 229 ЦК України передбачено, що істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей майна, які значно знижують його цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові по справі № 910/15715/19 зазначив, що правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у разі навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману є умисел: особа знає про наявність чи відсутність певних обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї. Обман також має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує про їх існування. Тобто обман має місце тоді, коли задля вчинення правочину або надається неправдива інформація, або замовчується. Причому це робиться навмисно, з метою, аби правочин було вчинено. Отже, обман - це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі обставини й наслідки правочину, які насправді настати не можуть. Усі ці обставини (наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману) повинна довести особа, яка діяла під впливом обману (позивач). Отже, позивач має довести наявність одночасно трьох складових, а саме: наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, наявність обману. Якщо все інше, крім умислу, доведено, тоді вважається, що наявна помилка. Має бути встановлений причинно-наслідковий зв`язок між обманом та вчиненням правочину. Тільки той обман дозволяє оспорити правочин, який вплинув на рішення сторони вчинити цей правочин. Встановлення наявності умислу у недобросовісної сторони ввести в оману іншу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину, є неодмінною умовою кваліфікації недійсності правочину відповідно до ст. 230 ЦК України.

Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21.06.2023 по справі № 643/9458/19 викладено правову позицію, що: правочин може бути визнаний таким, що вчинений під впливом обману, у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману стосовно фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману є умисел. Установлення у недобросовісної сторони умислу ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину, є обов`язковою умовою кваліфікації недійсності правочину за статтею 230 ЦК України.

Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним (постанова Верховного Суду від 07.07.2022 у справі № 914/1967/19.

Якщо обидві сторони правочину є суб`єктами господарської діяльності (професійними комерсантами, підприємцями), стандарти усвідомлення ризиків при вчиненні відповідного правочину є іншими, ніж у випадку, якщо б стороною правочину були дві фізичні особи, або суб`єкт господарювання та пересічний громадянин. Стандарт розумної та обачливої поведінки комерсанта набагато вищий, порівняно зі стандартом пересічної розумної людини (подібна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 910/17876/19).

Матеріали справи містять договір № 1046-140423 поставки товару від 14.04.2023 та специфікацію № 1 від 14.04.2023, які підписані у сервісі "Вчасно" (електронний підпис 14:50; 25.04.2023) директором ТОВ "АПК "Дніпроагро" Гулецьким Дмитром Валентиновичем та скріплені електронною печаткою вказаного товариства (електронна печатка 14:50; 25.04.2023). Дана обставина останнім визнається.

В той же час позивач зазначав, що обман стосується обставин щодо включення відповідачем до умов договору пункту 6.12 та нав`язування товару в кількості, яка не була погоджена сторонами, у зв`язку з чим просив визнати недійсним вказаний пункт договору.

Однак необізнаність керівника, які саме документи він підписує не є підставою для визнання договору в такій частині недійсним, останнє може свідчити про безвідповідальне ставлення до введення документації Товариства. При укладенні договору з урахуванням стандарту розумної та обачливої поведінки позивач не був позбавлений можливості здійснити належну перевірку умов договору. При цьому нереалістичні уявлення і очікування однієї сторони відносно правочину не можуть бути кваліфіковані як введення її в оману іншою стороною. Інша сторона не могла розкрити інформацію про помилковість таких уявлень, оскільки вони є нерозумними, неочікуваними, нетиповими.

За викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недоведеність позивачем наявності умислу в діях відповідача, істотності значення обставин, щодо яких особу введено в оману, наявності обману та причинно-наслідкового зв`язку між обманом та вчиненням правочину, що виключає наявність підстав для задоволення позовних вимог.

З урахуванням наведених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, тож судове рішення є законним і обставин для його скасування або зміни не має.

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, то витрати по сплаті судового збору за її подання, у відповідності до положень статті 129 ГПК України, покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Дніпроагро" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2024 у справі № 904/340/24 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2024 у справі № 904/340/24 залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови підписано 01.10.2025.

Головуючий суддя В.Ф.Мороз

Суддя А.Є.Чередко

Суддя Ю.Б.Парусніков