ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2025 р. Cправа № 902/1083/25

Господарський суд Вінницької області у складі судді Шамшуріної Марії Вікторівни за участю секретаря судового засідання Багулової Є.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", 01133, місто Київ, б. Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, ідентифікаційний код юридичної особи 41084239

до Фізичної особи-підприємця Оцалюка Василя Дмитровича, АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

про стягнення 166 141,51 гривень

за участю представників:

від позивача - адвокат Глуховецький О.С., згідно довіреності

від відповідача - не з`явився

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду Вінницької області 05.08.2025 року надійшла позовна заява № б/н від 04.08.2025 (вх. № 1147/25 від 05.08.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до Фізичної особи-підприємця Оцалюка Василя Дмитровича про стягнення грошової заборгованості за договором про надання кредиту № 482760-КС-001 від 10.12.2023 року у розмірі 166 141,51 гривень, з яких: 44 947,42 гривень заборгованості за тілом кредиту, 118 353,89 гривень заборгованості за процентами та 2840,20 гривень заборгованості за комісією.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2025 справу розподілено судді Шамшуріній М.В.

Ухвалою від 11.08.2025 судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 902/1083/25, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 09.09.2025 року об 11:00 год.

Також ухвалою від 11.08.2025 судом витребувано у Акціонерного товариства "Універсал Банк" інформацію щодо того, чи випускалась банківська картка № НОМЕР_2 на ім`я Оцалюка Василя Дмитровича (РНОКПП НОМЕР_1 ) та інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_2 за період з 10.12.2023 по 23.12.2023 (включно).

09.09.2025 до суду від АТ " Універсал Банк" із супровідним листом № БТ/Е-12693 від 08.09.2025 (вх. № 01-34/9517/25 від 09.09.2025) надійшла витребувана судом інформація на виконання вимог ухвали суду від 11.08.2025 року.

За наслідком судового засідання 09.09.2025, суд постановив ухвалу про відкладення судового засідання з розгляду справи №902/1083/25 по суті на 14:00 год. 25.09.2025, яку занесено до протоколу судового засідання.

На визначену судом дату у судове засідання з`явився представник позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся ухвалою від 10.09.2025 шляхом надіслання цієї ухвали за адресою місцезнаходження відповідача згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Вказана ухвала повернута до суду органом поштового зв`язку із відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Положеннями частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Направлення судом ухвали рекомендованою кореспонденцією на чинну адресу учасника є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання кореспонденції адресатом перебуває поза межами контролю суду. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Верховного Суду від 18.03.2021 по справі №911/3142/19 та від 11.07.2024 по справі № 903/237/23.

Судом також здійснено повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про судове засіданні у справі № 902/1083/25, в якій відповідачем є фізична особа-підприємець Оцалюк Василь Дмитрович.

Згідно частини 4 статті 122 ГПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Відзиву відповідачем до суду не надано, будь-яких заяв, клопотань не надходило.

За приписами частини 2 статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Частиною 1 статті 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Приймаючи до уваги, що сторони було належним чином повідомлено про судове засідання у справі та на засадах відкритості і гласності судового процесу сторонам створено всі необхідні умови для захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, а відповідач у свою чергу не скористався наданим йому правом участі у розгляді справи і його неявка у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача за наявними матеріалами.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

За наслідками розгляду справи, суд оголосив про перехід до стадії ухвалення рішення у справі та повідомив час проголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Після перерви судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" звернулося до суду з позовом до фізичної особи-підприємця Оцалюка Василя Дмитровича про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту № 482760-КС-001 від 10.12.2023 року у розмірі 166 141,51 гривень, з яких: 44 947,42 гривень заборгованості за тілом кредиту, 118 353,89 гривень заборгованості за процентами та 2840,20 гривень заборгованості за комісією.

На обгрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 10.12.2023 між ТОВ "Бізнес Позика" та фізичною особою-підприємцем Оцалюком Василем Дмитровичем було укладено договір № 482760-КС-001 про надання кредиту за умовами якого позичальнику було надано грошові у розмірі 46 000,00 гривень.

