ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/296/25
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №1

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Діброви Г.І.,

Ярош А.І.,

секретар судового засідання Ісмаілова А.Н.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: Гєрбєй Д.А., за довіреністю;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "ТРАНСІНВЕСТСЕРВІС"

на рішення Господарського суду Одеської області

від 26 травня 2025 року (повний текст складено 27.05.2025)

у справі № 916/296/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "ТРАНСІНВЕСТСЕРВІС"

до відповідачів:

1. Південнівської міської ради Одеського району Одеської області

2. Виконавчого комітету Південнівської міської ради Одеського району Одеської області

про визнання протиправною бездіяльності, відмови у здійсненні зменшення річної ставки орендної плати за договором оренди земельних ділянок, про зобов`язання вчинити дії, -

суддя суду першої інстанції: Деркач Т.Г.,

місце винесення рішення: м. Одеса, проспект Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 01.10.2025, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) з іноземними інвестиціями ТРАНСІНВЕСТСЕРВІС (далі також позивач, Товариство) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Південнівської міської ради Одеського району Одеської області (далі також відповідач-1, Міська рада) та Виконавчого комітету Південнівської міської ради Одеського району Одеської області (далі також відповідач-2, Виконком), в якій просило (з урахуванням заяви від 24.03.2025 за вх.№9381/25 про зміну предмету позову):

- Визнати протиправною відмову Виконавчого комітету Південнівської міської ради, оформлену листом від 18.10.2024 за вих.№1436/19-06-02 за підписом Южненського міського голови Новацького В., щодо встановлення річної ставки орендної плати за Договором оренди земельної ділянки від 17.08.2011 у розмірі 3% (трьох відсотків) від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, які орендуються ТОВ з іноземними інвестиціями ТРАНСІНВЕСТСЕРВІС за Договором оренди земельної ділянки від 17.08.2011;

- Визнати протиправною бездіяльність Південнівської міської ради, що виразилась у нездійсненні розгляду Південнівською міською радою на пленарному засіданні Південнівської міської ради клопотання ТОВ з іноземними інвестиціями ТРАНСІНВЕСТСЕРВІС від 14.10.2024 за вих.№ 1410/01 щодо встановлення річної ставки орендної плати за Договором оренди земельної ділянки від 17.08.2011 у розмірі 3% (трьох відсотків) від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, які орендуються ТОВ з іноземними інвестиціями ТРАНСІНВЕСТСЕРВІС за Договором оренди земельної ділянки від 17.08.2011;

- Зобов`язати Південнівську міську раду здійснити розгляд на пленарному засіданні Південнівської міської ради клопотання ТОВ з іноземними інвестиціями ТРАНСІНВЕСТСЕРВІС від 14.10.2024 за вих.№1410/01 щодо встановлення річної ставки орендної плати за Договором оренди земельної ділянки від 17.08.2011 у розмірі 3% (трьох відсотків) від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, які орендуються ТОВ з іноземними інвестиціями ТРАНСІНВЕСТСЕРВІС за Договором оренди земельної ділянки від 17.08.2011, та прийняти рішення про укладення додаткової угоди до Договору оренди земельної ділянки від 17.08.2011 про встановлення річної ставки орендної плати за Договором оренди земельної ділянки від 17.08.2011 у розмірі 3% (трьох відсотків) від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, які орендуються ТОВ з іноземними інвестиціями ТРАНСІНВЕСТСЕРВІС за Договором оренди земельної ділянки від 17.08.2011;

