ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/2169/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Божко Є.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-технологічна лабораторія" (вул. Космічна, буд. 26, м. Харків, 61145)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Прохорова Є.І. (в порядку самопредставництва),

відповідача - Мазепи Г.Б. (ордер серія АХ №1264513 від 07.07.2025)

ВСТАНОВИВ:

Антимонопольний комітет України звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-технологічна лабораторія", в якій просить суд:

1. Відкрити провадження у справі за поданим позовом в порядку загального позовного провадження.

2. Прийняти рішення, яким стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-технологічна лабораторія» (вул. Космічна, буд. 26, м. Харків, 61145, ідентифікаційний код 14082852) пеню у розмірі 97 988 (дев`яносто сім тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім) гривень і зарахувати зазначену суму у дохід загального фонду Державного бюджету України, отримувач: ГУК у м. Києві / Соломян. р-н, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0026010, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

3. Видати та направити Антимонопольному комітету України (стягувачу) наказ про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-технологічна лабораторія» пені у розмірі 97 988 (дев`яносто сім тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім) гривень.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-технологічна лабораторія» (вул. Космічна, буд. 26, м. Харків, 61145, ідентифікаційний код 14082852) на користь Антимонопольного комітету України (вул. Митрополита Василя Липківського, 45, м. Київ, 03035, ідентифікаційний код 00032767) (отримувач: Антимонопольний комітет України, , банк: Державна казначейська служба України, рахунок: UA0001719) судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп.).

5. Видати та направити Антимонопольному комітету України (стягувачу) наказ про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-технологічна лабораторія» судового збору у розмірі 2 422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп.).

Позовні вимоги обґрунтовано несплатою відповідачем штрафу у розмірі 97 988,00 грн, накладеного Рішенням Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 25.10.2024 № 57-р/тк.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/2169/25. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Почато підготовче провадження і призначено підготовче засідання 16 липня 2025 року об 11:30.

Від представника відповідача 07.07.2025 через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву (вх.№15856/25), в якому відповідач просить суд відмовити Антимонопольному комітету України у задоволенні дійсного позову у повному обсязі. Розглянути Заяву Відповідача про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач вказує, що не отримував належним чином рішення АМКУ № 57-р/тк, не був обізнаний про прийняття вказаного рішення АМКУ № 57- р/тк, тому добровільно його і не виконав. Про вказане рішення АМКУ відповідач дізнався 24.04.2025 в момент примусового стягнення з нього суми штрафу, накладеного на підставі рішення АМКУ № 57-р/тк в рамках виконавчого провадження. Штраф за рішенням АМКУ № 57-р/тк з відповідача було примусового стягнено 24.04.2025 з поточного рахунку відповідача, Отримувач: ШЕВЧЕНКІВСЬКІЙ ВДВС У М.ХАРКОВІ СХІД з формулюванням «за ВП № 77886390; з виконання виконавчого документу; судовий наказ; №49-Ю/25; виданий; 10.04.2025; документ видав; Антимонопольний комітет України». Отже, на переконання відповідача, заявлений період для розрахунку суми пені є безпідставним, таким, що суперечить реальним обставинам справи та таким, що не підлягає задоволенню. Нарахування пені припинилось24.04.2025, тобто в день примусового стягнення штрафу за виконавчим провадженням. Період, який підлягає обрахуванню пенею, складає з 21.03.2025 до 24.04.2025 (35 днів), а не 82 дні, як про те заявляє позивач.

Проте відповідач вважає, що і сума пені, розрахована за 35 днів, не повинна бути стягнута з нього, оскільки порушення є малозначним. Порушення законодавства про захист економічної конкуренції ТОВ «ІТЛ» вчинило вперше. При цьому інформація, запитувана АМКУ в Вимозі 1, не стосувалась ані клієнтів Товариства, ані його діяльності, про що й була надана відповідь Товариством на Вимогу 1. Враховуючи, що запитувана АМКУ інформація не була у володінні, користуванні Товариства, а АМКУ наділений законом широкими повноваженнями по отриманні необхідної інформації з будь-яких інформаційних, довідкових автоматизованих систем та реєстрів та баз даних для виконання своїх завдань, відповідач робить висновок, що подання інформації Товариством на Вимоги АМКУ не в тій формі не спричинило та не могло спричинити тяжких негативних наслідків для реалізації своїх завдань з боку АМКУ.