Позивач зазначив, що позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором.

Неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором стало підставою для звернення позивача із позовом до суду про стягнення заборгованості у примусовому порядку.

Відповідач своїм процесуальним правом надання відзиву на позов не скористався, будь-яких заяв або заперечень щодо заявлених вимог за час розгляду справи не заявляв.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Відповідно до розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 1593 від 11.05.2017 «Про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)» Національною комісією постановлено видати Товариству з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (т. 1 а.с. 11 (зворот) - 12).

14.12.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (організація за цим договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Елаєнс" (фінансова компанія за цим договором) укладено договір № /12/17 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку) (т. 1 а.с. 25 - 27).

Розділом "Терміни та їх визначення" договору про надання послуг з переказу грошових коштів сторонами надано таке визначення для наступних термінів:

"банк-еквайр" - банківська установа, член (учасник) МПС, з яким у фінансової компанії укладено договір на процесинг операцій з використання платіжних карток.

"платіжна картка (картка)" - спеціальний платіжний засіб, емітований банком, що є членом міжнародної платіжної системі (далі - МПС) "VISA" або "МАSТЕRСАRD";

"картковий рахунок" - поточний/особовий рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Платіжних карт;

"клієнт" - фізична особа, яка є держателем платіжної карти і є отримувачем переказів, ініційованих організацією;

"переказ грошових коштів (переказ)" - рух певної суми коштів з метою її зарахування на карткові рахунки отримувачів;

"послуга "переказ на картку" - дії фінансової компанії в рамках застосовуваних форм безготівкових розрахунків по перерахуванню на карткові рахунки отримувачів грошових коштів, прийнятих фінансовою компанією від організації. Для надання послуги "переказ на картку" фінансова компанія залучає виконуючий банк (банк-еквайр), залишаючись відповідальною перед організацією.

Згідно з пунктом 1.1. договору про надання послуг з переказу грошових коштів сторонами погоджено, що фінансова компанія бере на себе зобов`язання надавати організації послугу "переказ на картку", що включає в себе приймання від організації на поточний рахунок фінансової компанії грошових коштів, обробку розпоряджень організації відповідно до правил грошових переказів міжнародних платіжних систем "VISA" та "МАSТЕRСАRD", переказ грошових коштів, прийнятих фінансовою установою від організації, на користь банку-еквайра для подальшого зарахування на карткові рахунки клієнтів відповідно до правил МПС.

Цей договір є укладеним та набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін. Строк дії цього договору вважається пролонгованою на наступний календарний рік, якщо за 15 (п`ятнадцять) календарних днів до настання дати закінчення його дії жодна зі сторін не повідомила у письмовій формі про його припинення. Кількість таких пролонгацій дії договору є необмеженою (пункти 6.1., 6.2. договору про надання послуг з переказу грошових коштів).

З метою організації власної фінансової діяльності у сфері кредитування фізичних осіб-підприємців ТОВ "Бізнес Позика" розробило та затвердило "Правила про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (далі - Правила).

Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", затвердженими наказом директора позивача від 27.06.2022 за №13-ОД Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" визначено, що ці Правила про надання грошових коштів у кредит фізичним особам - підприємцям Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (далі за текстом - Правила) визначають порядок і умови надання ТОВ «БізПозика» (далі за текстом - кредитодавець) кредитів, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення і належного виконання умов договору (як визначено у пункті 1.4.3 Правил), а також регулюють відносини, що виникають між кредитодавцем і фізичною особою - підприємцем (далі за текстом - позичальник), які є сторонами договору (пункт 1.1. Правил) (т. 1 а.с. 15-22).

Відповідно до пункту 1.3. Правил для договорів, що укладаються в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", ці Правила є невід`ємною частиною договору.