- Внести зміни до Договору оренди земельної ділянки від 17.08.2011, укладеного між ТОВ з іноземними інвестиціями ТРАНСІНВЕСТСЕРВІС () та Південнівською міською радою Одеського району Одеської області (), а саме: до пункту 8 Договору оренди земельної ділянки від 17.08.2011, виклавши його в наступній редакції: 8. Річна орендна плата за земельні ділянки вноситься Орендарем на відповідний поточний рахунок УДКС в Одеському районі Одеської області у грошовій форму у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що становить: для земельної ділянки площею 0,3675 кадастровий номер :01:002:0313 -30197,16 грн.; для земельної ділянки площею 2,3678 га кадастровий номер :01:002:0312 - 194 560,08 грн.; для земельної ділянки площею 0,1607 га кадастровий номер :01:002:0310-13 204,58 грн.; для земельної ділянки площею 0,1165 га кадастровий номер :01:002:0309-9 496,72 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на порушення прав ТОВ з іноземними інвестиціями ТРАНСІНВЕСТСЕРВІС щодо здійснення господарської діяльності (оренди землі) в рівних та конкурентних умовах, внаслідок ігнорування з боку Південнівської міської ради звернення позивача про зменшення річної ставки орендної плати з 5% до 3% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, які орендуються Товариством, та неприймання відповідного рішення щодо такого зменшення.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 26.05.2025 у справі №916/296/25 (суддя Деркач Т.Г.) у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "ТРАНСІНВЕСТСЕРВІС" відмовлено у повному обсязі.

Посилаючись на правові позиції Великої Палати Верховного Суду у справах, зазначених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення, місцевий господарський суд зазначив, що для зобов`язання Південнівської міської ради Одеського району Одеської області внести зміни до договору оренди, є необхідним виникнення відповідних договірних або законних підстав для такого внесення. Однак, у даному випадку Договором оренди не передбачено такої підстави для внесення змін до Договору щодо розміру (ставки) орендної плати, як прийняття відповідного рішення орендодавцем, який є органом місцевого самоврядування. Крім того, рішення органу місцевого самоврядування не може вважатися законодавчою підставою для внесення змін до Договору оренди землі в частині зміни розміру (ставки) орендної плати, оскільки відповідні ставки встановлюються, з урахуванням правової природи орендної плати як загальнодержавного податку, у Податковому кодексі України. За висновками суду, зміна ставки орендної плати у відсотковому розмірі не є законодавчою зміною орендної плати, водночас, лише зміна нормативної грошової оцінки є безумовною підставою для перегляду розміру орендної плати незалежно від домовленості сторін Договору оренди земель комунальної власності про можливість такої зміни. Тому суд першої інстанції зазначив, що посилання позивача на рішення Южненської міської ради Одеського району Одеської області від 30.09.2021 за №695-VIII про затвердження Положення із визначенням ставки орендної плати в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки є помилковим, оскільки таке Положення не є безумовною підставою для перегляду розміру орендної плати та внесення змін до Договору оренди в обов`язковому порядку.

Також, суд першої інстанції відхилив твердження позивача про дискримінацію та порушення конкурентного законодавства Південнівською міською радою відносно ТОВ з іноземними інвестиціями "ТРАНСІНВЕСТСЕРВІС", посилаючись на те, що здійсненням державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом, виявленням і припиненням порушень законодавства про захист економічної конкуренції, забезпеченням державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності займається Антимонопольний комітет України. Проте, позивачем не подав до матеріалів справи висновок органу АМКУ про наявність у діях Міської ради, окремо чи в сукупності із господарюючими суб`єктами, ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом неоднакового застосування ставок орендної плати за землю до різних суб`єктів підприємництва, також не подав доказів звернення до органів Антимонопольного комітету України, в межах їх повноважень, з відповідною заявою про порушення прав Товариства.

Що стосується вимог про визнання протиправною відмови Виконавчого комітету Південнівської міської ради Одеського району Одеської області щодо встановлення ставки орендної плати у розмірі 3% та визнання протиправною бездіяльності Південнівської міської ради Одеського району Одеської області, то місцевий господарський суд вказав, що такі вимоги мають характер публічно-правових відносин, оскільки заявлені до відповідачів як суб`єктів владних повноважень. Натомість у спірних правовідносинах Південнівська міська рада виступає як суб`єкт господарювання - власник землі, а не як суб`єкт владних повноважень,щодо внесення змін до умов договору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "ТРАНСІНВЕСТСЕРВІС" звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2025 у справі №916/296/25 та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "ТРАНСІНВЕСТСЕРВІС" у справі №916/296/25, з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 20.03.2025 №2003/02, задовольнити.

