ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. ОдесаСправа № 915/1394/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богатиря К.В.

суддів: Поліщук Л.В., Таран С.В.

секретар судового засідання Шаповал А.В.

за участю представників сторін у справі:

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» - адвокат Сафронов Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Джит Транс»

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.01.2025, суддя суду першої інстанції Смородінова О.Г., м. Одеса, повний текст рішення складено та підписано 27.01.2025

по справі №915/1394/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Джит Транс»

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Добраноса Сергія Олександровича

про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою, в якій з врахуванням заяви про зміну предмету позову просило суд стягнути з фізичної особи - підприємця Добранос Сергія Олександровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, у розмірі 2 176 520,00 грн.

Позовні вимоги у даній справі мотивовані тим, що загальна сума прямої майнової (матеріальної) шкоди, завданої позивачу в результаті пошкодження в ДТП належних йому транспортних засобів, склала 2 305 220,63 грн. Враховуючи, що роботодавець водія ОСОБА_1 (який помер) ОСОБА_2 (власник транспортних засобів), ні страхова компанія ПрАТ «УПСК» (страхувальник цивільної відповідальності власника та водія) не вчинили жодних дій, направлених на виплату власнику транспортних засобів ТОВ «Джит Транс» суми матеріальних збитків завданих внаслідок ДТП, позивач вважає за доцільне пред`явити зазначений позов про стягнення 2 176 520,00 грн, посилаючись на приписи ч. 1 ст. 1177 Цивільного кодексу України, застосовуючи при визначенні розміру шкоди положення ч. ч. 1, 2, 3 ст. 22 та ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 15.01.2025 в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Суд першої інстанції вказав, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено як наявності складу цивільного правопорушення в діях відповідача: протиправної поведінки, факту заподіяння шкоди працівником відповідача під час виконання ним трудових обов`язків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою і фактом заподіяної шкоди, вини; так і не доведено факту виконання ОСОБА_1 під час ДТП своїх трудових (службових) обов`язків як працівника Фізичної особи-підприємця Добраноса Сергія Олександровича.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» помилково визначено Фізичну особу-підприємця Добраноса Сергія Олександровича як особу, яка відповідає за завдані внаслідок ДТП збитки, у зв`язку з чим, за наслідками розгляду даної справи судом не встановлено порушення відповідачем прав та законних інтересів позивача у спірних правовідносинах, виходячи із заявлених останнім предмету та підстав позовних вимог.

Аргументи учасників справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.01.2025 по справі №915/1394/23.

Апелянт зазначає, що відповідачем не спростовано обставин, що водій ОСОБА_1 , винний у скоєнні 19.09.2021 ДТП, перебував з ним в трудових відносинах, не зазначено підстав та не надано доказів права володіння Сокуренко В.В. автомобілем MAN TGX 18.440» р.н. НОМЕР_1 . Адже саме він мав надати суду докази, що під час ДТП транспортний засіб вибув з його володіння.

Позивач вказав, що безпосередньо під час оформлення ДТП у водія ОСОБА_1 були відібрані пояснення, в яких він стверджує, що працює у ФОП Добранос С.О.

Апелянт зазначає, що право користування нерозривно пов`язано з правом володіння. Зазначені обставини свідчать, що автомобіль MAN TGX 18.440» р.н. НОМЕР_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди знаходився у сфері фактичного господарського впливу ФОП Добранос С.О. та не вибував з його володіння. При цьому відповідачем не надано інших доказів права користування водієм Сокуренко В.В. автомобілем, що належить на праві власності Добраносу С.О., як не надано і доказів неправомірного заволодіння третьою особою 1 вказаним автомобілем.

На думку апелянта, не притягнення Сокуренко В.В. до кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000024 не свідчить про відсутність його вини у завданні шкоди, оскільки закриття кримінального провадження у справі 469/575/21 відбулося у зв`язку із смертю обвинуваченого на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК, не є реабілітуючою обставиною, яка спростовує факт наявності вини Сокуренко В.В. в скоєнні ДТП.

Апелянт дійшов висновку, що враховуючи викладені обставини у суду були підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Керуючись викладеним вище, апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.01.2025 по справі №915/1394/23 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» в повному обсязі.

Короткий зміст виступу відповідача у судових дебатах.

До Південно-західного апеляційного господарського суду від Фізичної особи-підприємця Добраноса Сергія Олександровича надійшов виступ у судових дебатах.

Відповідач вказав, що Південно-західним апеляційним господарським судом з власної ініціативи було витребувано у Головного управління Національної поліції у Миколаївській області та Миколаївської окружної прокуратури матеріали кримінального провадження №0000024.

Відповідач зазначив, що на його думку та відповідно до вимог Господарського процесуального законодавства матеріали кримінального провадження є не допустимими доказами у даному господарському провадженні.

Відповідач вказав, що висновки експертів, які наявні в матеріалах кримінального провадження, не можуть бути взяті господарським судом як доказ винуватості особи у господарському спорі, оскільки такі висновки може давати виключно кримінальний суд, при чому враховуючи всі докази наявні в кримінальному провадженні.

Відповідач також зазначив, що беручи до уваги вище зазначені висновки експертів при вирішенні даного конкретного спору у справі №915/1394/23, господарським судом можуть бути порушені принципи диспозитивності та змагальності сторін, оскільки сторона Відповідача в даному випадку не могла ставити питання на вирішення експертів, не могла у визначений законом спосіб оскаржувати відповідні висновки та інше.

Крім того, відповідач вказав, що сторона Позивача мала право в рамках розгляду даної справи подати до суду першої інстанції про призначення судових експертиз з метою доведення власних доводів, але таким правом не скористалась, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідач просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №915/1394/23 було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Богатиря К.В., судді Поліщук Л.В., Таран С.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2025.