Пунктом 1.4. Правил надано таке визначення для наступних термінів:

"заявка" - звернення заявника до кредитодавця щодо наміру отримати кредит, що містить відомості та/або документи про заявника та іншу інформацію, визначену кредитодавцем;

"оферта" - пропозиція кредитодавця заявнику укласти договір про надання кредиту (додаткової угоди) та взяти на себе відповідні права та обов`язки;

"акцепт" - відповідь заявника про повне та безумовне прийняття пропозиції (оферти) кредитодавця укласти договір в електронній формі. Акцепт здійснюється (надається) в інформаційно - телекомунікаційній системі кредитодавця шляхом надсилання електронного повідомлення кредитодавцю, яке (таке електронне повідомлення) підписане шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором;

"інформаційно-телекомунікаційна система (ІТС)" - сукупність інформаційних та телекомунікаційних систем кредитодавця, яка працює в форматі сайту(ів) та в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле;

"сайт кредитодавця (сайт)" - сукупність електронних документів (файлів) кредитодавця в глобальній комп`ютерній мережі Інтернет, що об`єднані під будь-яким з таких доменних імен: /bizpozyka.com/, /tpozyka.com/, /getfm.com.ua/;

"особистий кабінет" - сукупність захищених сторінок, що формуються заявнику/позичальнику в момент його реєстрації в ІТС, за допомогою якої заявник/позичальник здійснює повну взаємодію з кредитодавцем, має можливість укласти договір, додаткову угоду, отримувати інформацію та документи, пов`язані з наданням та обслуговуванням кредиту, зокрема графіку платежів, тощо. Доступ до особистого кабінету здійснюється заявником/позичальником після авторизації, яка проходить шляхом введення логіна особистого кабінету і одноразового ідентифікатора та має юридичне значення ідентифікації позичальника в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію";

"одноразовий ідентифікатор" - алфавітно-цифрова послідовність, що направляється заявнику/позичальнику засобами зв`язку, вказаними під час реєстрації/входу в ІТС кредитодавця;

"договір" - домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, відповідно до якої кредитодавець зобов`язується надати кредит (грошові кошти) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених умовами договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти, а також інші платежі, встановлені договором. Будь-які додатки, графіки, додаткові угоди тощо до договору, які укладені сторонами у формі, встановленій чинним законодавством України, є невід`ємною частиною договору з моменту їх підписання обома сторонами, а будь-яке посилання у тексті Правил на "договір" є посиланням на договір з будь-якими змінами чи доповненнями, внесеними відповідними додатками, графіками, додатковими угодами тощо, чинними на момент застосування.

Як вбачається із роздруківки послідовності дій відповідача, які були вчинені ним в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача 10.12.2023, під назвою: "Візуальна форма послідовності дій клієнта", клієнт за наслідками ідентифікації увійшов до особистого кабінету з використанням номеру телефону та вчинив ряд послідовних дій. Зокрема, 10.12.2023 року клієнт (Фізична особа - підприємець Оцалюк Василь Дмитрович, РНОКПП НОМЕР_1 ) використовуючи номер телефону ( НОМЕР_3 ) ідентифікувався в ІТС та зайшов в особистий кабінет, надав інформацію про обрані умови кредиту, ознайомився з офертою та прийняв її умови, надіслав позивачу акцепт та підписав кредитний договір одноразовим ідентифікатором UA-4873, який отримав від позивача (т. 1 а.с. 31).

Як зазначено у пункті 4.2.2.2. Правил, позичальник зобов`язаний повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені договором про надання кредиту та додатковою угодою, до закінчення терміну дії договору.

Згідно пункту 5.1. Правил, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов договору (додаткової угоди). Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику протягом всього строку кредитування.

Пунктом 5.6. Правил встановлено, що у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про надання кредиту у повному обсязі, ця сума погашає вимоги кредитодавця у такій черговості: 1) у першу чергу - відшкодовуються витрати кредитодавця, пов`язані з поверненням виданого кредиту (судові витрати, витрати на державного/приватного виконавця, нотаріуса тощо); 2) у другу чергу - нараховані кредитодавцем неустойка (штраф), інші платежі відповідно до Договору про надання кредиту - у разі їх нарахування; 3) у третю чергу - прострочені проценти за користування кредитом та прострочена сума кредиту; 4) у четверту чергу - проценти за користування кредитом; 5) у п`яту чергу - сума кредиту.