Узагальнено доводи апеляційної скарги полягають у тому, що:

- судом першої інстанції правові норми застосовані формально;

- судом не було враховано зміну предмету позову, який був доповнений вимогою про внесення змін до Договору оренди земельної ділянки, внаслідок чого, на переконання апелянта, зазначена позовна вимога (щодо внесення змін до Договору) - розглянута судом не була;

- господарським судом першої інстанції проігноровано те, що підставою для звернення Товариства до суду з відповідним позовом було не внесення змін до Договору з підстав, які ним передбачені (на відсутність яких суд послався при відмові в позові) та не факт прийняття рішення Южненської міської ради Одеського району Одеської області від 30.09.2021№695-VIII;

- з посиланням, зокрема, на ч. 4 ст. 13 та ч. 2 ст. 42 Конституції України, ст.ст. 15, 16, ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України та ст. 30 Закону України «Про оренду землі», ст. 1, ч. 2 ст. 4, ч. 1 та ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 6, п. 3 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», Товариство вказує, що позовна заява щодо внесення змін до Договору мотивована підставами, передбаченими законом, а саме: щодо необхідності забезпечення рівних конкурентних умов господарювання;

- у даному випадку свідченням недосягнення згоди між сторонами Договору про зміну ставки орендної плати є бездіяльність Міської ради щодо розгляду клопотання Товариства та не внесення змін до Договору оренди землі, що за своїми правовими наслідками аналогічно відмові у задоволенні такого клопотання. Крім того, свідченням наявності фактичної відмови у задоволенні клопотання позивача є заперечення відповідача задоволення позовних вимог Товариства. Вказане обумовлює звернення ТОВ з іноземними інвестиціями "ТРАНСІНВЕСТСЕРВІС".

Детальніше доводи Товариства викладені в апеляційній скарзі.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом від 13.06.2025, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.06.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "ТРАНСІНВЕСТСЕРВІС" на рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2025 у справі №916/296/25 та призначено її розгляд на 24.09.2025 об 11:00 год. Крім того, даною ухвалою продовжено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "ТРАНСІНВЕСТСЕРВІС" на розумний строк та встановлено відповідачам строк для подання відзивів, пояснень, заяв та клопотань щодо апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

16.09.2025 від Південнівської міської ради через систему «Електронний суд» до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли пояснення, в яких відповідач-1 вказав про прийняття 24.12.2024 року Південнівською міською радою Одеського району Одеської області рішення №2064-VIII «Про затвердження Положення про диференційовані ставки орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у комунальній власності Южненської міської територіальної громади Одеського району Одеської області». Вказаним рішенням вирішено, зокрема:

- затвердити Положення про диференційовані ставки орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у комунальній власності Южненської міської територіальної громади Одеського району Одеської області;

- внести зміни до договорів оренди землі укладених між Південнівською міською радою Одеського району Одеської області та юридичними особами, фізичними особами-підприємцями, громадянами.

При цьому, пунктом 3.3.2 вищевказаного Положення встановлено розмір річної орендної плати за земельні ділянки, які надані у користування на умовах оренди фізичним та юридичним особам, зокрема для розміщення та експлуатації будівель і споруд морського транспорту розмір орендної плати у відсотках від нормативної грошової оцінки землі становить 7%.

Відповідач-1 звертає увагу на те, що вищезазначене рішення було опубліковане на сайті Южненської міської територіальної громади03.01.2025 року, та є загальнодоступним за посиланням: https://ymtg.gov.ua/documents/192669-pro-zatverdzennia-polozennia-prodiferenciiovani-stavki-orendnoyi-plati-za-zemelni-dilianki-iaki-perebuvaiut-u-komunalnii.