На момент надходження апеляційної скарги, матеріали справи №915/1394/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.02.2025 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.01.2025 по справі №915/1394/23 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Миколаївської області невідкладно надіслати матеріали справи №915/1394/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №915/1394/23.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.03.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.01.2025 по справі №915/1394/23 залишено без руху; встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.01.2025 по справі №915/1394/23 строк для усунення недоліків при поданні апеляційної скарги шляхом надання Південно-західному апеляційному господарському суду доказів 1) доказів на підтвердження реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» електронного кабінету відповідно до статті 6 ГПК України 2) доказів направлення копії апеляційної скарги з додатками листом з описом вкладення на адресу Фізичної особи-підприємця Добраноса Сергія Олександровича протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої були додані докази на підтвердження реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» електронного кабінету та направлення копії апеляційної скарги з додатками листом з описом вкладення на адресу Фізичної особи-підприємця Добраноса Сергія Олександровича. Таким чином недоліки апеляційної скарги були усунуті.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.01.2025 по справі №915/1394/23; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 15.04.2025; призначено справу №915/1394/23 до розгляду на 24.04.2025 о 10:30; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів; запропоновано відповідачу у строк до 15.04.2025 подати до Південно-західного апеляційного господарського суду свої міркування чи заперечення щодо клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» про витребування доказів.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.04.2025 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» про витребування доказів; витребувано у Березанського районного суду Миколаївської області матеріали кримінальної справи №469/575/21; зобов`язано Березанський районний суд Миколаївської області у строк до 02.06.2025 направити на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду матеріали кримінальної справи №469/575/21 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України; вирішено розглянути справу №915/1394/23 у розумний строк відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; повідомлено учасників справи про оголошену перерву у судовому засіданні по справі №915/1394/23 до 12.06.2025 о 12:00 год; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: місто Одеса, проспект Шевченка, 29, в залі засідань № 7, 3-й поверх; явка представників учасників у справі не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів.

12.05.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали кримінальної справи №469/575/21.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.06.2025 відкладено розгляд справи №915/1394/23 на 14.08.2025 о 15:00; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: місто Одеса, проспект Шевченка, 29, в залі засідань № 7, 3-й поверх; явка представників учасників у справі не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.06.2025 витребувано у Головного управління Національної поліції у Миколаївській області матеріали кримінального провадження №0000024 за обвинуваченням ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке було закрито ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 11.05.2022 на підставі п.5 ч. 1 ст. 284 КПК України; витребувано у Миколаївської окружної прокуратури матеріали кримінального провадження №0000024 за обвинуваченням ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке було закрито ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 11.05.2022 на підставі п.5 ч. 1 ст. 284 КПК України; зобов`язано Головне управління Національної поліції у Миколаївській області та Миколаївську окружну прокуратуру у строк до 01.08.2025 направити на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду матеріали кримінального провадження №0000024.

25.06.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Виконувача обов`язків керівника Миколаївської окружної прокуратури надійшло наглядове провадження по кримінальному провадженню №0000024 за обвинуваченням ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

02.07.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов лист Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, яким повідомлено, що матеріали кримінального провадження №0000024 за обвинуваченням ОСОБА_1 направлено до Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури, тому дані матеріали відсутні у Головному управлінні Національної поліції в Миколаївській області та не можуть бути направлені до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.08.2025 повідомлено учасників справи про оголошену перерву у судовому засіданні по справі №915/1394/23 до 27.08.2025 о 15:00 год; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: місто Одеса, проспект Шевченка, 29, в залі засідань № 7, 3-й поверх; явка представників учасників у справі не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів.

Судове засідання, призначене на 27.08.2025, не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Поліщук Л.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.09.2025 призначено справу №915/1394/23 до розгляду на 22.09.2025 о 11:00; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: місто Одеса, проспект Шевченка, 29, в залі засідань № 7, 3-й поверх; явка представників учасників у справі не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів.

22.09.2025 у судовому засіданні прийняв участь представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» - адвокат Сафронов Ю.І.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.09.2025, якою призначено справу №915/1394/23 до розгляду на 22.09.2025 о 11:00, отримана відповідачем у системі електронний суд 04.09.2025.

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 22.09.2025, не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.01.2025 по справі №915/1394/23, до суду не повідомлялося.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.01.2025 по справі №915/1394/23 по суті, не дивлячись на відсутність представника відповідача, повідомленого про судове засідання належним чином. Відсутність зазначеного представника у даному випадку не повинно заважати здійсненню правосуддя.

Фактичні обставини, встановлені судом.

29.01.2021 були внесені зміни до Єдиного реєстру досудових розслідувань (номер кримінального провадження № 0000024) щодо вчинення кримінального провадження за ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до Обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000024 від 29.01.2021 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України:

«28.01.2021 близько 08 години 00 хвилин (ранковий час доби), водій ОСОБА_1 , керуючи вантажним автомобілем «MAN TGX 18.440» (р.н. НОМЕР_1 ) у з`єднанні з напівпричепом «DONBUR PM 39AP» (р.н. НОМЕР_2 ), рухався по вологій з частковими елементами ожеледі та насипу снігу, без пошкоджень та руйнувань асфальтованій проїзній частині автодороги М-14 «Одеса - Мелітополь - Новоазовськ», із двостороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, на території Березанського району Миколаївської області, з боку м. Одеса у напрямку м. Миколаєва, з допустимою в межах видимості проїзної частини та дорожньої розмітки швидкістю близько 50-60 км/год.

В цей час, при наближенні до 95 км. вищевказаної дороги, назустріч ОСОБА_1 , в межах своєї смуги, рухався вантажний автомобіль «MAN TGX 18.440» (р.н. НОМЕР_3 ) у з`єднанні з напівпричепом «WIELTON NS3K» (р.н. НОМЕР_4 ), під керуванням водія ОСОБА_3 . Вказані транспортні засоби на момент ДТП і станом на момент подання позову належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Джит Транс», що підтверджується наданими позивачем до матеріалів справи свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_5 від 26.05.2020 та НОМЕР_6 від 26.05.2020.

Водій ОСОБА_1 грубо порушивши вимоги п. п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 10.1 та 11.3 Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями, а саме: будучи зобов`язаним знати і неухильно виконувати вимоги цих правил, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, перед початком зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не переконався в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, якою в цей час рухався вантажний автомобіль «MAN TGX 18.440» (р.н. НОМЕР_3 ) у з`єднанні з напівпричепом «WIELTON NS3K» (р.н. НОМЕР_4 ), під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок чого допустив зіткнення з ним.»

