ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2025 р. Справа№ 910/4258/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Сибіги О.М.

Гончарова С.А.

за участю секретаря судового засідання Сабалдаш О.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 17.09.2025,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника Генерального прокурора на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.04.2025

у справі №910/4258/25 (суддя Нечай О.В.)

за позовом Заступника Генерального прокурора в інтересах держави

до 1) Київської міської ради

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Протасів Яр"

про усунення перешкод, визнання незаконними та скасування рішень, скасування державної реєстрації та зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та рух справи

Заступник Генерального прокурора (далі - прокурор) звернувся в інтересах держави до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Київської міської ради (далі - відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Протасів Яр" (далі - відповідач-2), в якій просить суд усунути перешкоди власнику - територіальній громаді міста Києва у користуванні та розпорядженні землями загального користування населеного пункту в урочищі Протасів Яр у м. Києві, на яких облаштовано парк культури та відпочинку "Протасів Яр", шляхом:

- визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради від 02.10.2001 №37/1471 "Про внесення доповнень до рішення Київської міської ради від 17.06.1999 №284/385 "Про заходи щодо впорядкування земельних відносин у м. Києві" в частині доповнення переліку рішень, які втратили чинність, рішенням виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих від 31.05.1966 № 763/а;

- визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради від 15.07.2004 №424/1834 "Про передачу земельних ділянок товариству з обмеженою відповідальністю "Протасів Яр" для будівництва житлового комплексу з об`єктами соціально-культурного та побутового призначення у кварталі вулиць Волгоградської, Докучаєвської, Протасів Яр, Солом`янської та у кварталі вулиць Протасів Яр, Миколи Амосова і Солом`янської у Солом`янському районі м. Києва";

- скасування державної реєстрації права приватної власності ТОВ "Протасів Яр" () на земельні ділянки з кадастровими номерами :72:213:0031 площею 1,600197 га, :72:210:0033 площею 14,8702 га з припиненням такого права;

- скасування державної реєстрації в Державному земельному кадастрі земельних ділянок з кадастровими номерами :72:213:0031 площею 1,6002 га, :72:210:0033 площею 14,8702 га з припиненням речових прав ТОВ "Протасів Яр" ();

- зобов`язання ТОВ "Протасів Яр" () повернути земельні ділянки з кадастровими номерами :72:213:0031 площею 1,600197 га, :72:210:0033 площею 14,8702 га, які розташовані у межах озеленених територій загального користування, територіальній громаді міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2025 вказану позовну заяву було залишено без руху, встановлено прокурору строк для усунення її недоліків - протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали та спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- надання суду оцінки (експертно-грошової оцінки земельної ділянки) земельних ділянок з кадастровими номерами :72:213:0031 площею 1,600197 га, :72:210:0033 площею 14,8702 га, здійсненої в порядку, визначеному законом, чинної на дату подання позовної заяви;

- надання суду документів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості земельних ділянок з кадастровими номерами :72:213:0031 площею 1,600197 га, :72:210:0033 площею 14,8702 га, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) яких здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви;

- надання суду доказів доплати судового збору у встановлених законом розмірі та порядку (на платіжні реквізити Господарського суду міста Києва).

Крім того, в ухвалі Господарського суду містка Києва від 17.03.2025 прокурору було роз`яснено, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою.

Відповідно до наявного в матеріалах справи повідомлення про доставку процесуального документа до електронного кабінету особи, ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.04.2025 про залишення позовної заяви без руху було доставлено до електронного кабінету прокурора 11.04.2025 о 06:19 год. Інформацію про доставку документа було отримано судом 11.04.2025 об 11:00 год.

Відтак, з урахуванням приписів статті 116 Господарського процесуального кодексу України, прокурор повинен був усунути недоліки позовної заяви у строк до 21.04.2025.

18.04.2025 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від прокурора надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. До вказаної заяви долучено докази сплати судового збору в розмірі 1 053 744,00 грн.