Враховуючи наведене, Південнівська міська рада не заперечує щодо внесення змін до спірного Договору оренди земельної ділянки та приведення у відповідність до передбаченого чинним Положенням розміру річної орендної плати за земельні ділянки, що становить 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

До вказаних пояснень Міська рада долучила копію рішення від 24.12.2024 року №2064-VIII «Про затвердження Положення про диференційовані ставки орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у комунальній власності Южненської міської територіальної громади Одеського району Одеської області».

Дослідивши зазначені пояснення Міської ради та додане до них рішення від 24.12.2024 року №2064-VIII, судова колегія зазначає, що дані пояснення по-суті є відзивом на апеляційну скаргу і подані до суду з пропуском строку, встановленого ухвалою від 24.06.2025. При цьому, відповідної заяви про продовження строку на подання пояснень у строки, визначені в ухвалі суду від 24.06.2025, Південнівська міська рада не подавала і у поясненнях також не наведені обґрунтування причин пропуску строку на їх подання.

Тому, з урахуванням приписів ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія залишає без розгляду подані відповідачем-1 пояснення та не надає оцінку викладеним у них доводам та інформації.

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що за положеннями ст. 80 господарського процесуального кодексу України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч. 2 ); відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (ч. 3); докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8).

У даному випадку, враховуючи те, що провадження у справі №916/296/25 судом першої інстанції було відкрито 03.02.2025, а рішення Міської ради №2064-VIII було прийнято ще 24.12.2024, судова колегія наголошує на тому, що відповідач-1 жодним чином не обґрунтував неможливість подання долучених до письмових пояснень доказів у суді першої інстанції.

Вказане також свідчить про відсутність підстав для прийняття до уваги рішення Міської ради №2064-VIII в суді апеляційної інстанції.

23.09.2025 від представника Південнівської міської ради до суду надійшла заява про проведення судового засідання без його участі.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 24.09.2025 відкладено розгляд справи №916/296/25 на 01.10.2025 року о 12:30 год.

У судовому засіданні 01.10.2025 представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги і просив задовольнити останню, конкретизуючи свої позовні вимоги, а саме: внесення змін до п. 8 спірного Договору, шляхом встановлення орендної ставки у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки відповідних земельних ділянок.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явились. Про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні 01.10.2025 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, заслухавши представника позивача, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

З огляду на матеріали справи вбачається, що 17.08.2011 між Одеською обласною державною адміністрацією (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями ТРАНСІНВЕСТСЕРВІС (Орендар) було укладено Договір оренди земельної ділянки (далі Договір оренди) строком на 49 років.

Згідно з п. 1 Договору оренди, Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове, платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення загальною площею 5,9304 га, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, територія Новобілярської селищної ради (за межами населеного пункту). Земельна ділянка передається в оренду для розміщення об`єкта будівництва Причал № 24 та частини Комплексу по перезавантаженню генеральних, пакетиризованих, контейнеризованих і палетизованих вантажів на 21, 22, 23 причалах.

Пунктом 9 Договору оренди визначено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення, коефіцієнтів індексації, визначених законодавством за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладення або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

За умовами п. 11 Договору оренди, розмір орендної плати переглядається один раз на рік, у разі: зміни умов господарювання, передбачених Договором; зміни розміру земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря; в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до доданого до Договору оренди кадастрового плану, цільове призначення земельних ділянок: код згідно з КВЦПЗ секція J 12, підрозділ 12.02 - для розміщення та експлуатації будівель і споруд морського транспорту.

Зміна умов Договору здійснюється за взаємною згодою сторін у письмовій формі та нотаріально посвідчується. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов Договору, спір розв`язується у судовому порядку (п. 31 Договору оренди).

