УХВАЛА

про відмову в ухваленні додаткового рішення

м. Київ

26.09.2025Справа № 910/7206/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Лиськова М.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю АКРОН СЕРВІС про ухвалення додаткового рішення у справі

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АКРОН СЕРВІС

(01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, буд. 32;

ідентифікаційний номер: 41923392)

до Товариства з обмеженою відповідальністю ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА

(01011, м. Київ, вул. Печерський узвіз, буд. 19;

ідентифікаційний код: 36520848)

про стягнення 48 000, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю АКРОН СЕРВІС (далі позивач) звернулося до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА (далі відповідач) про стягнення заборгованості у зв`язку із неналежним виконанням умов Договору №28.10/20 про виконання робіт від 28.10.2020 в розмірі 48 000, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2025 року було прийнято справу до провадження, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.09.2025 у справі № 910/7206/25 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АКРОН СЕРВІС заборгованість у розмірі 48 000,00 грн. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 коп.

24.09.2025 представником Товариства з обмеженою відповідальністю АКРОН СЕРВІС подано заяву про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування означеної заяви, позивач зазначає про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ІНВЕСТБУДГАЛИЧИНА на користь АКРОН СЕРВІС 12 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Розглянувши заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому, принцип рівності сторін є одним із елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції. Останній потребує "справедливої рівноваги сторін": кожна сторона повинна мати розумну можливість надати свою позицію в умовах, які не створюють для неї суттєвих незручностей порівняно з іншою стороною (рішення у справі "Івон проти Франції" від 24.07.2003 року, рішення у справі "Нідерест-Хубер проти Швейцарії" від 18.02.1997 року).

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Враховуючи викладені вимоги Господарського процесуального кодексу, Верховний Суд у постанові № 922/376/20 від 06.10.2020 зазначив, що оскільки в процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів - не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні.

Водночас в даному випадку до правовідносин сторін підлягає застосуванню інша вимога ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Суд зауважує, що разом з першою заявою по суті спору є позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю АКРОН СЕРВІС від 07.06.2025, сформована у підсистемі «Електронний суд», в якій Товариство повідомляє, що попередній (орієнтовний) розрахунок сум судових витрат, які Товариство понесло і які планує понести в зв`язку із розглядом справи, становить 14 922,40 грн, з них: 2 422,40 грн., сплачений судовий збір за подачу позовної заяви; 12 500,00 грн. витрати на професійну правничу допомогу.

Суд звертає увагу позивача, що рішенні Господарського суду міста Києва від 24.09.2025 у справі № 910/7206/25 судом розглянуто питання заявлених до стягнення із відповідача витрат на професійну правничу допомогу та встановлено, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження понесення Товариством позивача вказаних витрат у сумі 12 500,00 грн. З огляду на що, суд прийшов до висновку, що у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у сумі 12 500,00 грн.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що у тексті позовної заяви позивачем не зроблено заяви у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України стосовно того, що докази понесення позивачем витрат на правничу допомогу будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Також позивач до ухвалення рішення у справі не повідомляв суд про неможливість своєчасного подання доказів, що підтверджують такі витрати.

Згідно частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що додаткове рішення це засіб виправлення неповноти судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте він має право виправити деякі його недоліки, зокрема, неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішенні деяких питань, що стояли перед судом.

У даному випадку, відсутні підстави для ухваленні додаткового рішення, оскільки при прийнятті рішення у справі було вирішено всі питання, що стояли перед судом, у тому числі здійснено розподіл судових витрат, документально підтверджених матеріалами справи та про які було відомо суду станом на дату його прийняття.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю АКРОН СЕРВІС про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись статями 129, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю АКРОН СЕРВІС про ухвалення додаткового рішення відмовити повністю.

Згідно ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254 - 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.О. Лиськов