Зі змісту вказаної заяви та доданих до неї документів вбачається, що прокурором було частково виконано вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 10.04.2025, а саме надано суду докази доплати судового збору у встановлених законом розмірі та порядку.

Водночас, прокурором не виконано вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 10.04.2025 в частині надання суду оцінки (експертно-грошової оцінки земельної ділянки) земельних ділянок з кадастровими номерами :72:213:0031 площею 1,600197 га, :72:210:0033 площею 14,8702 га, здійсненої в порядку, визначеному законом, чинної на дату подання позовної заяви, а також надання суду документів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості зазначених земельних ділянок.

У заяві зазначено, що прокурор не вбачає підстав для виконання вимог суду та усунення недоліків позовної заяви у вказаній частині, мотивуючи це тим, що Закон України № 4292-IX "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача" (далі - Закон № 4292-ІХ) набув чинності після його звернення до суду з даною позовною заявою, а відтак є безпідставним застосування ч. 6 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, яка не має зворотної дії у часі.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2025 у справі № 910/4258/25 позовну заяву Заступника Генерального прокурора в інтересах держави до Київської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Протасів Яр" про усунення перешкод, визнання незаконними та скасування рішень, скасування державної реєстрації та зобов`язання вчинити дії постановлено вважати неподаною і повернуто прокурору.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що:

- прокурором не доведено відсутність підстав для покладення на нього обов`язку надання суду оцінки (експертно-грошової оцінки земельної ділянки) земельних ділянок з кадастровими номерами :72:213:0031 площею 1,600197 га, :72:210:0033 площею 14,8702 га, здійсненої в порядку, визначеному законом, чинної на дату подання позовної заяви, а також надання суду документів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості зазначених земельних ділянок;

- суд позбавлений можливості встановити добросовісність набувача на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі, а відтак, оскільки зазначена обставина залишатиметься невизначеною до закінчення розгляду справи та ухвалення судом рішення по суті спору, суд має вжити всіх заходів з метою захисту прав відповідача-2, як потенційно добросовісного набувача;

- оскільки прокурор не усунув всі недоліки позовної заяви, на які звертав увагу суд, залишаючи позовну заяву без руху, позовну заяву і додані до неї документи (в тому числі заяву про усунення недоліків), на підставі частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, слід вважати неподаною та повернути прокурору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, Заступник Генерального прокурора 05.05.2025 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.04.2025 у справі № 910/4258/25 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при постановленні оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Зокрема, скаржник посилався на те, що судом першої інстанції безпідставно не враховано того, що:

- позовну заяву Офісом Генерального прокурора подано до суду 04.04.2025, і станом на дату звернення прокурора з позовом до суду діяла редакція ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, що складалася з п`яти частин, якою визначено перелік документів, що додаються до позовної заяви;

- позовну заяву з доданими до неї документами подано прокурором до суду з дотриманням вимог ст. 164 Господарського процесуального кодексу України;

- залишаючи позовну заяву без руху, суд послався на те, що 09.04.2025 набрав чинності Закон України № 4292-IX «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» (далі - Закон України № 4292-IX), яким доповнено ст. 164 Господарського процесуального кодексу України частиною шостою такого змісту: «У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви»;

- в законодавстві України, в тому числі у Законі України № 4292-IX відсутні норми, які вказують на те, що ч. 6 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України має зворотну дію в часі;

- п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 4292-IX передбачено зворотну дію закону в часі лише в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права;

- ч. 6 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України не містить умов та порядку компенсації вартості нерухомого майна, а також порядку обчислення та перебігу граничного строку, оскільки є нормою процесуального права, а не нормою матеріального права;

- стаття 164 Господарського процесуального кодексу України лише встановлює вимоги до процесуального документа -позовної заяви, а отже, ч. 6 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України не має зворотної дії в часі з огляду на відсутність у законодавстві вказівки про її зворотну дію;