Крім того, відповідач зазначає, що слід прийти до висновку про малозначність порушення, вчиненого Товариством, за яке на Товариство вже був накладений доволі значний штраф та стягнутий в примусовому порядку. Відсутність у законодавстві про захист економічної конкуренції загального положення про малозначність порушення призводить на практиці до розгляду і розслідування справи і притягнення суб`єктів господарювання до відповідальності з накладенням штрафу за мізерні правопорушення просто через відсутність формальної підстави для закриття справи без винесення рішення по суті. Під малозначністю порушення необхідно розуміти таку дію чи бездіяльність, що формально і містить ознаки порушення, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі. При цьому нарахування на штрафи, накладені АМКУ за порушення конкурентного законодавства, пені, тим більше в такому розмірі, не має аналогів у праві європейських держав.

15.07.2025 від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог та стягнення пені у розмірі 67 611,72 гривень (вх.№ 16460/25), де позивач просить суд:

1. Прийняти рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-технологічна лабораторія» (вул. Космічна, буд. 26, м. Харків, 61145, ідентифікаційний код 14082852) пеню у розмірі 67 611,72 гривень (шістдесят сім тисяч шістсот одинадцять грн 72 коп.) і зарахувати зазначену суму у дохід загального фонду Державного бюджету України, отримувач: ГУК у м. Києві /Соломян. р-н, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0026010, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

2. Видати та направити Антимонопольному комітету України (стягувачу) наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-технологічна лабораторія» пені у розмірі 67 611,72 гривень (шістдесят сім тисяч шістсот одинадцять грн 72 коп.).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-технологічна лабораторія» (вул. Космічна, буд. 26, м. Харків, 61145, ідентифікаційний код 14082852) на користь Антимонопольного комітету України (вул. Митрополита Василя Липківського, 45, м. Київ, 03035, ідентифікаційний код 00032767) (отримувач: Антимонопольний комітет України, , банк: Державна казначейська служба України, рахунок: UA0001719) судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп.).

4. Видати та направити Антимонопольному комітету України (стягувачу) наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-технологічна лабораторія» судового збору у розмірі 2 422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп.).

Позивач зазначає, що Комітет не отримував від відповідача документів, що підтверджують сплату штрафу, накладеного Рішенням № 57-р/тк, які підтверджували сплату відповідачем штрафу саме до Державного бюджету України за кодом класифікації доходів бюджету 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції». Таким чином, позивач вважає, що доказом сплати відповідачем штрафу до Державного бюджету України є постанова Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові від 06.05.2025 про закінчення виконавчого провадження ВП № ВП № 77886390.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.07.2025 прийнято відзив на позовну заяву (вх.№15856/25 від 07.07.2025) до розгляду та долучено до матеріалів справи. Прийнято заяву Антимонопольного комітету України про зменшення розміру позовних вимог (вх.№ 16460/25 від 15.07.2025) до розгляду та долучено до матеріалів справи. Подальший розгляд справи постановлено здійснювати з урахуванням прийнятої заяви про зменшення розміру позовних вимог. Задоволено усне клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-технологічна лабораторія» про відкладення підготовчого засідання. Підготовче засідання відкладено на 05 серпня 2025 року на 12:00. Усне клопотання представника Антимонопольного комітету України про участь у наступному підготовчому засіданні в режимі відеоконференції постановлено задовольнити.