В результаті ДТП водій транспортних засобів Товариства з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження, а транспортні засоби позивача «MAN TGX 18.440» (р.н. НОМЕР_3 ) та напівпричіп «WIELTON NS3K» (р.н. НОМЕР_4 ), механічні пошкодження.

За фактом ДТП, враховуючи ступінь тілесних ушкоджень водія Товариства з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» ОСОБА_3 , було відкрито кримінальне провадження 0000024 від 29.01.2021, в якому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України (порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження).

В матеріалах справи міститься свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів:

- № НОМЕР_5 від 26.05.2020, відповідно до якого власником вантажного автомобіля «MAN TGX 18.440» (р.н. НОМЕР_3 ) є ТОВ «Джит Транс»;

- № НОМЕР_6 від 26.05.2020, відповідно до якого власником напівпричепа «Wielton NS3K» (р.н. НОМЕР_7 ) є ТОВ «Джит Транс»;

- № НОМЕР_8 від 05.12.2019, відповідно до якого власником напівпричепа «DONBUR PM 39AP» (р.н. НОМЕР_2 ) є ОСОБА_2 ;

- № НОМЕР_9 від 25.06.2019, відповідно до якого власником вантажного автомобіля «MAN TGX 18.400» (р.н. НОМЕР_1 ) є ОСОБА_2 .

В матеріалах справи міститься посвідчення водія ОСОБА_3 (№ НОМЕР_10 від 09.09.2017) та посвідчення водія ОСОБА_1 (№ НОМЕР_11 від 26.11.2015).

Крім того, в матеріалах справи наявний протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.01.2021.

Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 11.05.2022 у справі № 469/575/21 кримінальне провадження № 0000024 від 29 січня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, було закрито на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

За даними позивача, ОСОБА_1 на момент ДТП та управляючи автомобілем «MAN TGX 18.440» (р.н. НОМЕР_1 ) у з`єднанні з напівпричепом «DONBUR PM 39AP» (р.н. В НОМЕР_12 ) знаходився в трудових відносинах з власником транспортних засобів ФОП Добраносом С.О. та був водієм, найнятим останнім для управління автомобілем.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 28.01.2021, ОСОБА_1 працює у ФОП Добраноса С.О. на посаді водія протягом 3-х днів.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №1100-0605-07/62042 від 27.09.2024, ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем Добраносом Сергієм Олександровичем у період з 27.01.2021 по 25.02.2021.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «MAN TGX 18.440» (р.н. НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована страховою компанією Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» за страховим полісом № АР/8179104 від 03.07.2020 (строк дії з 29.07.2020 по 29.07.2021) на суму 130 000 грн за шкоду заподіяну майну, з розміром франшизи 1300 грн. Крім того, страховий поліс АР/9089944 був оформлений власником авто і на напівпричеп «DONBUR PM 39AP» (р.н. НОМЕР_2 ).

Тобто ДТП, яка сталась 28.01.2021 за участю автомобілів MAN TGX 18.440» (р.н. НОМЕР_1 ) та «MAN TGX 18.440» (р.н. НОМЕР_3 ) у з`єднанні з напівпричепом «WIELTON NS3K» (р.н. НОМЕР_4 ), сталась в межах строку дії страхового випадку.

Відповідно до звіту №012/02-21 від 15.02.2021, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП Смаровоз Ю.О. (свідоцтво №347 від 27.02.2002), вартість відновлювального ремонту вантажного сідлового тягача «MAN TGX 18.440» (р.н. НОМЕР_3 ) складає 3 330 327,13 грн, ринкова вартість вантажного сідлового тягача «MAN TGX 18.440» (р.н. НОМЕР_3 ) складає 2 051 440,78 грн, вартість матеріального збитку, завданого власнику вантажного сідлового тягача «MAN TGX 18.440» (р.н. НОМЕР_3 ) в результаті його пошкодження складає 2 051 440,78 грн.

Відповідно до звіту №013/02-21 від 10.03.2021, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП Смаровоз Ю.О. (свідоцтво №347 від 27.02.2002), вартість відновлювального ремонту напівпричепа бортового тентованого WIELTON NS3K НОМЕР_7 ) складає 253 779,85 грн, ринкова вартість напівпричепа бортового тентованого WIELTON NS3K НОМЕР_7 ) складає 253 779,85 грн, вартість матеріального збитку завданого власнику вантажного напівпричепу «WIELTON NS3K» (р.н. НОМЕР_4 ) в результаті його пошкодження складає 253 779,85 грн.

Таким чином, за розрахунком позивача, загальна сума прямої майнової (матеріальної) шкоди, завданої Товариству з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» в результаті пошкодження в ДТП належних йому транспортних засобів, склала 2 305 220,63 грн.

22.11.2023 між позивачем та Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» була укладена угода про припинення зобов`язань, відповідно до якої за п.1 страховик зобов`язався сплатити Товариству з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» 120 000,00 грн, після чого його зобов`язання вважаються виконаними.

Відповідно до наявної в матеріалах справи платіжної інструкції №162224805 від 28.11.2023, Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» було перераховано на адресу Товариству з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» 120 000,00 грн.

Щодо можливості врахування під час розгляду даної справи матеріалів кримінальної справи №469/575/21 та матеріалів наглядового провадження по кримінальному провадженню №0000024, колегія суддів зазначає наступне.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» про витребування у Березанського районного суду Миколаївської області доказів, а саме кримінальну справу №469/575/21 за фактом ДТП, в якому ОСОБА_1 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Дане клопотання було подано з метою дослідження висновків експертиз, які проводилися під час розслідування органами досудового слідства та доводять вину ОСОБА_1 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди

Колегія суддів встановила, що апелянт звертався з аналогічним клопотанням до суду першої інстанції, однак в його задоволенні судом було відмовлено.