- норми Господарського процесуального кодексу України підлягають застосуванню в редакції, чинній на час вчинення окремої процесуальної дії - звернення прокурора з позовом до суду (04.04.2025), а оскільки позовна заява відповідає вимогам ст. 164 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній на 04.04.2025, підстав для подання прокурором до суду оцінки (експертно-грошової оцінки земельної ділянки) земельних ділянок та документів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів вартості земельних ділянок, не було;

- прокурором у позовній заяві викладено вимогу про усунення перешкод власнику - територіальній громаді міста Києва - у користуванні та розпорядженні землями загального користування населеного пункту в урочищі Протасів Яр у м. Києві, на яких облаштовано парк культури та відпочинку «Протасів Яр», шляхом зобов`язання ТОВ «Протасів Яр» () повернути земельні ділянки з кадастровими номерами :72:213:0031 площею 1,600197 га, :72:210:0033 площею 14,8702 га, які розташовані у межах озеленених територій загального користування, територіальній громаді міста Києва, отже, саме позовній вимозі про усунення перешкод шляхом зобов`язання повернути земельні ділянки суд має надати оцінку під час розгляду справи;

- суд не наділений повноваженнями визначати спосіб захисту порушеного права на стадії відкриття провадження, оскільки саме позивач наділений правом на звернення та обов`язком визначення способу захисту.

Короткий зміст відзиву та пояснень на апеляційну скаргу

27.05.2025 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду через систему «Електронний суд» від відповідача-2 - ТОВ «Протасів Яр» надійшов відзив на апеляційну скаргу, який прийнято судом до розгляду у відповідності до приписів ст. 119, 263 Господарського процесуального кодексу України, і в якому відповідач-2 просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін як таку, що постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, відповідач-2 наголошував на тому, що:

- згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №4292-ІХ, положення цього Закону мають зворотну дію в часі, зокрема, в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом;

- відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про правотворчу діяльність», зворотна дія нормативно-правового акта у часі - це реалізація нормативно-правового акта щодо суспільних відносин, що виникли до дня набрання ним чинності, правове регулювання яких змінюється таким нормативно-правовим актом;

- у цій справі станом на день набрання чинності Законом №4292-ІХ (09.04.2025) судом першої інстанції не було ухвалено рішення про витребування майна, і в цій справі станом на 09.04.2025 судом не було вирішено питання про відкриття провадження;

- таким чином, доводи прокурора щодо відсутності підстав поширювати нову редакцію ст. 164 Господарського процесуального кодексу України на поданий ним позов спростовуються прямими вказівками Закону №4292-ІХ;

- враховуючи те, що норми щодо внесення депозиту є частиною порядку компенсації добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, які мають визначену законом зворотну дію в часі, вимоги щодо долучення документів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, поширюються на позов прокурора, незважаючи на те, що він був поданий 04.04.2025;

Також, відповідач-2 зазначав, що прокурор у позовній заяві просить визнати незаконними та скасувати рішення Київської міської ради, скасувати державну реєстрацію права власності, повернути спірні земельні ділянки територіальній громаді міста Києва, проте, з урахуванням того, що Спірні земельні ділянки вибули з володіння територіальної громади м. Києва та були на платній основі відчужені іншій особі, належним та ефективним способом захисту у заявленому прокурором позові є саме віндикація спірного майна від останнього власника, тобто витребування спірних земельних ділянок.

На переконання відповідача-2:

- формулюючи віндикаційні вимоги про витребування майна шляхом зазначення в прохальній частині позову вимог про начебто усунення перешкод державі у користуванні майном, прокурор намагається штучно створити умови для безпідставного ухилення останнього від виконання приписів Закону №4292-ІХ та внесення на депозит суду суми, що дорівнює вартості земельних ділянок відповідача-2;

- таким чином, вимога (до володіючого власника - ТОВ «Протасів Яр») про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні (на користь неволодіючого власника - територіальної громади) спірними земельними ділянками, шляхом зобов`язання повернути їх територіальній громаді є вимогою про витребування майна (віндикаційним позовом), що в свою чергу, підпадає під регулювання Закону №4292-ІХ;

- суд першої інстанцій дійшов правильного висновку про наявність підстав для застосування вимог Закону № 4292-ІХ до поданого прокурором позову, а всі доводи скаржника про відсутність підстав для застосування до нього Закону № 4292-ІХ не відповідають обставинам справи.