21.07.2025 від представника відповідача через систему "Електронний суд" надійшли письмові заперечення на заяву АМКУ про зменшення розміру позовних вимог до позовної заяви про стягнення пені (вх.№ 16937/25), де відповідач зауважує, що позивач зі свого боку не надає суду докази наявності в нього поважних причин та перешкод, які не дали змогу йому дізнатися про хід виконавчого провадження ВП № 77886390. Позивач мав доступ з ідентифікатором до АСВП з моменту відкриття виконавчого провадження у ВП на підставі його заяви, тобто з 23.04.2025, тож міг та повинен був сам дізнаватися про хід виконавчого провадження та про причини зволікання державного виконавця з перерахуванням вже стягнутих з відповідача грошових коштів штрафу. За висновком відповідача, нарахування пені припинилось 23.04.2025, отже, період, який підлягає обрахуванню пенею, складає з 21.03.2025 до 23.04.2025 (33 дні), а не 46 днів, як про те заявляє позивач. При цьому відповідач вважає, що сума пені. розрахована за 33 дні, не повинна бути стягнута з нього за таке малозначне порушення, а отже в позові АМКУ про стягнення пені слід відмовити, зокрема, з підстав, зазначених у первісному відзиві.

28.07.2025 від представника відповідача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про долучення доказів (вх.№ 17363/25), в якому представник відповідача просить долучити до матеріалів справи № 922/2169/25 Акт здачі-приймання наданих послуг №2 до договору про надання правничої допомоги №б/н від 30.06.2025, підписаний Сторонами договору 21.07.2025, в якості доказу підтвердження надання правничої допомоги відповідачу адвокатом АО «Мазепа та партнери» Мазепою Г.Б. в ході розгляду ГСХО вказаної справи.

У підготовчому засіданні 05.08.2025 постановлено ухвалу, яку внесено до протоколу підготовчого засідання, про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 27.08.2025 на 11:00. Задоволено усне клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні, призначеному на 27.08.2025 на 11:00, в режимі відеоконференції.

В порядку ст. 120-121 Господарського процесуального кодексу України сторони повідомлені про наступне судове засідання ухвалами від 05.08.2025.

У судовому засіданні 27.08.2025 постановлено ухвалу, яку внесено до протоколу судового засідання, про перерву в судовому засіданні до 16.09.2025 до 12:00.

В порядку ст. 120-121 Господарського процесуального кодексу України сторони повідомлені про наступне судове засідання ухвалами від 27.08.2025.

У судовому засіданні 16.09.2025 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання, призначене на 16.09.2025 на 12:00, свого повноважного представника не направив.

У судовому засіданні 16.09.2025 судом на підставі ст. 219 ГПК України відкладено ухвалення та проголошення судового рішення на 24.09.2025 на 12:45.

В порядку ст. 120-121 Господарського процесуального кодексу України сторони повідомлені про те, що у судовому засіданні 16.09.2025 суд після переходу до стадії ухвалення судового рішення на підставі ст. 219 ГПК України відклав ухвалення та проголошення рішення до 24 вересня 2025 року до 12:45.

У судовому засіданні 24.09.2025 судом у присутності представників позивача та відповідача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Тимчасова адміністративна колегія Антимонопольного комітету України (далі - Комітет, Позивач), розглянувши матеріали справи № 145-26.13/21-24 про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-технологічна лабораторія» (далі - ТОВ «Інформаційно-технологічна лабораторія», Відповідач) законодавства про захист економічної конкуренції, прийняла Рішення від 25.10.2024 № 57-р/тк (далі - Рішення № 57-р/тк), яким визнано, що ТОВ «Інформаційно-технологічна лабораторія»:

1. вчинило порушення, передбачене п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації Комітету на вимогу державного уповноваженого Комітету від 12.09.2023 № 145-29.3/08-5226 у встановлений ним строк.

За зазначене порушення на Відповідача накладено штраф у розмірі 48 994 гривень (п. 1 та 2 Рішення № 57-р/тк).

2. вчинило порушення, передбачене п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації Комітету на вимогу державного уповноваженого Комітету від 10.11.2023 № 145-29.3/08-11918е у встановлений ним строк.

За зазначене порушення на Відповідача накладено штраф у розмірі 48 994 гривень (п. 3 та 4 Рішення № 57-р/тк).