27.10.2019 між сторонами укладено додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки від 17.08.2011 якою внесено, зокрема крім інших, наступні зміни:

- змінено сторону Орендодавець, з Одеська обласна державна адміністрація на Новобілярська селищна рада Лиманського району Одеської області;

- до пункту 8. договору оренди, який викладено в наступній редакції: 8. Річна орендна плата за земельні ділянки вноситься Орендарем на відповідний поточний рахунок УДКСУ у Лиманському районі Одеської області у грошовій формі у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що становить: для земельної ділянки площею 0,3675 га, кадастровий номер :01:002:0313 - 33 798,97 грн; для земельної ділянки площею 2,3678 га, кадастровий номер :01:002:0312 - 217 766,57 грн; для земельної ділянки площею 0,2365 га, кадастровий номер :01:002:0311 - 21 57836 грн; для земельної ділянки площею 0,1607 га, кадастровий номер :01:002:0310 - 14 779,58 грн; для земельної ділянки площею 0,1165 га, кадастровий номер :01:002:0309 - 10 629,46 грн; для земельної ділянки площею 1,2304 га, кадастровий номер :01:002:0308 -113 159,89 грн; для земельної ділянки площею 0,2514 га кадастровий номер :01:002:0307 - 26 967,68 грн; для земельної ділянки площею 1,1996 га, кадастровий номер :01:002:0306 - 128 681,09 грн.

В подальшому, до Договору оренди укладено додаткову угоду від 22.11.2019, якою залишено у користуванні Орендаря лише 4 земельні ділянки - площею 0,3675 га кадастровий номер :01:002:0313; площею 2,3678 га кадастровий номер :01:002:0312; площею 0,1607 га, кадастровий номер :01:002:0310; площею 0,1165 га, кадастровий номер :01:002:0309.

Рішенням Южненської міської ради Одеського району Одеської області від 30.09.2021 за №695-VIII, на виконання протокольного доручення засідання XXIII сесії Южненської міської ради VII скликання від 16.02.2018 року №07, було затверджено Положення про диференційовані ставки орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у комунальній власності Южненської міської територіальної громади Одеського району Одеської області (далі Положення) (а.с. 43-50).

Відповідно до п. 3.3.2 Положення, за земельні ділянки для розміщення та експлуатації будівель і споруд морського транспорту розмір річної орендної плати встановлений на рівні 3% від нормативної грошової оцінки (п. 35 Таблиці).

Водночас, згідно з п. 2 Рішення Южненської міської ради Одеського району Одеської області від 30.09.2021 за №695-VIII, останнє набуває чинності з моменту його оприлюднення та застосовується при укладенні/поновленні договорів із землекористувачами.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами даної справи, 14.10.2024 за вих.№1410/01 позивач звернувся з клопотанням до Южненської міської ради, в якому просив встановити річну ставку орендної плати за договорами оренди земельних ділянок у розмірі не більше 3% (трьох відсотків) їх нормативної грошової оцінки, що визначена у відповідному Договорі.

До відповідного клопотання позивач додав: статут, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; виписку з протоколу щодо призначення директора; договір оренди земельної ділянки від 28.12.2012; Договір оренди земельної ділянки від 17.08.2011.

У відповіді на вказане клопотання, оформленої листом від 18.10.2024 за №1436/19-06-02, Виконавчий комітет Южненської міської ради повідомив, що внесення змін до договорів оренди землі в частині зменшення ставки орендної плати з 5% від нормативно грошової оцінки земель на 3% від нормативно-грошової оцінки земель, відповідно до п. 3.3.2 положення неможливо, у зв`язку з тим, що пунктом 2 Положення передбачено, що дане рішення застосовується при укладенні/поновленні договорів із землекористувачами.

23.10.2024 на запит ТОВ з іноземними інвестиціями ТРАНСІНВЕСТСЕРВІС Виконавчий комітет Южненської міської ради надав копії 16 рішень відповідача-1 (які прийняті за період 2021-2024 роки) про затвердження проекту землеустрою суб`єктам господарювання щодо відведення земельних ділянок в оренду на 49 років, яким відводилися такі земельні ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту (цільове призначення за КВЦПЗ 12.02 для розміщення та експлуатації будівель і споруд морського транспорту) та яким встановлено ставку орендної плати у розмірі 3%.