Крім того, враховуючи те, що апелянт не був учасником кримінальної справи №469/575/21, то він не мав змоги отримати доступ до матеріалів даної справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.04.2025 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» про витребування доказів; витребувано у Березанського районного суду Миколаївської області матеріали кримінальної справи №469/575/21; зобов`язано Березанський районний суд Миколаївської області у строк до 02.06.2025 направити на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду матеріали кримінальної справи №469/575/21 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Метою витребування таких доказів було зокрема дослідження висновків експертиз та інших документів за результатами процесуальних дій, які проводилися під час розслідування органами досудового слідства та доводять вину ОСОБА_1 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Дослідивши матеріали справи, які надіслав Березанський районний суд Миколаївської області, колегія суддів встановила, що вона містить обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000024 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Однак, саме матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000024 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, у матеріалах кримінальної справи №469/575/21 відсутні.

Тобто мета ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.04.2025 про витребування доказів фактично не була досягнута, адже апелянт мав на меті витребувати саме висновків експертиз та інших документів за результатами процесуальних дій, які проводилися під час розслідування органами досудового слідства та доводять вину ОСОБА_1 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, однак відповідні документи не були долучені до матеріалів кримінальної справи №469/575/21, оскільки провадження у даній справі було судом закрито.

В свою чергу, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.06.2025 витребувано у Головного управління Національної поліції у Миколаївській області матеріали кримінального провадження №0000024 за обвинуваченням ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке було закрито ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 11.05.2022 на підставі п.5 ч. 1 ст. 284 КПК України; витребувано у Миколаївської окружної прокуратури матеріали кримінального провадження №0000024 за обвинуваченням ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке було закрито ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 11.05.2022 на підставі п.5 ч. 1 ст. 284 КПК України.

25.06.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Виконувача обов`язків керівника Миколаївської окружної прокуратури надійшло наглядове провадження по кримінальному провадженню №0000024 за обвинуваченням ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Витребування відповідних доказів у Головного управління Національної поліції у Миколаївській області та Миколаївської окружної прокуратури фактично було направлено на задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» про витребування доказів, адже апелянт витребував докази саме з метою дослідження висновків експертиз та інших документів за результатами процесуальних дій, які проводилися під час розслідування органами досудового слідства та доводять вину ОСОБА_1 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, безпідставними є посилання відповідача на те, що суд апеляційної інстанції витребував докази з власної ініціативи, адже дії суду були направлені саме на задоволення клопотання апелянта, яке ухвалою від 24.04.2025 було задоволено лише де-юре, але де-факто мета такого клопотання була досягнуто лише ухвалою від 12.06.2025.

Безпідставними також є посилання відповідача на те, що у апелянта був доступ до матеріалів кримінального провадження №0000024, не приймається колегією суддів до уваги, адже позивач не отримав жодного процесуального статусу в рамках кримінального провадження №0000024.

Адже потерпілим у даному провадженні є ОСОБА_3 , а не ТОВ «Джит Транс».

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає за можливе дослідити під час розгляду даної справи матеріали наглядового провадження по кримінальному провадженню №0000024 за обвинуваченням ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В матеріалах наглядового провадження по кримінальному провадженню №0000024 зокрема наявні наступні докази:

1) Витяг з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань №0000024.

2) Повідомлення про початок досудового розслідування від 29.01.2021.

3) Протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди.

4) Пояснення ОСОБА_1 від 28.01.2021.

5) Пояснення ОСОБА_3 від 28.01.2021.

6) Постанова про визнання речовими доказами від 29.01.2021, якою речовими доказами було визнано зокрема «MAN TGX 18.440» (р.н. НОМЕР_3 ) та напівпричіп «WIELTON NS3K» (р.н. НОМЕР_4 ).

7) Постанова про відмову у визнані ОСОБА_2 потерпіли у кримінальному провадженні №0000024.

8) Постанова про призначення автотехнічної експертизи по визначенню технічного стану транспортного засобу від 01.02.2021.

9) Висновок експерта №СЕ-19/115-21/1475-ІТ від 15.02.2021 за результатам проведення автотехнічної експертизи по визначенню технічного стану транспортного засобу, виготовлений Миколаївським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, відповідно до якого на момент ДТП ходова частина, робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля MAN TGX 18.440 д.н. НОМЕР_1 з напівпричепом DONBER PM39 AP д.н. НОМЕР_2 знаходились в працездатному стані. Несправностей та невідповідностей щодо технічного стану транспортного засобу вимогам ПДР України та ДСТУ 3649:2010 в даних досліджуваних системах та механізмах не виявлено.

10) Постанова про призначення автотехнічної експертизи по визначенню технічного стану транспортного засобу від 01.02.2021.

11) Висновок експерта №СЕ-19/115-21/1468-ІТ від 12.02.2021 за результатами проведення автотехнічної експертизи по визначенню технічного стану транспортного засобу, виготовлений Миколаївським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, відповідно до якого на момент ДТП ходова частина, робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля MAN TGX 18.440 д.н. НОМЕР_13 з напівпричепом WIELTON NS3K д.н. НОМЕР_14 знаходились в працездатному стані. Несправностей та невідповідностей щодо технічного стану транспортного засобу вимогам ПДР України та ДСТУ 3649:2010 в даних досліджуваних системах та механізмах не виявлено.

12) Постанова про проведення транспортно-трасологічної експертизи від 01.02.2021.

13) Висновок експерта №СЕ-19/115-21/1468-ІТ від 17.02.2021 за результатам проведення транспортно-трасологічної експертизи.

14) Постанова про призначення судово-медичної експертизи від 19.04.2021.

15) Висновок експерта №413 за результатами судово-медичної експертизи від 06.05.2021.

16) Постанова про призначення транспортно-товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку завданого власнику транспортного засобу».

17) Висновок експерта №СЕ19/115-21/6196-АВ від 22.06.2021 за результатами проведення автотоварознавчих експертиз, виготовлений Миколаївським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, відповідно до якого середня ринкова ціна КТЗ MAN TGX 18.440, 2015 року випуску, номер шасі НОМЕР_15 , реєстраційний номер НОМЕР_13 , об`єм двигуна 12420 см3, станом на 28.01.2021 могла становити 899369,33 грн. Визначити середню ринкову ціну КТЗ WIELTON NS3K, 2020 року випуску, номер шасі НОМЕР_16 , реєстраційний номер НОМЕР_7 , не є можливим.

18) Протокол проведення слідчого експерименту від 14.05.2021.