14.07.2025 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду через систему «Електронний суд» від відповідача-1 - Київської міської ради надійшли пояснення на апеляційну скаргу прокурора, в яких наголошувалось на тому, що:

- Закон України "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача" від 12.03.2025 № 4292-IX, всупереч позиції суду першої інстанції, не має застосовуватись в цьому випадку;

- відмова розглядати позовну заяву, незважаючи на порушене питання про добросовісність набувача земельної ділянки, призводить до порушення ч. 3 ст. 124 Конституції України;

- просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора та скасувати оскаржувану ухвалу.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2025, апеляційну скаргу Генерального прокурора на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.04.2025 у справі № 910/4258/25 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Кравчук Г.А., судді: Яценко О.В., Коробенко Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника Генерального прокурора на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.04.2025 у справі №910/4258/25; розгляд апеляційної скарги призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2025 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Яценко О.В. у відпустці.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 26.05.2025 у справі №910/4258/25 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кравчук Г.А., судді: Тарасенко К.В., Коробенко Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2025 вищезазначеною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Заступника Генерального прокурора на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.04.2025 у справі №910/4258/25, розгляд справи призначено до розгляду в судовому засіданні на 24.06.2025.

У судовому засідання 24.06.2025 суддями Кравчук Г.А. та Коробенко Г.П. заявлено про самовідвід від розгляду апеляційної скарги Заступника Генерального прокурора в інтересах держави у справі №910/4258/25.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2025 задоволено заяву суддів Кравчука Г.А. та Коробенка Г.П. про самовідвід у справі №910/4258/25. Матеріали справи №910/4258/25 передано для визначення автоматизованою системою у відповідності до ст. 32 ГПК України нового складу суду.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2025 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 26.06.2025 у справі №910/4258/25 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Скрипка І.М., судді: Тищенко А.І., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2025 вищезазначеною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Заступника Генерального прокурора на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.04.2025 у справі №910/4258/25, розгляд апеляційної скарги призначено на 14.07.2025.

14.07.2025 (документ сформований в системі "Електронний суд" 11.07.2025) через підсистему "Електронний суд" представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Протасів Яр" - адвокатом Невмержицьким В.П. подано заяву про відвід суддів Скрипки І.М., Мальченко А.О. від розгляду справи №910/4258/25.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2025 у задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Протасів Яр" про відвід суддів Скрипки І.М., Мальченко А.О. від розгляду справи №910/4258/25 відмовлено.

У судовому засідання 14.07.2025 суддями Скрипкою І.М. та Мальченко А.О. заявлено про самовідвід у справі №910/4258/25.

Заяву суддів Скрипки І.М., Мальченко А.О. про самовідвід у справі №910/4258/25 задоволено. Справу №910/4258/25 передано на повторний автоматизований розподіл відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2025 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 18.07.2025 у справі №910/4258/25 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Іоннікова І.А., судді: Шапран В.В., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.07.2025 вищезазначеною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Заступника Генерального прокурора на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.04.2025 у справі №910/4258/25, розгляд апеляційної скарги призначено на 17.09.2025.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 21.08.2025 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв?язку зі звільненням ОСОБА_1 з посади судді Північного апеляційного господарського суду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 21.08.2025 у справі №910/4258/25 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Хрипун О.О., судді: Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

26.08.2025 суддею Хрипуном О.О. було заявлено самовідвід від розгляду справи № 910/4258/25 за апеляційною скаргою заступника Генерального прокурора на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.04.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.08.2025 задоволено заяву судді Хрипуна О.О. про самовідвід від розгляду справи № 910/4258/25 за апеляційною скаргою заступника Генерального прокурора на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.04.2025. Справу №910/4258/25 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суддів відповідно до статті 32 ГПК України.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 29.08.2025 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 29.08.2025 у справі №910/4258/25 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Гончаров С.А., Сибіга О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2025 прийнято до свого провадження справу №910/4258/25 за апеляційною скаргою Генерального прокурора на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.04.2025 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Сибіга О.М., Гончаров С.А., призначено справу №910/4258/25 до розгляду на 17.09.2025.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

В судове засідання 17.09.2025 з?явились прокурор (скаржник), представники відповідача-1 та відповідача-2. Також, в судовому засіданні присутні вільні слухачі.