Відповідно до пункту 7.5. Правил, закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення умов договору та додаткової угоди, які мали місце під час дії договору (додаткової угоди).

10 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (далі - кредитодавець, позивач) та фізичною особою-підприємцем Оцалюком Василем Дмитровичем (далі - позичальник, відповідач) укладено договір № 482760-КС-001 про надання кредиту (далі - договір) з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, у порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію" (т. 1 а.с. 13-14).

Відповідно до пункту 1 договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 46 000,00 грн. (сорок шість тисяч грн.) на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту, та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям (надалі - договір).

Тип кредиту: кредит.

Строк кредиту: 24 тижнів.

Стандартна процентна ставка: в день 2,00000000, фіксована.

Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,15072827, фіксована.

Комісія за надання кредиту (далі - комісія): 6 900,00 грн.

Загальний розмір наданого кредиту: 46 000,00 грн.

Термін дії договору до 26.05.2024 р.

Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту : 119 640,00 грн.

За умовами пункту 2.2. договору сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3 договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 1 договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3. до договору та до закінчення терміну дії договору. У випадку не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань позичальника, в тому числі з врахуванням скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, при чому проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми кредиту. Всі нараховані проценти за користування кредитом мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів, при цьому сторони погодили, що кредитодавець надає позичальнику оновлений графік платежів шляхом відображення такого графіку в особистому кабінеті позичальника. Скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою та початок нарахування процентів за стандартною процентною ставкою на умовах, викладених в цьому договорі не є зміною істотних умов цього договору.

У пункті 3 договору зазначено графік платежів за яким позичальник повинен повертати кредитні кошти, сплачувати проценти та комісію за надання кредиту, що нараховуються відповідно до цього договору.

За умовами пункту 5 договору позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає договір.

Відповідно до пункту 14 договору інші умови цього правочину регулюються правилами, які є невід`ємною частиною договору. Усі неврегульовані договором правовідносини сторін регулюються законодавством України.

На виконання умов договору, 10.12.2023 ТОВ "Бізнес Позика" перерахувало на рахунок відповідача кредитні кошти в сумі 46 000,00 грн., що підтверджується платіжними інструкціями №701414397 від 10.12.2023 на суму 25 000,00 гривень та № 701414499 від 10.12.2023 на суму 21 000,00 гривень та довідками ТОВ "Елаєнс" про перерахування коштів Оцалюку В.Д. 10.12.2023 у розмірі 25 000,00 гривень та 10.12.2023 у розмірі 21 000,00 гривень, із зазначенням у графі призначення платежу: "перерах. коштів Оцалюку В.Д. ІПН НОМЕР_1 зг. до кредитного дог. № 482760-КС-001 від 10.12.2023 р. Без ПДВ" (т. 1 а.с. 23-24 (зворот)).

Згідно анкети клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи (https://my.bizpozyka.com) від 10.12.2023, номер банківського рахунку (банківської картки для перерахування коштів) ФОП Оцалюк В.Д. зазначено як НОМЕР_2 (т. 1 а.с. 32).

Як вбачається із банківської виписки АТ "Універсал Банк" по рахунку № НОМЕР_2 Оцалюк В.Д. за період з 10.12.2023 по 23.12.2023, ТОВ "Бізнес Позика" 10.12.2023 року здійснено переказ коштів на суму 46 000,00 гривень (т. 1 а.с. 55).

Із розрахунку заборгованості за договором № 482760-КС-001 від 10.12.2023 вбачається, що за відповідачем станом на 26.05.2024 обліковується заборгованість у розмірі 166 141,51 гривень, з яких: 44 947,42 гривень заборгованості за тілом кредиту, 118 353,89 гривень заборгованості за процентами та 2840,20 гривень заборгованості за комісією (т. 1а.с. 28 (зворот - 30 (зворот)).

Неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за кредитним договором та комісії стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.

Предметом спору у цій справі є матеріально-правова вимога про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання кредиту № 482760-КС-001 від 10.12.2023 року у розмірі 166 141,51 гривень, у тому числі: 44 947,42 гривень заборгованості за тілом кредиту, 118 353,89 гривень заборгованості за процентами та 2840,20 гривень заборгованості за комісією.

Відповідно до статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, що склалися між сторонами суд враховує таке.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) (у редакцій чинній станом на день укладення договору) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом частини 1 статті 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно статті 11 ЦК України договір є однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань).

Приписами статті 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Враховуючи зміст укладеного сторонами договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою укладений між позивачем та відповідачем договір є кредитним договором, до регулювання правовідносин якого застосовуються положення про позику, кредит визначені параграфами 1, 2 глави 71 ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ("Позика"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно частини 1 статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що позивач взяті на себе зобов`язання щодо надання кредиту у розмірі 46 000,00 гривень виконав у повному обсязі, відповідач (позичальник) за договором про надання кредиту отримав від позивача у строкове платне користування кредитні кошти у розмірі 46 000,00 гривень, які повинен був повернути останньому у строк та на умовах, передбачених договором та графіком платежів.

Приписами статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно вимог частини 1 статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Судом встановлено, що датою погашення кредиту за кредитним договором № 482760-КС-001 від 10.12.2023 року є 26.05.2024 року.

Натомість відповідачем порушено зобов`язання щодо сплати кредиту, процентів за користування кредитом, комісії у строк визначений договором та графіком платежів, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 26.05.2024 року, внаслідок чого було допущено прострочення у виконанні грошового зобов`язання (т. 1 а.с. 28 (зворот) - 30 (зворот).

Доказів виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором про надання кредиту у повному обсязі матеріали справи не містять.

Будь-яких заперечень щодо наявності заборгованості, доказів, які б спростовували наявність заборгованості у розмірі 44 947,42 гривень за кредитом відповідач суду не надав, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами, що містяться у матеріалах справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 44 947,42 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення заборгованості за процентами та комісією судом враховано таке.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Пунктом 2 договору визначено, що протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом (надалі - проценти за користування кредитом), нараховуються за ставкою вказаною у п. 1 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3. договору і розраховується в порядку описаному нижче.

Згідно пункту 2.1. договору у разі якщо погашення кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в п. 3 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п. 1 договору.

За умовами пункту 2.2. договору сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3 договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 1 договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3. до договору та до закінчення терміну дії договору. У випадку не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань позичальника, в тому числі з врахуванням скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, при чому проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми кредиту. Всі нараховані проценти за користування кредитом мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів, при цьому сторони погодили, що кредитодавець надає позичальнику оновлений графік платежів шляхом відображення такого графіку в особистому кабінеті позичальника. Скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою та початок нарахування процентів за стандартною процентною ставкою на умовах, викладених в цьому договорі не є зміною істотних умов цього договору.

Пунктом 1 договору встановлена фіксована процента ставка: в день 1,15072827.

Із розрахунку заборгованості за договором вбачається, що нарахування процентів здійснено позивачем у межах строку кредитування.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок процентів за договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 118 353,89 гривень заборгованості за процентами є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, за умовами пункту 5.3. Правил нарахування комісії здійснюється в момент укладання договору. Порядок та розмір оплат комісії визначено графіком платежів.

Як вбачається з умов договору про надання кредиту, сторонами у графіку платежів погоджено комісію за надання кредиту у розмірі 6 900,00 грн.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок комісії за договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 2 840,20 гривень заборгованості за комісією є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Положеннями частин 1-4 статті 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно вимог 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При розгляді справи судом враховано, що відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов з обґрунтуванням своєї правової та фактичної позиції щодо заявлених позовних вимог, не надав доказів виконання зобов`язань за договором та/або контррозрахунку заявлених до стягнення сум, не повідомив суд про існування обставин, які мають істотне значення для вирішення спору.