19) Постанова про призначення судово-автотехнічної експертизи по дослідженню механізму і обставин дорожньо-транспортної пригоди від 17.05.2021.

20) Висновок експерта №СЕ19/115-21/68585ІТ від 17.06.2021 з результатами судово-автотехнічної експертизи по дослідженню механізму і обставин дорожньо-транспортної пригоди, виготовлений Миколаївським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, відповідно до якого:

- у вказаній дорожній ситуації водій автомобіля MAN TGX 18.440 р/н НОМЕР_13 з напівпричепом WIELTON NS3K р/н НОМЕР_7 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України;

- у вказаній дорожній ситуації водій автомобіля MAN TGX 18.440 р/н НОМЕР_1 з напівпричепом DONBUR PM 39 AP р/н НОМЕР_2 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 10.1 та 11.3 Правил дорожнього руху України;

- в наведеній дорожній ситуації дії водія автомобіля MAN TGX 18.440 р/н НОМЕР_13 з напівпричепом WIELTON NS3K р/н НОМЕР_7 з технічної точки зору не знаходиться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди;

- в наведеній дорожній ситуації дії водія автомобіля MAN TGX 18.440 р/н НОМЕР_1 з напівпричепом DONBUR PM 39 AP р/н НОМЕР_2 з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

21) Повідомлення про підозру від 30.06.2021 ОСОБА_1 про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

22) Протокол допиту підозрюваного ОСОБА_1 від 30.06.2021.

23) Повідомлення про завершення досудового розслідування від 30.06.2021.

24) Протокол про надання потерпілому ОСОБА_4 доступу до матеріалів досудового розслідування від 30.06.2021.

25) Протокол про надання підозрюваному ОСОБА_1 доступу до матеріалів досудового розслідування від 30.06.2021.

26) Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000024 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України.

27) Свідоцтво про смерть ОСОБА_1 від 02.10.2021 серія НОМЕР_17 .

Колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача на те, що висновки експертів, які наявні в матеріалах кримінального провадження, не можуть бути взяті господарським судом до уваги, з огляду на наступне.

Чинне процесуальне законодавство не встановлює заборону щодо використання під час розгляду цивільної справи доказів, отриманих у межах інших проваджень. Тобто докази, зібрані у межах кримінального провадження, можуть бути використані як докази у цивільній справі, якщо відповідні дані стосуються предмета доказування. Достовірність і достатність таких доказів суд оцінює з урахуванням обставин конкретної справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 477/2330/18 (провадження № 14-31цс22)).

Господарські суди при вирішенні господарських спорів мають досліджувати на загальних умовах і висновки судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи, в тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної (постанова Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 907/651/17). Висновок експертизи, призначеної в межах кримінального провадження, оцінюється господарськими судами у сукупності з іншими доказами на загальних підставах відповідно до вимог статті 86 ГПК України, при цьому сторони не позбавлені можливості надати суду докази на його спростування, клопотати перед судом про виклик у судове засідання експерта, який проводив експертизу, тощо (постанова Верховного Суду від 11.03.2021 у справі № 923/188/20). Отриманий відповідно до вимог закону висновок експерта у кримінальній справі, є допустимим і достовірним доказом у цивільній справі, якому суд має надати оцінку та мотивувати, чи визнає доказ, чи відхиляє його (постанова Верховного Суду від 07.02.2024 у справі № 201/11458/20).

Мотивувальна частина.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню з прийняттям у даній частині нового рішення про задоволення позову, виходячи з таких підстав.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Вказаний вище підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки не доведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов, у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Чинне законодавство визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Крім того, суди мають виходити із того, що обраний позивачем спосіб захисту цивільних прав має бути не тільки ефективним, а й відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та має бути спрямований на захист порушеного права.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до частин першої, другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також моральної (немайнової) шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів (пункти 8, 9 ч. 2 ст.16 ЦК України).

Відповідно до частин першої - третьої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частинами першою-четвертою статті 1166 Цивільного кодексу України унормовано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до частини першої статті 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Для покладення на юридичну або фізичну особу відповідальності за статтею 1172 Цивільного кодексу України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника, шкода, завдана потерпілій стороні, причинний зв`язок між протиправною поведінкою працівника і завданою цим шкодою, вина працівника), так і спеціальних умов (зокрема, виконання трудових (службових) обов`язків).

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

При цьому, на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. Натомість вина боржника у порушенні зобов`язання презюмується та не підлягає доведенню кредитором, тобто саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи на підставі доказів у порядку статті 86 ГПК України. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Отже, істинність твердження позивача щодо наявності підстав для стягнення збитків, зокрема в контексті наявності збитків та їх розміру, протиправності поведінки заподіювача збитків та існування причинного зв`язку такої поведінки із заподіяними збитками, ураховуючи принципи змагальності, диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, підлягає доведенню позивачем перед судом.

Згідно з частинами першою - другою статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Отже, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05.12.2018 у справі цивільної юрисдикції №426/16825/16-ц зазначила, що аналіз норм ст.ст. 1187 та 1172 ЦК України дає змогу стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки роботодавець, а тому шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

За усталеною судовою практикою Верховного Суду для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою і завданими збитками; вина боржника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає (див. постанову Верховного Суду у справі №923/43/19 від 13.03.2020).

Деліктне зобов`язання - це різновид цивільно-правових зобов`язань, і тому йому властиві ті самі структурні особливості, що характеризують будь-яке зобов`язання.

Кредитором у такому зобов`язанні виступає потерпілий, а боржником, за загальним правилом, є особа, яка завдала шкоди (деліквент). Змістом зобов`язання з відшкодування шкоди є право потерпілого (кредитора) вимагати поновлення його майнових і особистих немайнових прав, що були порушені неправомірними діями (бездіяльністю) заподіювача шкоди до того стану, в якому вони знаходились до правопорушення, і обов`язок заподіювача шкоди чи інших зобов`язаних осіб (боржника) виконати такі вимоги. Предметом зобов`язання з відшкодування шкоди є дії боржника, що забезпечують найбільш повне поновлення майнових та особистих немайнових благ кредитора, яким завдана шкода.