В судовому засіданні 17.09.2025 судом повідомлено, що від Громадської організації «Захистимо Протасів Яр» надійшла заява про вступ у справу у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, в обгрунтування якої заявник посилався на приписи ст. 50 Господарського процесуального кодексу України.

Суд апеляційної інстанції заслухавши думки присутніх представників учасників справи щодо поданої заяви, дослідивши наявні матеріали справи, дійшов висновку про відхилення вказаної заяви як такої, що подана передчасно, адже предметом апеляційного розгляду справи є ухвала суду першої інстанції у справі № 910/4258/25, якою позовну заяву Заступника Генерального прокурора в інтересах держави до Київської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Протасів Яр" про усунення перешкод, визнання незаконними та скасування рішень, скасування державної реєстрації та зобов`язання вчинити дії постановлено вважати неподаною і повернуто прокурору.

В судовому засіданні 17.09.2025 прокурор підтримав доводи апеляційної скарги, просив ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.04.2025 у справі № 910/4258/25 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі за поданим позовом.

Представник відповідача-2 - ТОВ «Протасів Яр» в судовому засіданні 17.09.2025 проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив відмовити у її задоволенні, а оскаржувану ухвалу залишити без змін як таку, що постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Представник відповідача-1 - Київської міської ради в судовому засіданні 17.09.2025 підтримав доводи апеляційної скарги прокурора, просив ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.04.2025 у справі № 910/4258/25 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Заступник Генерального прокурора (далі - прокурор) звернувся в інтересах держави до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Київської міської ради (далі - відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Протасів Яр" (далі - відповідач-2), в якій просить суд усунути перешкоди власнику - територіальній громаді міста Києва у користуванні та розпорядженні землями загального користування населеного пункту в урочищі Протасів Яр у м. Києві, на яких облаштовано парк культури та відпочинку "Протасів Яр", шляхом:

- визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради від 02.10.2001 №37/1471 "Про внесення доповнень до рішення Київської міської ради від 17.06.1999 №284/385 "Про заходи щодо впорядкування земельних відносин у м. Києві" в частині доповнення переліку рішень, які втратили чинність, рішенням виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих від 31.05.1966 № 763/а;

- визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради від 15.07.2004 №424/1834 "Про передачу земельних ділянок товариству з обмеженою відповідальністю "Протасів Яр" для будівництва житлового комплексу з об`єктами соціально-культурного та побутового призначення у кварталі вулиць Волгоградської, Докучаєвської, Протасів Яр, Солом`янської та у кварталі вулиць Протасів Яр, Миколи Амосова і Солом`янської у Солом`янському районі м. Києва";

- скасування державної реєстрації права приватної власності ТОВ "Протасів Яр" () на земельні ділянки з кадастровими номерами :72:213:0031 площею 1,600197 га, :72:210:0033 площею 14,8702 га з припиненням такого права;

- скасування державної реєстрації в Державному земельному кадастрі земельних ділянок з кадастровими номерами :72:213:0031 площею 1,6002 га, :72:210:0033 площею 14,8702 га з припиненням речових прав ТОВ "Протасів Яр" ();