27.11.2024 на звернення Товариства з листом від 30.10.2024 №3010/03 Виконком зауважив, що внесення змін до Договорів оренди землі буде можливе лише після внесення змін до Положення.

Враховуючи вказане, Товариство вказує, що розгляд клопотання позивача від 14.10.2024 за вих.№1410/01 не було здійснено на пленарному засіданні Міської ради, як це передбачено вимогами п.п. 34 та 35 ч. 1 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача-1 та про наявність порушення законного інтересу позивача щодо створення відповідачем рівних та конкурентних умов, якому кореспондує обов`язок відповідача забезпечити створення таких умов, у зв`язку з чим ТОВ з іноземними інвестиціями ТРАНСІНВЕСТСЕРВІС звернулось до господарського суду із відповідним позовом.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Насамперед судова колегія зазначає, що як правильно зазначив суд першої інстанції, частина позовних вимог Товариства мають характер публічно-правових відносин, що заявлені до відповідачів як суб`єктів владних повноважень.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень здійснюється в адміністративних судах, в яких на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень, покладений обов`язок доказування та доведення правомірності та обґрунтованості своїх дій, з урахуванням вимог, встановлених ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Водночас, господарськими судами розглядаються та вирішуються спори, що виникають між суб`єктами господарювання (юридичними особами, фізичними особами-підприємцями, державними органами) у сфері їхньої економічної діяльності.

Отже, у даному випадку в господарському суді можуть бути розглянути вимоги Товариства саме щодо внесення змін до Договору оренди земельної ділянки від 17.08.2011 шляхом викладення пункту 8 цього Договору в редакції позивача.

Наведене визнається і самим позивачем, враховуючи його позицію, викладену в судових засіданнях, а також наведену в апеляційній скарзі Товариства.

Таким чином, у даному апеляційному провадженні рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2025 у справі №916/296/25 переглядається лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо внесення змін до Договору оренди земельної ділянки від 17.08.2011.

При цьому, судова колегія категорично не погоджується з твердженням апелянта про те, що позовна вимога щодо внесення змін до Договору оренди розглянута судом першої інстанції не була, оскільки розгляду саме цього питання суд першої інстанції приділив значний час та присвятив більшу частину рішення саме аналізу наявності можливості внесення відповідних змін до спірного Договору.

Разом з тим, апеляційний суд вказує, що предметом господарського спору у цій справі, є наявність/відсутність підстав для внесення змін до п. 8 Договору оренди від 17.08.2011 через зміну ставки орендної плати на підставі Рішення Южненської міської ради Одеського району Одеської області від 30.09.2021 за №695-VIII, яким було затверджено Положення про диференційовані ставки орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у комунальній власності Южненської міської територіальної громади Одеського району Одеської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України, однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного коексу України).

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом (ч.ч. 1, 2 ст. 632 Цивільного кодексу України).

Положеннями ст. 13 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі»).

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України (ч.ч. 1, 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про оренду землі», зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

У ст. 651 Цивільного кодексу України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, зі змісту ст.ст. 632, 651 Цивільного кодексу України та ст. 30 Закону України «Про оренду землі» слідує, що за загальним правилом зміна умов договору, в тому числі в частині розміру орендної плати, здійснюється за взаємною згодою сторін. За відсутності такої згоди такий договір може бути змінений за рішенням суду лише у випадках, встановлених умовами договору або в силу закону.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.04.2020 у справі № 904/3262/19 та від 13.01.2022 у справі №911/3059/20, від 08.07.2025 у справі №925/496/24.