Деліктна відповідальність є недоговірною відповідальністю. Вона настає у разі делікту - протиправного завдання шкоди будь-кому, коли правопорушник не перебуває в договірних відносинах із потерпілим.

Водночас необхідно враховувати, що вина є одним з елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння. Відповідальність без вини можлива тільки в окремих, передбачених законом випадках в цивільному праві (наприклад, при заподіянні шкоди джерелом підвищеної небезпеки).

Цивільним кодексом України закріплено легальну цивільно-правову дефініцію вини (ст. 614 ЦК України), визначаючи її через обставини, які свідчать про її відсутність. Так, особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання (ч. 2 ст. 614 ЦК України). Отже, вина у цивільному праві це невжиття особою всіх залежних від неї заходів для належного виконання зобов`язання або для запобігання заподіянню шкоди. Дане визначення вини позбавлене суб`єктивної характеристики, воно ґрунтується на зовнішніх, об`єктивних критеріях визначення. Вживання всіх залежних від особи заходів є формою поведінки особи, а не її психічного ставлення.

Як встановлено вище, відповідно до Обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000024 від 29.01.2021 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України:

«28.01.2021 близько 08 години 00 хвилин (ранковий час доби), водій ОСОБА_1 , керуючи вантажним автомобілем «MAN TGX 18.440» (р.н. НОМЕР_1 ) у з`єднанні з напівпричепом «DONBUR PM 39AP» (р.н. НОМЕР_2 ), рухався по вологій з частковими елементами ожеледі та насипу снігу, без пошкоджень та руйнувань асфальтованій проїзній частині автодороги М-14 «Одеса - Мелітополь - Новоазовськ», із двостороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, на території Березанського району Миколаївської області, з боку м. Одеса у напрямку м. Миколаєва, з допустимою в межах видимості проїзної частини та дорожньої розмітки швидкістю близько 50-60 км/год.

В цей час, при наближенні до 95 км. вищевказаної дороги, назустріч ОСОБА_1 , в межах своєї смуги, рухався вантажний автомобіль «MAN TGX 18.440» (р.н. НОМЕР_3 ) у з`єднанні з напівпричепом «WIELTON NS3K» (р.н. НОМЕР_4 ), під керуванням водія ОСОБА_3 . Вказані транспортні засоби на момент ДТП і станом на момент подання позову належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Джит Транс», що підтверджується наданими позивачем до матеріалів справи свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_5 від 26.05.2020 та НОМЕР_6 від 26.05.2020.

Водій ОСОБА_1 грубо порушивши вимоги п. п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 10.1 та 11.3 Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями, а саме: будучи зобов`язаним знати і неухильно виконувати вимоги цих правил, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, перед початком зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не переконався в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, якою в цей час рухався вантажний автомобіль «MAN TGX 18.440» (р.н. НОМЕР_3 ) у з`єднанні з напівпричепом «WIELTON NS3K» (р.н. НОМЕР_4 ), під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок чого допустив зіткнення з ним.»

За фактом ДТП, враховуючи ступінь тілесних ушкоджень водія Товариства з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» ОСОБА_3 , було відкрито кримінальне провадження 0000024 від 29.01.2021, в якому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України (порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження).

Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 11.05.2022 у справі № 469/575/21 кримінальне провадження № 0000024 від 29 січня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, було закрито на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

В той же час під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000024 було проведено ряд слідчих (розшукових) дій, зокрема:

1) Проведено автотехнічну експертизи по визначенню технічного стану транспортного засобу за результатами якої Миколаївським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром було складено висновок №СЕ-19/115-21/1475-ІТ від 15.02.2021, відповідно до якого на момент ДТП ходова частина, робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля MAN TGX 18.440 д.н. НОМЕР_1 з напівпричепом DONBER PM39 AP д.н. НОМЕР_2 знаходились в працездатному стані. Несправностей та невідповідностей щодо технічного стану транспортного засобу вимогам ПДР України та ДСТУ 3649:2010 в даних досліджуваних системах та механізмах не виявлено.

2) Проведено автотехнічну експертизи по визначенню технічного стану транспортного засобу за результатами якої Миколаївським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром було складено висновок №СЕ-19/115-21/1468-ІТ від 12.02.2021, відповідно до якого на момент ДТП ходова частина, робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля MAN TGX 18.440 д.н. НОМЕР_13 з напівпричепом WIELTON NS3K д.н. НОМЕР_14 знаходились в працездатному стані. Несправностей та невідповідностей щодо технічного стану транспортного засобу вимогам ПДР України та ДСТУ 3649:2010 в даних досліджуваних системах та механізмах не виявлено.

3) Проведено судово-автотехнічну експертизи по дослідженню механізму і обставин дорожньо-транспортної пригоди, на вирішення якої були покладені наступні питання:

- Як з технічної точки зору повинен був діяти в даній дорожній ситуації водій автомобіля MAN TGX 18.440 р/н НОМЕР_13 з напівпричепом WIELTON NS3K р/н НОМЕР_7 , ОСОБА_3 , згідно з вимогами ПОД України?

- Як з технічної точки зору повинен був діяти в даній дорожній ситуації водій автомобіля MAN TGX 18.440 р/н НОМЕР_1 з напівпричепом DONBUR PM 39 AP р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , згідно з вимогами ПОД України?

- Чи знаходяться з технічної точки зору дії водія автомобіля MAN TGX 18.440 р/н НОМЕР_13 з напівпричепом WIELTON NS3K р/н НОМЕР_7 , ОСОБА_3 , в причинному зв`язку з даною ДТП?

- Чи знаходяться з технічної точки зору дії водія автомобіля MAN TGX 18.440 р/н НОМЕР_1 з напівпричепом DONBUR PM 39 AP р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , в причинному зв`язку з даною ДТП?