- зобов`язання ТОВ "Протасів Яр" () повернути земельні ділянки з кадастровими номерами :72:213:0031 площею 1,600197 га, :72:210:0033 площею 14,8702 га, які розташовані у межах озеленених територій загального користування, територіальній громаді міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2025 вказану позовну заяву було залишено без руху, встановлено прокурору строк для усунення її недоліків - протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали та спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- надання суду оцінки (експертно-грошової оцінки земельної ділянки) земельних ділянок з кадастровими номерами :72:213:0031 площею 1,600197 га, :72:210:0033 площею 14,8702 га, здійсненої в порядку, визначеному законом, чинної на дату подання позовної заяви;

- надання суду документів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості земельних ділянок з кадастровими номерами :72:213:0031 площею 1,600197 га, :72:210:0033 площею 14,8702 га, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) яких здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви;

- надання суду доказів доплати судового збору у встановлених законом розмірі та порядку (на платіжні реквізити Господарського суду міста Києва).

Крім того, в ухвалі Господарського суду містка Києва від 17.03.2025 прокурору було роз`яснено, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою.

Відповідно до наявного в матеріалах справи повідомлення про доставку процесуального документа до електронного кабінету особи, ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.04.2025 про залишення позовної заяви без руху було доставлено до електронного кабінету прокурора 11.04.2025 о 06:19 год. Інформацію про доставку документа було отримано судом 11.04.2025 об 11:00 год.

Відтак, з урахуванням приписів статті 116 Господарського процесуального кодексу України, прокурор повинен був усунути недоліки позовної заяви у строк до 21.04.2025.

18.04.2025 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від прокурора надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. До вказаної заяви долучено докази сплати судового збору в розмірі 1 053 744,00 грн.

Зі змісту вказаної заяви та доданих до неї документів вбачається, що прокурором було частково виконано вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 10.04.2025, а саме надано суду докази доплати судового збору у встановлених законом розмірі та порядку.

Водночас, як зазначив суд першої інстанції, прокурором не виконано вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 10.04.2025 в частині надання суду оцінки (експертно-грошової оцінки земельної ділянки) земельних ділянок з кадастровими номерами :72:213:0031 площею 1,600197 га, :72:210:0033 площею 14,8702 га, здійсненої в порядку, визначеному законом, чинної на дату подання позовної заяви, а також надання суду документів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості зазначених земельних ділянок.

У заяві зазначено, що прокурор не вбачає підстав для виконання вимог суду та усунення недоліків позовної заяви у вказаній частині, мотивуючи це тим, що Закон України № 4292-IX "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача" (далі - Закон № 4292-ІХ) набув чинності після його звернення до суду з даною позовною заявою, а відтак є безпідставним застосування ч. 6 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, яка не має зворотної дії у часі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2025 у справі № 910/4258/25 позовну заяву Заступника Генерального прокурора в інтересах держави до Київської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Протасів Яр" про усунення перешкод, визнання незаконними та скасування рішень, скасування державної реєстрації та зобов`язання вчинити дії постановлено вважати неподаною і повернуто прокурору.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що:

- прокурором не доведено відсутність підстав для покладення на нього обов`язку надання суду оцінки (експертно-грошової оцінки земельної ділянки) земельних ділянок з кадастровими номерами :72:213:0031 площею 1,600197 га, :72:210:0033 площею 14,8702 га, здійсненої в порядку, визначеному законом, чинної на дату подання позовної заяви, а також надання суду документів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості зазначених земельних ділянок;

- суд позбавлений можливості встановити добросовісність набувача на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі, а відтак, оскільки зазначена обставина залишатиметься невизначеною до закінчення розгляду справи та ухвалення судом рішення по суті спору, суд має вжити всіх заходів з метою захисту прав відповідача-2, як потенційно добросовісного набувача;

- оскільки прокурор не усунув всі недоліки позовної заяви, на які звертав увагу суд, залишаючи позовну заяву без руху, позовну заяву і додані до неї документи (в тому числі заяву про усунення недоліків), на підставі частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, слід вважати неподаною та повернути прокурору.

Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до п. 6 ч. 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема про повернення заяви позивачеві.