У контексті спірних земельних правовідносин також варто звернути увагу на те, що Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у постанові від 16.04.2018 у справі №910/7905/17 проаналізувавши положення ст.ст. 632, 651 Цивільного кодексу України та ст. 30 Закону України «Про оренду землі» виснував, зокрема про те, що рішення органів місцевого самоврядування якими змінено розмір орендної плати (у відсотках від нормативно-грошової оцінки) можуть бути підставою для внесення змін до договору оренди землі, якщо сторони договору оренди визначили безпосередньо в самому договорі таку підставу для перегляду розміру орендної плати, що узгоджується з принципом свободи договору, встановленим статтями 3, 6, 627 Цивільного кодексу України.

У свою чергу, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09.11.2021 у справі №635/4233/19 розглядаючи спір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки виснувала, що при визначенні розміру орендної плати, у випадку передачі в оренду земель комунальної власності, має враховуватися нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства, а річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території, однак і не може перевищувати 12 % нормативної грошової оцінки.

При цьому, Велика Палата зазначила, що рішення органів місцевого самоврядування щодо перегляду розміру орендної плати не мають обов`язкового характеру за відсутності в договорах оренди землі погодженої сторонами підстави для такого перегляду.

Відтак у контексті наведеного слід зазначити, що Рішення Южненської міської ради від 30.09.2021 №695-VIII, яким було затверджено Положення про диференційовані ставки орендної плати за земельні ділянки комунальної власності (як і само Положення), не може вважатись безумовною підставою для внесення змін до Договору оренди від 17.08.2011 в частині зміни розміру (ставки) орендної плати, проте таке рішення Міської ради може бути підставою для внесення змін до Договору оренди землі, якщо сторони Договору оренди безпосередньо в самому Договорі передбачили таку підставу для зміни розміру орендної плати, що узгоджується з принципом свободи договору.

Аналогічні правові висновки неодноразово викладалися, зокрема, Верховним Судом у постановах від 14.02.2018 у справі № 910/10936/17, від 20.09.2018 у справі № 911/3626/17, від 31.05.2023 у справі № 925/406/22, а також Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у постанові від 16.04.2018 у справі №910/7905/17, постановах Верховного Суду від 19.02.2019 у справі № 910/21590/17, від 13.06.2019 у справі № 910/11764/17, від 20.11.2019 у справі № 916/2769/18, від 16.01.2020 у справі № 904/1912/19, від 04.02.2020 у справі № 922/378/19, від 08.07.2025 у справі №925/496/24 та Великою Палатою Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 635/4233/19.

У даному спірному випадку судом першої інстанції правильно зазначено, що умовами спірного Договору оренди не передбачено такої підстави для внесення змін до Договору щодо розміру (ставки) орендної плати, як прийняття відповідного рішення Орендодавцем, який є органом місцевого самоврядування.

Як зазначалось вище, згідно з п. 31 Договору оренди, зміна умов Договору здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується в судовому порядку.

Водночас, пунктом 11 Договору оренди встановлено, що розмір орендної плати переглядається один раз на рік, у разі: зміни умов господарювання, передбачених Договором; зміни розміру земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря; в інших випадках, передбачених законом.

При цьому, у контексті зазначено, судова колегія звертає увагу на те, що позиція апелянта (позивача) полягає у тому, що до інших випадків, передбачених законом для внесення змін до умов Договору в частині визначення (зменшення) орендної ставки, відносяться випадки не забезпечення позивачем рівних конкурентних умов господарювання, що і стало підставою для звернення Товариства до господарського суду.

Але, як правильно встановлено судом першої інстанції, повноваженнями розглядати заяви і справи щодо порушення законодавства про захист економічної конкуренції, досліджувати конкурентне середовище, встановлювати факт порушення та приймати рішення і розпорядження за наслідками розслідування, наділені органи Антимонопольного комітету України, про що прямо зазначено у ст. 7 Закону України Про Антимонопольний комітет України (далі Закон про АМКУ).

Суди, процесуальним законодавством, такими повноваженнями не наділені.

Водночас, основним завданням саме Антимонопольного комітету України, який у відповідності до ст. 1 Закону про АМКУ є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель, є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції (ст. 3 Закону про АМКУ).