Відповідно до вимог частини 2 статті 76 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини 1-2 статті 86 ГПК України).

Дослідивши фактичні обставини справи, що входять до предмету доказування у цій справі та стосуються кваліфікації спірних відносин, суд дійшов висновку, що відповідачем не спростовано позовних вимог, а судом не виявлено на підставі наявних доказів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача 166 141,51 гривень заборгованості за договором про надання кредиту № 482760-КС-001 від 10.12.2023 року, у тому числі 44 947,42 гривень заборгованості за тілом кредиту, 118 353,89 гривень заборгованості за процентами та 2840,20 гривень заборгованості за комісією є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат судом враховано таке.

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно вимог статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

При зверненні до суду позивачем згідно платіжної інструкції № 4766 від 04.08.2025 сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень.

В силу приписів пункту 2 частини 1 статті 129 України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 гривень покладаються на відповідача.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10 500,00 гривень.

Розглянувши матеріали справи, докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, судом враховане таке.

Частиною 3 статті 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно з нормами частини 3 статті 124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Позивачем у позовній заяві зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та попередньо планує понести у зв`язку із розглядом справи, що складається з суми сплаченого судового збору і витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 500,00 гривень.

Докази понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу подані представником позивача разом із позовною заявою, отже докази на підтвердження понесених позивачем витрат подані в межах строків, визначених положеннями статей 116, 129 ГПК України.

Право на правову допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України.

Відповідно до положень статей 16, 58 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога). Представником у суді може бути адвокат.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Статтею 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що видами адвокатської діяльності, зокрема є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (частина перша статті 26 Закону).

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частинами 1, 2 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:

- фіксованого розміру;

- погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною 1 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно із частинами 1-3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Відповідно до вимог частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що згідно довіреності № б/н від 01.10.2024, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ТР № 000217 від 31.08.2017, договору про надання правової (правничої) допомоги № б/н від 01.10.2024 представництво інтересів позивача у справі № 902/1083/25 здійснював адвокат Глуховецький Олександр Степанович.

Позивачем з дотриманням вимог, передбачених частиною 8 статті 129 ГПК України, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу подано до суду разом із позовною заявою докази на підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, а саме: договір про надання правової (правничої) допомоги № б/н від 01.10.2024 (далі - договір) укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Правовий баланс" в особі керуючого партнера адвоката Глуховецького О.С. (адвокатське об`єднання), рахунок-фактуру № Р-00000237 від 04.08.2025, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Р--08/25 04.08.2025 та платіжну інструкцію № 10649 від 04.08.2025 про сплату 10 500,00 гривень.

За умовами пункту 1.1. договору клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову (правничу) допомогу (надалі - правова допомога) в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (т. 1 а.с. 33-35).

Відповідно до пункту 1.2 договору адвокатське об`єднання зобов`язується здійснювати захист, без обмежень здійснювати представництво інтересів клієнта та надавати інші види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим договором, Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та іншим чинним законодавством, а клієнт зобов`язується оплатити виконавцю гонорар (винагороду) за надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору (на умовах окремих правочинів до цього договору).

Відповідно до пункту 1.2 договору адвокат надає правову допомогу у вигляді, зокрема надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу захисту інтересів, а також складення заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення судочинства, а також в інших державних органах, установах, перед фізичними та юридичними особами.

Пунктом 4.2 договору сторони передбачили, що оплата за даним договором здійснюється на підставі отриманих клієнтом рахунку (рахунків).

Згідно з пунктом 4.3. договору при розрахунку вартості (ціни) правової допомоги - гонорару (винагороди), враховується час, витрачений адвокатським об`єднанням, його партнерами, адвокатами, помічниками адвоката та співробітниками.

Пунктом 4.4. договору визначено, що за результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується сторонами. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням правової допомоги і її вартість (ціна) - гонорар (винагорода).

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє по 31 грудня 2027 року (пункт 7.1 договору).