Згідно ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що оскаржувала ухвала підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Згідно з положеннями частини першої статті 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Суд, здійснюючи правосуддя, забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави (підпункт 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі про призначення судом більш м`якого покарання від 2 листопада 2004 року N 15-рп/2004). Тому в контексті статті 55 Конституції України органи судової влади здійснюють функцію захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних або юридичних осіб у сфері цивільних і господарських правовідносин.

За змістом рішення Конституційний Суд України від 01.12.2004 року у справі №1-10/2004 року щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний інтерес), поняття "право" та "охоронюваний законом інтерес" особи, що вживаються в законах, знаходяться у логічно- смисловому зв`язку та означають прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, легітимний дозвіл, що є об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних потреб особи, які не суперечать Конституції та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально- правовим засадам.

Ч. 1-4 статті 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що Господарський процесуальний кодекс України, визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Частинами 2, 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Як свідчать матеріали справи, позовну заяву Офісом Генерального прокурора подано до суду 04.04.2025 (відбиток штампу канцелярії суду першої інстанції), і станом на дату звернення прокурора з позовом до суду діяла редакція ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, що складалася з п`яти частин, якою визначено перелік документів, що додаються до позовної заяви.

Так, ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент звернення прокурора з позовом) визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Ч. 2. ст. 164 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент звернення прокурора з позовом) визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Ч. 3. ст. 164 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент звернення прокурора з позовом) визначено, що у разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Ч. 4. ст. 164 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент звернення прокурора з позовом) визначено, що до заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Ч. 5. ст. 164 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент звернення прокурора з позовом) визначено, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2025 позовну заяву прокурора було залишено без руху, встановлено прокурору строк для усунення її недоліків - протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали та спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- надання суду оцінки (експертно-грошової оцінки земельної ділянки) земельних ділянок з кадастровими номерами :72:213:0031 площею 1,600197 га, :72:210:0033 площею 14,8702 га, здійсненої в порядку, визначеному законом, чинної на дату подання позовної заяви;

- надання суду документів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості земельних ділянок з кадастровими номерами :72:213:0031 площею 1,600197 га, :72:210:0033 площею 14,8702 га, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) яких здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви;

- надання суду доказів доплати судового збору у встановлених законом розмірі та порядку (на платіжні реквізити Господарського суду міста Києва).

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції послався на те, що 09.04.2025 набрав чинності Закон України № 4292-IX «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» (далі - Закон України № 4292-IX), яким у п. 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень доповнено ст. 164 Господарського процесуального кодексу України частиною шостою такого змісту: «У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».

Отже, відповідні зміни до ст. 164 Господарського процесуального кодексу України набрали чинності з 09.04.2025.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Застосовуючи норми ч. 3 ст. 3 ГПК України, Верховний Суд у постановах від 12.10.2021 у справі № 905/2382/18, від 21.07.2021 у справі № 904/903/20, від 20.01.2021 у справі № 905/2382/18, від 12.11.2020 у справі № 911/956/17 дійшов висновку про те, що факт подання юридичною особою або іншими особами до господарського суду позовної заяви із зазначенням вимог та підстав такого звернення є реалізацією відповідних осіб права на судовий захист та за своєю правовою природою є процесуальною дією в розумінні ч. 3 ст. 3 ГПК України, що зумовлює обов`язок суду розглянути спір із застосуванням до спірних правовідносин процесуального закону, чинного на дату звернення відповідної особи до суду та розгляду її позовних вимог.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з правомірними доводами прокурора в апеляційній скарзі про те, що норми Господарського процесуального кодексу України підлягають застосуванню в редакції, чинній на час вчинення окремої процесуальної дії - звернення прокурора з позовом до суду (тобто, станом на 04.04.2025), і станом на 04.04.2025 припис ст. 164 Господарського процесуального кодексу України не містив частину 6, яка внесена до зазначеного Кодексу та набрала чинності лише 09.04.2025.

Додатково суд апеляційної інстанції зауважує, що п. 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 4292-IX встановлено, що положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права щодо: нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до дня набрання чинності цим Законом; нерухомого майна, щодо якого на момент його передачі першому набувачеві законом не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності і дата його передачі першому набувачеві передує дню набрання чинності цим Законом.