За результатами проведення даної експертизи Миколаївським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром було складено висновок експерта №СЕ19/115-21/68585ІТ від 17.06.2021, відповідно до якого:

- у вказаній дорожній ситуації водій автомобіля MAN TGX 18.440 р/н НОМЕР_13 з напівпричепом WIELTON NS3K р/н НОМЕР_7 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України;

- у вказаній дорожній ситуації водій автомобіля MAN TGX 18.440 р/н НОМЕР_1 з напівпричепом DONBUR PM 39 AP р/н НОМЕР_2 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 10.1 та 11.3 Правил дорожнього руху України;

- в наведеній дорожній ситуації дії водія автомобіля MAN TGX 18.440 р/н НОМЕР_13 з напівпричепом WIELTON NS3K р/н НОМЕР_7 з технічної точки зору не знаходиться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди;

- в наведеній дорожній ситуації дії водія автомобіля MAN TGX 18.440 р/н НОМЕР_1 з напівпричепом DONBUR PM 39 AP р/н НОМЕР_2 з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, хоч за результатом розгляду кримінальної справи № 469/575/21 не було постановлено обвинувальний вирок, але наявні в матеріалах кримінального провадження №0000024 докази свідчать про те, що саме дії водія автомобіля MAN TGX 18.440 р/н НОМЕР_1 з напівпричепом DONBUR PM 39 AP р/н НОМЕР_2 ОСОБА_1 з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Тобто саме ОСОБА_1 є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 28.01.2021 у результаті зіткнення автомобіля MAN TGX 18.440 р/н НОМЕР_1 з напівпричепом DONBUR PM 39 AP р/н НОМЕР_2 та автомобіля MAN TGX 18.440 р/н НОМЕР_13 з напівпричепом WIELTON NS3K р/н НОМЕР_7 .

Верховний Суд у постанові від 31.05.2021 у справі № 904/2830/20 сформував такі висновки щодо застосування статтей 1166, 1187 ЦК України:

- судам, при розгляді позовів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, слід враховувати вимоги статей 1166, 1187 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала; обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини;

- отже, особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець такого джерела зобов`язаний відшкодувати завдану шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки;

- розподіл між сторонами спору про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки обов`язків доказування і подання доказів (зокрема відповідно до статті 74 ГПК України) здійснюється таким чином, що особа, якій завдано шкоду, подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участі відповідача, розмір заподіяної шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду;

- на відміну від загального порядку та умов відшкодування шкоди, безпосередньо встановленого ЦК України (стаття 1166), умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (стаття 1187 ЦК України), є: (1) протиправність поведінки заподіювача шкоди, (2) наявність цієї шкоди у потерпілого і (3) причинного зв`язку між ними.

В свою чергу, відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 28.01.2021, ОСОБА_1 працює у ФОП Добраноса С.О. на посаді водія протягом 3-х днів.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №1100-0605-07/62042 від 27.09.2024, ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем Добраносом Сергієм Олександровичем у період з 27.01.2021 по 25.02.2021.

Таким чином, на момент вчинення ДТП (28.01.2021) ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем Добраносом Сергієм Олександровичем.

В матеріалах справи міститься свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, а саме:

- № НОМЕР_8 від 05.12.2019, відповідно до якого власником напівпричепа «DONBUR PM 39AP» (р.н. НОМЕР_2 ) є ОСОБА_2 ;

- № НОМЕР_9 від 25.06.2019, відповідно до якого власником вантажного автомобіля «MAN TGX 18.400» (р.н. НОМЕР_1 ) є ОСОБА_2 .

Отже, ОСОБА_1 під час вчинення дорожньо-транспортної перебував за кермом транспортних засобів, які належать на праві власності відповідачу.

В свою чергу, відповідач дані обставини жодним чином не спростував, не навівши обґрунтування того, на підставі чого 28.01.2021 ОСОБА_1 здійснював керування транспортними засобами, які належать фізичній особі-підприємцю Добраносу Сергію Олександровичу.

Отже відповідальність за завданні збитки у даному випадку необхідно покласти саме на власника транспортного засобу - фізичну особу-підприємця Добраноса Сергія Олександровича.

Щодо наявності збитків у позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено вище, в результаті дорожньо-трансопртної пригоди було пошкоджено належні позивачу транспортні засоби, а саме вантажний сідловий тягача «MAN TGX 18.440» (р.н. НОМЕР_3 ) та напівпричеп бортовий тентований WIELTON NS3K (р.н. НОМЕР_7 ).

Відповідно до звіту №012/02-21 від 15.02.2021, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП Смаровоз Ю.О. (свідоцтво №347 від 27.02.2002), вартість відновлювального ремонту вантажного сідлового тягача «MAN TGX 18.440» (р.н. НОМЕР_3 ) складає 3 330 327,13 грн, ринкова вартість вантажного сідлового тягача «MAN TGX 18.440» (р.н. НОМЕР_3 ) складає 2 051 440,78 грн, вартість матеріального збитку завданого власнику вантажного сідлового тягача «MAN TGX 18.440» (р.н. НОМЕР_3 ) в результаті його пошкодження складає 2 051 440,78 грн.

Відповідно до звіту №013/02-21 від 10.03.2021, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП Смаровоз Ю.О. (свідоцтво №347 від 27.02.2002), вартість відновлювального ремонту напівпричепа бортового тентованого WIELTON NS3K ( НОМЕР_7 ) складає 253 779,85 грн, ринкова вартість напівпричепа бортового тентованого WIELTON NS3K НОМЕР_7 ) складає 253 779,85 грн, вартість матеріального збитку завданого власнику вантажного напівпричепу «WIELTON NS3K» (р.н. НОМЕР_4 ) в результаті його пошкодження складає 253 779,85 грн.

В той же час під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000024 було проведено автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої було поставлено питання яка середньо-ринкова ціна колісного транспортного засобу автомобіля марки МАН д.н. НОМЕР_13 з причепом д.н. НОМЕР_7 на момент дорожньо-транспортної пригоди, станом на 28.01.2021.