Загальна сума штрафів, накладених на Відповідача, становить 97 988 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особа, на яку накладено штраф рішенням органу Комітету, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Копія Рішення № 57-р/тк була надіслана Комітетом Відповідачу разом із супровідним листом від 18.11.2024 № 145-26.13/05-11062е, який повернуто відділенням Укрпошти без вручення.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у разі, якщо вручити рішення немає можливості, рішення органів Комітету вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України «Голос України», газета Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», «Офіційний вісник України», друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Інформація про прийняте Рішення № 57-р/тк була оприлюднена в офіційному друкованому органі центральних органів виконавчої влади України «Урядовий кур`єр» від 08.01.2025 № 7 (7932).

Таким чином, Рішення № 57-р/тк вважається врученим Відповідачу 20.01.2025 (оскільки 18.01.2025 та 19.01.2025 припадають на неробочі дні).

Отже, строк для добровільної сплати штрафу, накладеного Рішенням № 57-р/тк, закінчився 20.03.2025.

З метою примусового виконання Рішення Комітетом видано наказ про стягнення з Відповідача штрафу у дохід загального фонду Державного бюджету України, який був пред`явлений для примусового виконання до органів Державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», заявник, відповідач, третя особа мають право повністю або частково оскаржити рішення органу Комітету до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Зазначений строк не підлягає поновленню.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-технологічна лабораторія» Рішення № 57-р/тк у судовому порядку не оскаржувало. Рішення № 57-р/тк є законним та відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» є обов`язковим до виконання.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 23.04.2025 ВП №77886390 старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження з виконання наказу про примусове виконання рішення від від 25.10.2024 № 57-р/тк.

Відповідно до платіжної інструкції №566159729 ТОВ "ІТЛ" 24 квітня 2025 року сплатило на рахунок Шевченківського ВДВС у м. Харкові 108 089,80 грн, призначення платежу: "стягнення; за ВП №77886390; з виконання виконавчого документу; судовий наказ; №№49-Ю/25; виданий; 10.04.2025; документ видав; Антимонопольний комітет України".

Відповідно до постанови Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові від 06.05.2025 про закінчення виконавчого провадження ВП № 77886390 сума боргу, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження стягнуто з боржника у повному обсязі.

Відповідно до ч. 13 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», протягом п`яти днів з дня сплати штрафу та пені суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Комітету документи, що підтверджують сплату штрафу та пені.

Позивач стверджує, що не отримував від відповідача документів, що підтверджують сплату штрафу, накладеного Рішенням № 57-р/ тк, які підтверджували сплату відповідачем штрафу саме до Державного бюджету України за кодом класифікації доходів бюджету 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», доказом сплати відповідачем штрафу до Державного бюджету України є постанова Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові від 06.05.2025 про закінчення виконавчого провадження ВП № 77886390.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу.

Позивачем за період з 21.03.2025 (наступний день після двомісячного строку для сплати штрафу, накладеного Рішенням № 57-р/тк) до 05.05.2025 включно (день, який передував винесенню ВДВС постанови про закінчення виконавчого провадження) нараховано пеню в сумі 67 611,72 грн за 46 днів прострочення сплати штрафу.

Обставини щодо стягнення пені стали підставою для звернення позивача до суду з позовом у цій справі.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: 1) здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; 2) контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; 3) сприяння розвитку добросовісної конкуренції; 4) методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; 5) здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері публічних закупівель; 6) проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції.

За змістом статті 6 Закону України "Про Антимонопольний комітет" Антимонопольний комітет України, адміністративні колегії Антимонопольного комітету України, державні уповноважені Антимонопольного комітету України, адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, зокрема, при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Згідно положень ст. 17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження, зокрема, при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Абзацом 1 статті 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов`язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом, банківську, нотаріальну таємницю, податкову, статистичну звітність незалежно від її місцезнаходження, що перебуває у їх володінні та/або користуванні або доступна їм, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції та про державну допомогу суб`єктам господарювання. Інформація, що становить банківську таємницю, надається у порядку та обсязі, визначених Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Відповідно до статті 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Комітет, територіальні відділення Комітету у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення не сплаченої у добровільному порядку пені.

Правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності визначено Законом України "Про захист економічної конкуренції".

Означений нормативно-правовий акт спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин.

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки; подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки; подання недостовірної інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі, про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Згідно з ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Рішення та розпорядження органу Антимонопольного комітету України набирають чинності з дня їх прийняття.

Приписами ч. 1 ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи на об`єднання, суб`єктів господарювання: юридичних осіб; фізичних осіб; групу суб`єктів господарювання - юридичних та/або фізичних осіб, що відповідно до статті 1 цього Закону визнається суб`єктом господарювання, у випадках, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 25.10.2024 № 57-р/тк про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у справі 145-26.13/21-24, яким на відповідача накладено штраф у сумі 97 988,00 грн, набрало законної сили, а відтак в силу ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Встановлені у рішенні органу Антимонопольного комітету України зобов`язання, передбачені статтею 48 цього Закону, підлягають виконанню у двомісячний строк з дня одержання рішення органу Антимонопольного комітету України, якщо інше не передбачено законом або цим рішенням. Строки, передбачені абзацом першим цієї частини, зупиняються на час розгляду судом справи про оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а також на час проведення перевірки чи перегляду рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органом Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня сплати штрафу, накладеного рішенням органу Антимонопольного комітету України.

З урахуванням викладеного, а також з огляду на наведені законодавчі приписи судом встановлено, що накладений на відповідача штраф у розмірі 97 988,00 грн на підставі Рішення від 25.10.2024 № 57-р/тк підлягав сплаті до 20.03.2025.

За змістом ч. 13 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п`яти днів з дня сплати штрафу та пені суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу, пені.

Матеріали справи містять постанову Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові від 06.05.2025 про закінчення виконавчого провадження ВП № 77886390, відповідно до якої сума боргу, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження стягнуто з боржника у повному обсязі.

Несплата штрафу відповідачем у визначені законодавством строки стала підставою нарахування позивачем пені згідно зі ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення з відповідача 67 611,72 грн пені, позивач з урахуванням ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначив період її нарахування наступним чином:

з 21.03.2025 (наступний день після двомісячного строку для сплати штрафу, накладеного Рішенням № 57-р/тк) до 05.05.2025 включно (день, який передував винесенню ВДВС постанови про закінчення виконавчого провадження).

Оскільки відповідач в добровільному порядку не сплатив нарахований йому штраф, позивач на підставі ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" правомірно нарахував відповідачу пеню, яка дорівнює 67 611,72 грн.

Відповідно до частини сьомої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі несплати пені органи Антимонопольного комітету України стягують пеню в судовому порядку.

Отже, виходячи з вищевказаного, суд дійшов висновку що стягнення з відповідача пені у сумі 67 611,72 грн є обґрунтованим, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Суд відхиляє твердження відповідача щодо того, що нарахування пені припинилось 24.04.2025 - в день примусового стягнення штрафу за виконавчим провадженням, а позивач повинен був сам дізнаватися про хід виконавчого провадження за своєю заявою та про причини зволікання державного виконавця з перерахуванням вже стягнутих з відповідача грошових коштів штрафу, оскільки частина 13 сттатті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачає ОБОВ`ЯЗОК суб`єкта господарювання протягом п`яти днів з дня сплати штрафу та пені надіслати до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу, пені.

Частина 1 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачає, що заявник, відповідач, третя особа мають право повністю або частково оскаржити рішення, розпорядження органу Антимонопольного комітету України, передбачені статтями 36 і 48 цього Закону, до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення, розпорядження. Зазначений строк не підлягає поновленню.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що відповідачем не оскаржено Рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від від 25.10.2024 № 57-р/тк в межах встановленого строку, відповідно до Закону, зазначене рішення Відділення є чинним та обов`язковим до виконання.