Ч. 1 ст. 5 Цивільного кодексу України визначено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Ч. 2 ст. 5 Цивільного кодексу України визначено, що акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Ч. 3 ст. 5 Цивільного кодексу України визначено, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

В свою чергу, п. 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 4292-IX встановлено, що положення цього Закону мають зворотну дію в часі лише в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права щодо нерухомого майна. Вказаний припис, як і припис пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону (яким доповнено ст. 164 Господарського процесуального кодексу України частиною шостою) не містить нормативного встановлення зворотної дії у часі саме частини 6 статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що норми Господарського процесуального кодексу України підлягають застосуванню в редакції, чинній на час вчинення окремої процесуальної дії - звернення прокурора з позовом до суду (04.04.2025), а оскільки позовна заява прокурора відповідає вимогам ст. 164 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній на 04.04.2025, і процесуальним законом не були обумовлені підстави для подання прокурором до суду оцінки (експертно-грошової оцінки земельної ділянки) земельних ділянок та документів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів вартості земельних ділянок, а тому суд першої інстанції помилково залишив позовну заяву без руху за вищенаведених підстав, а в подальшому, помилково визнав неподаною та повернув позов прокурору на підставі частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає передчасними висновки суду першої інстанції про те, що суд позбавлений можливості встановити добросовісність набувача на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі, а відтак, оскільки зазначена обставина залишатиметься невизначеною до закінчення розгляду справи та ухвалення судом рішення по суті спору, суд має вжити всіх заходів з метою захисту прав відповідача-2, як потенційно добросовісного набувача, оскільки прокурором у позовній заяві викладено вимогу про усунення перешкод власнику - територіальній громаді міста Києва - у користуванні та розпорядженні землями загального користування населеного пункту в урочищі Протасів Яр у м. Києві, на яких облаштовано парк культури та відпочинку «Протасів Яр», шляхом зобов`язання ТОВ «Протасів Яр» () повернути земельні ділянки з кадастровими номерами :72:213:0031 площею 1,600197 га, :72:210:0033 площею 14,8702 га, які розташовані у межах озеленених територій загального користування, територіальній громаді міста Києва, отже, саме позовній вимозі про усунення перешкод шляхом зобов`язання повернути земельні ділянки суд має надати оцінку під час розгляду справи. При цьому, суд не наділений повноваженнями визначати спосіб захисту порушеного права або його правове регулювання на стадії відкриття провадження, оскільки саме позивач наділений правом на звернення та обов`язком визначення способу захисту.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що суд першої інстанції помилково не врахував в сукупності усіх обставин та помилково постановив оскаржувану ухвалу з посиланням на частину 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України Господарського процесуального кодексу України, у зв?язку з чим вона підлягає скасуванню в апеляційному порядку.

У рішенні від 04.12.1995 у справі "Беллет проти Франції" Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

З огляду на встановлене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи прокурора у апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження матеріалами справи, а тому ухвала Господарського суду міста Києва від 24.04.2025 про повернення позовної заяви у справі №910/4258/25 підлягає скасуванню на підставі п.1-4 ч. 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України. Також, оскільки судом апеляційної інстанції скасована ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви, керуючись правами, наданими ч. 3 статті 271 Господарського процесуального кодексу України, справа підлягає поверненню до Господарського суду міста Києва для вирішення питання щодо відкриття провадження за позовною заявою.

Розподіл судових витрат

У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського суду з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника Генерального прокурора на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.04.2025 у справі №910/4258/25 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.04.2025 про повернення позовної заяви у справі №910/4258/25 скасувати.

3. Матеріали справи №910/4258/25 повернути до Господарського суду міста Києва для вирішення питання щодо відкриття провадження за позовною заявою.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до статей 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Постанову складено та підписано: 29.09.2025.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді О.М. Сибіга

С.А. Гончаров