За результатами даного експертного дослідження Миколаївським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром було складено висновок експерта №СЕ19/115-21/6196-АВ від 22.06.2021, відповідно до якого середня ринкова ціна КТЗ MAN TGX 18.440, 2015 року випуску, номер шасі НОМЕР_15 , реєстраційний номер НОМЕР_13 , об`єм двигуна 12420 см3, станом на 28.01.2021 могла становити 899 369,33 грн. Визначити середню ринкову ціну КТЗ WIELTON NS3K, 2020 року випуску, номер шасі НОМЕР_16 , реєстраційний номер НОМЕР_7 , не є можливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом складеним, зокрема, в електронному вигляді з дотриманням законодавства про електронні довірчі послуги, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про товарознавчу експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до п. 2.1. Розділу IV Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, до числа основних завдань транспортно-товарознавчої експертизи належить визначення ринкової вартості колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), їх складових, а також розміру вартості матеріальних збитків, заподіяних власнику або володільцю колісних транспортних засобів, їх складових унаслідок пошкодження останнього. Перед транспортно-товарознавчою експертизою можуть ставитись також питання про складові основного завдання або споріднені з ним, якщо такі питання пов`язані з придбанням та експлуатацією колісних транспортних засобів.

Транспортно-товарознавча експертиза проводиться на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №142/5/2092 від 24.11.2003.

В межах звіту №012/02-21 від 15.02.2021 встановлено, що вартість відновлювального ремонту сідлового тягача «MAN TGX 18.440» (р.н. НОМЕР_3 ) перевищує його ринкову вартість, тому доцільним є розраховувати розмір збитків саме виходячи з ринкової вартості тягача.

Як встановлено вище, інформація щодо ринкової вартості вантажного сідлового тягача «MAN TGX 18.440» (р.н. НОМЕР_3 ), наведена у висновку експерта №СЕ19/115-21/6196-АВ від 22.06.2021 та у звіті №012/02-21 від 15.02.2021, значно відрізняється.

У даному випадку, при визначенні суми збитків за пошкодження вантажного сідлового тягача «MAN TGX 18.440» (р.н. НОМЕР_3 ), колегія суддів виходить саме з інформації, наведеної у висновку експерта №СЕ19/115-21/6196-АВ від 22.06.2021, адже відповідний висновок експерта було виготовлено саме в межах кримінального провадження щодо розслідування факту ДТП, яке і стало причиною завданням збитків, крім того експерт є попередженим про кримінальну відповідальність.

Таким чином, розмір збитків, завданих Товариству з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» у зв`язку з пошкодженням вантажного сідлового тягача «MAN TGX 18.440» (р.н. НОМЕР_3 ) становить 899 369,33 грн.

В свою чергу, розмір збитків, завданих Товариству з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» у зв`язку з пошкодженням напівпричепа бортового тентованого WIELTON NS3K (р.н. НОМЕР_7 ) визначається виходячи з відомостей звіту №013/02-21 від 10.03.2021, оскільки інші відомості щодо розміру даних збитків у матеріалах справи відсутні.

Отже розмір збитків, завданих Товариству з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» у зв`язку з пошкодженням напівпричепа бортового тентованого WIELTON NS3K (р.н. НОМЕР_7 ) становить 253 779,85 грн.

Таким чином, загальний розмір збитків, завданих Товариству з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що відбулася 28.01.2021, становить 1 153 149,18 грн (899 369,33 грн + 253 779,85 грн).

У даному випадку є прямий причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та завданням позивачу збитків, адже відповідну шкоду було завдано саме в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Встановлені вище обставини свідчать про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Щодо розміру шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «MAN TGX 18.440» (р.н. НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована страховою компанією Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» за страховим полісом № АР/8179104 від 03.07.2020 (строк дії з 29.07.2020 по 29.07.2021) на суму 130 000 грн за шкоду заподіяну майну, з розміром франшизи 1300 грн. Крім того, страховий поліс АР/9089944 був оформлений власником авто і на напівпричеп «DONBUR PM 39AP» (р.н. НОМЕР_2 ).

Тобто ДТП, яка сталась 28.01.2021 за участю автомобілів MAN TGX 18.440» (р.н. НОМЕР_1 ) та «MAN TGX 18.440» (р.н. НОМЕР_3 ) у з`єднанні з напівпричепом «WIELTON NS3K» (р.н. НОМЕР_4 ), сталась в межах строку дії страхового випадку.

22.11.2023 між позивачем та Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» була укладена угода про припинення зобов`язань, відповідно до якої за п.1 страховик зобов`язався сплатити Товариству з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» 120 000,00 грн, після чого його зобов`язання вважаються виконаними.

Відповідно до наявної в матеріалах справи платіжної інструкції №162224805 від 28.11.2023, Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» було перераховано на адресу Товариству з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» 120 000,00 грн.

Таким чином матеріальна шкода позивача у сумі 120 000,00 була відшкодована за рахунок страховика відповідача - Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія».

Таким чином, за рахунок відповідача підлягає відшкодуванню матеріальна шкода у сумі 1 033 149,18 грн (1 153 149,18 грн 120 000,00 грн), що є різницею між сумою завданої майнової шкоди та майнової шкоди, відшкодованої за рахунок страхувальника відповідача.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця Добраноса Сергія Олександровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП у сумі 1 033 149,18 грн.

В іншій частині позов не підлягає задоволенню.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У даному випадку наявна невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, судом першої інстанції не було з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню з прийняттям у даній частині нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України Судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги та прийняття нового рішення про часткове задоволення позовної заяви, витрати позивача по сплаті судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги в частині їх задоволення покладаються на відповідача. В іншій частині витрати на сплату судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 269-271, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.01.2025 по справі №915/1394/23 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 15.01.2025 по справі №915/1394/23 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди у сумі 1 033 149,18 грн.

Прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову.

В іншій частині рішення залишити без змін, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

« 1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Добраноса Сергія Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_18 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» (54055, м. Миколаїв, вул. Нікольська, буд. 25/1, офіс 2, ) матеріальну шкоду завдану внаслідок ДТП у сумі 1 033 149,18 грн.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Добраноса Сергія Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_18 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» (54055, м. Миколаїв, вул. Нікольська, буд. 25/1, офіс 2, ) витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви у сумі 15 497,23 грн.»

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Добраноса Сергія Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_18 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Джит Транс» (54055, м. Миколаїв, вул. Нікольська, буд. 25/1, офіс 2, ) витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги у сумі 18 596,68 грн.

Зобов`язати Господарський суд Миколаївської області видати наказ з дотриманням Закону України «Про виконавче провадження» щодо вимог до виконавчого документу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 29.09.2025.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: Л.В. Поліщук

С.В. Таран