Щодо твердження відповідача про малозначність порушення, вчиненого Товариством, суд зазначає таке.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що цим Законом регулюються відносини органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю із суб`єктами господарювання; суб`єктів господарювання з іншими суб`єктами господарювання, із споживачами, іншими юридичними та фізичними особами у зв`язку з економічною конкуренцією.

Правовідносини, що склалися між сторонами у справі, виникли не з актів цивільного законодавства, а в результаті порушення відповідачем законодавства про захист економічної конкуренції.

Пеня, нарахована позивачем, є видом відповідальності за несплату штрафу у строк, встановлений ч. 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Закон, на підставі приписів якого нараховано штраф та пеню, визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин.

У даному випадку накладений на відповідача штраф є видом відповідальності за вчинення правопорушення, а нарахована пеня - способом забезпечення сплати цього штрафу.

Відносини, пов`язані з притягненням до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом накладення штрафів та їх стягнення у судовому порядку органами АМК, не є господарськими (або цивільними) відносинами, оскільки в даному випадку орган АМК не виступає як суб`єкт господарсько-правових (або цивільно-правових) відносин, а реалізує повноваження, встановлені законодавством про захист економічної конкуренції.

При застосуванні приписів статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (щодо стягнення з суб`єктів господарювання штрафу та пені у зв`язку з порушенням ними законодавства про захист економічної конкуренції) необхідно враховувати, що названий Закон не містить норм, які надавали б господарському суду право зменшувати розмір (а відтак і суму) стягуваних штрафу та/або пені (у разі їх правомірного нарахування). Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №910/20661/16, від 22.01.2019 у справі № 915/304/18, від 16.06.2022 у справі №917/530/21 тощо.

Накладений на відповідача штраф є видом відповідальності за вчинення правопорушення, а нарахована пеня - способом забезпечення сплати цього штрафу. Нарахування пені в даному випадку не є видом відповідальності за вчинене порушення антиконкурентного законодавства; вказані нарахування застосовані АМК на підставі Закону та не пов`язані з невиконанням чи неналежним виконанням грошового зобов`язання або зобов`язання щодо сплати податків і зборів, а тому не належать до цивільних правовідносин.

Водночас нарахування та стягнення пені, передбаченої ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", має обов`язковий характер, не потребує прийняття будь-якого рішення органу державної влади про її застосування.

Тобто, виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що приписами Закону України «Про захист економічної конкуренції» можливість зменшення розміру пені, заявленої до стягнення, не передбачено, оскільки такий вид нарахування пені є видом відповідальності за несплату штрафу у строк, встановлений ч. 3 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Оскільки Рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 25.10.2024 № 57-р/тк про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу є таким, що набрало законної сили, та є обов`язковим до виконання, і відповідач при цьому не надав суду доказів сплати пені, нарахованої в зв`язку з простроченням сплати штрафу, в добровільному порядку, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача до державного бюджету України 67 611,72 грн пені за прострочення сплати зазначеного штрафу.

Частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Приписами статті 14 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд також спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі Проніна проти України, де Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст.129 ГПК України, відповідно до яких витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 13, 14, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-технологічна лабораторія» (вул. Космічна, буд. 26, м. Харків, 61145, ) пеню у розмірі 67 611,72 гривень (шістдесят сім тисяч шістсот одинадцять грн 72 коп.), зарахувати зазначену суму у дохід загального фонду Державного бюджету України, отримувач: ГУК у м. Києві /Соломян. р-н, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0026010, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-технологічна лабораторія» (вул. Космічна, буд. 26, м. Харків, 61145, ) на користь Антимонопольного комітету України (вул. Митрополита Василя Липківського, 45, м. Київ, 03035, , отримувач: Антимонопольний комітет України, , банк: Державна казначейська служба України, рахунок: UA0001719) судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп.).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Антимонопольний комітет України (вул. Митрополита Василя Липківського, 45, м. Київ, 03035, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-технологічна лабораторія» (вул. Космічна, буд. 26, м. Харків, 61145, ).

Повне рішення складено "25" вересня 2025 р.

Суддя О.О. Присяжнюк