Згідно п. 10 ст. 14 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" постійно діюча адміністративна колегія Антимонопольного комітету України, зокрема, має повноваження надавати обов`язкові для розгляду рекомендації органам влади, органам місцевого самоврядування, органам адміністративно-господарського управління та контролю, суб`єктам господарювання, об`єднанням щодо припинення дій або бездіяльності, які містять ознаки порушень законодавства про захист економічної конкуренції, та усунення причин виникнення цих порушень і умов, що їм сприяють.

А пунктом 12 вказаної статті передбачено, що адміністративна колегія територіального відділення має право надавати обов`язкові для розгляду рекомендації та вносити до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, установ, організацій, суб`єктів господарювання, об`єднань пропозиції щодо проведення заходів, спрямованих на обмеження монополізму, розвиток підприємництва і конкуренції, запобігання порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, а також щодо припинення дій або бездіяльності, що можуть мати негативний вплив на конкуренцію.

Разом з тим, у цьому спірному випадку ТОВ з іноземними інвестиціями ТРАНСІНВЕСТСЕРВІС не звертався до органів Антимонопольного комітету України, тому у суду відсутні документи щодо встановлення факту наявності у діях Міської ради ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом неоднакового застосування ставок орендної плати за землю до різних суб`єктів підприємництва.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має звернутись до органів АМКУ для встановлення у діях Південнівської міської ради Одеського району Одеської області порушення норм конкурентного законодавства. І у разі встановлення таких порушень та їх не усунення Міською радою, у Товариства будуть наявні підстави для звернення до суду для відновлення відповідних прав.

Щодо посилання позивача 16 рішень Міської ради, якими іншим суб`єктам господарювання встановлено ставку орендної плати у розмірі 3%, а не 5% як Товариству, то судова колегія критично ставиться до цього доводу апелянта, оскільки з цих рішень вбачається, що ними, у тому числі, затверджувались проекти землеустрою відповідним суб`єктам господарювання щодо відведення земельних ділянок в оренду на 49 років. Тобто, мова йде про нові майбутні договори оренду, що тільки будуть укладатись з Орендодавцем. Тому зміст 16 рішень Міської ради цілком унормовується з вимогами п. 2 Рішення Міської ради від 30.09.2021 №695-VIII, яким затверджено Положення з визначенням спірного розміру річної орендної плати, який встановлений на рівні 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Як вже зазначалось вище, пунктом 2 вказаного Рішення визначено, зокрема, що воно застосовується при укладенні/поновленні договорів із землекористувачами.

Отже для укладення нових відповідних Договорів оренди застосовується ставка орендної плати на рівні 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Проте, спірний Договір оренди укладений у 2011 році, а відтак посилання позивача на нерелевантні умови щодо визначення ставки орендної плати для інших суб`єктів господарювання судова колегія відхиляє.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні Господарського суду Одеської області від 26.05.2025 у справі №916/296/25; наведене місцевим господарським судом мотивування є достатнім для обґрунтування свого рішення за аргументами та доказами, які наявні у матеріалах справи. При цьому, рівень деталізації судом своїх доводів в будь-якому разі не призвів до неправильного вирішення справи, тому підстави для скасування оскаржуваного рішення - відсутні.

При цьому, суд звертає увагу сторін на те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЧ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів… мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. І хоча п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суду обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Саме такі висновки викладені у рішенні ЕСПЧ від 10.02.2010р.у справі "Серявін та інші проти України"

Апеляційна колегія вважає інші посилання апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, оскільки наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

Відтак, приймаючи до уваги положення чинного законодавства і встановлені обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі; не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, правильно встановлених судом першої інстанції.

Пунктом 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та постановлено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що дає підстави для залишення останнього без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

З огляду на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Одеської області від 26.05.2025 у справі №916/296/25 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.

Повний текст постанови складений та підписаний 06.10.2025.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Діброва Г.І.

Суддя Ярош А.І.