04.08.2025 адвокатським об`єднанням сформовано рахунок-фактуру № Р-00000237 від 04.08.2025 на оплату Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" наданої правової допомоги згідно розділу 2 договору про надання правової допомоги від 01.10.2024, а саме за підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості з ФОП Оцалюка В.Д. у розмірі 10 500,00 гривень (т. 1 а.с. 36).

04.08.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" та Адвокатським об`єднанням "Правовий баланс" підписано акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Р--08/25, відповідно до умов якого адвокат надав, а клієнт прийняв виконані у повному обсязі послуги на загальну суму 10 500,00 гривень (т. 1 а.с. 36 (зворот) - 37).

За змістом акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Р--08/25 від 04.08.2025 адвокатським бюро надані такі послуги: надання правової допомоги згідно розділу 2 договору про надання правової допомоги від 01.10.2024, а саме за підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості з ФОП Оцалюк В.Д. Загальна вартість робіт за актом становить 10 500,00 гривень.

Згідно з платіжною інструкцією № 10649 від 04.08.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" сплачено на користь Адвокатського об`єднання "Правовий Баланс" 10 500,00 гривень із зазначенням у графі призначення платежу "за надання правової допомоги згідно розділу 2 договору про надання правової допомоги від 01.10.2024, а саме за підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості з ФОП Оцалюк В.Д. згідно рахунка № Р-00000237 від 04.08.2025".

Відповідно до вимог статті 86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 4-6 статті 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Наразі, відповідного клопотання відповідачем не заявлено та не спростовано вимог позивача в цій частині.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами четвертою - шостою статті 126, частинами п`ятою - дев`ятою статті 129 ГПК України, зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені до стягнення з урахуванням того, чи були такі витрати пов`язані зі справою та чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Cудові витрати, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу мають бути безпосередньо пов`язаними з розглядом справи.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Матеріалами справи підтверджується надання адвокатським бюро (адвокатом Глуховецьким О.С.) послуг з професійної правничої допомоги ТОВ "Бізнес Позика" у справі № 902/1083/25 зазначених у акті здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Р--08/25 від 04.08.2025 послуг (т. 1 а.с. 1-40).

Враховуючи викладене, суд вважає, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу відповідають критерію їхньої дійсності та необхідності, а отже заявлені правомірно.

Із поданих позивачем доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу вбачається, що вартість правничих витрат визначена сторонами у рахунку та акті складає 10 500,00 гривень.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем доведено, документально обґрунтовано обсяг та розмір витрат на професійну правничу допомогу, що пов`язані з розглядом справи № 902/1083/25 у сумі 10 500,00 гривень. Розмір таких витрат відповідає критерію реальності, співмірності та розумної необхідності таких витрат.

Враховуючи наведене, оцінивши подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат, з огляду на критерії розподілу правничих витрат та обставини справи, суд дійшов висновку, що витрати ТОВ "Бізнес Позика" на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи підлягають розподілу у сумі 10 500,00 гривень.

Відповідно до положень частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

З урахуванням наведеного, судові витрати позивача на професійну правничу допомогу з огляду на задоволення позовних вимог у повному обсязі у сумі 10 500,00 гривень покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 86, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Оцалюка Василя Дмитровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (01133, місто Київ, б. Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, ідентифікаційний код юридичної особи 41084239) 166 141,51 гривень заборгованості за договором про надання кредиту № 482760-КС-001 від 10.12.2023 року, у тому числі 44 947,42 гривень заборгованості за тілом кредиту, 118 353,89 гривень заборгованості за процентами, 2 840,20 гривень заборгованості за комісією та 2 422,40 гривень судових витрат зі сплати судового збору, 10 500,00 гривень судових витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Згідно з приписами статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Відповідно до положень частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник судового рішення надіслати сторонам до електронних кабінетів у системі ЄСІТС, у разі відсутності - рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 30 вересня 2025 р.

Суддя Шамшуріна М.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу, до електронного кабінету у системі ЄСІТС;

3 - відповідачу, АДРЕСА_1.