ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2025 р. Справа№ 910/5458/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Остапенка О.М.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання Макухи О.А.,

арбітражного керуючого ОСОБА_1 та її представника адвоката Мельник А.В.,

представника ТОВ "Укррос-транс" Кузьмишиної Л.В.,

розглянувши апеляційну скаргу арбітражного керуючого ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 24.03.2025 (повна ухвала складена 15.05.2025, суддя Яковенко А.В.)

у справі №910/5458/23

за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфара" (код 41688606)

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.03.2025 у справі № 910/5458/23 задовольнити частково клопотання арбітражного керуючого ОСОБА_1 про затвердження звітів про нарахування та виплату грошової винагороди; затверджено звіти арбітражного керуючого ОСОБА_1 про нарахування та виплату грошової винагороди у розмірі 295970,97 грн, здійснення та відшкодування її витрат у розмірі 4888,68 грн за період виконання повноважень розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфара" з 14.08.2023 по 25.09.2024; задоволено клопотання розпорядника майна про сплату винагороди та здійснено сплату основної винагороди арбітражному керуючому ОСОБА_1 за виконання нею повноважень розпорядника майна боржника у справі № 910/5458/23 у розмірі 60300 грн з депозитного рахунку Господарського суду міста Києва за рахунок коштів, авансованих Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфара".

Не погоджуючись із вищезазначеним судовим рішенням, 26 травня 2025 року арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить частково скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.03.2025 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити клопотання арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 15.03.2025 про затвердження звітів про нарахування та виплату грошової винагороди у розмірі 378251,61 грн, здійснення та відшкодування витрат у розмірі 7239,47 грн за період виконання повноважень розпорядника майна боржника з 14.11.2023 по 24.03.2025, та стягнути їх з кредиторів пропорційно розміру визнаних кредиторських вимог. Вирішити питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 відкрито апеляційне провадження у справі; розгляд справи призначено на 01.07.2025 та зобов`язано Господарський суд міста Києва невідкладно надіслати Північному апеляційному господарському суду матеріали справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2025 відкладено розгляд справи на 23.09.2025, повторно зобов`язано Господарський суд міста Києва невідкладно надіслати матеріали справи № 910/5458/23.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровська транспортна логістична компанія" подало відзив на апеляційну скаргу, у якому кредитор вважає, що при здійсненні діяльності арбітражним керуючим ОСОБА_1 в процедурі розпорядження майном не були виконанні належним чином обов`язки, які передбачені Кодексом України з питань банкрутства, що має наслідком відмову у задоволені її вимог не лише, які викладені в апеляційній скарзі, а в клопотанні про затвердження звітів про нарахування та виплату грошової винагороди в цілому.

ТОВ "Укррос-Транс" у відзиві на апеляційну скаргу просило залишити апеляційну скаргу арбітражного керуючого ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.03.2025 без задоволення. Кредитор вважає, що ОСОБА_1 неправомірно вимагає частково скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.03.2025 і затвердити грошову винагороду арбітражного керуючого за період з 14.11.2023 по 23.03.2025 в сумі 378251,61 грн, та суму витрат, що пов`язаних із виконанням повноважень розпорядника майна боржника у розмірі 7 239,47 грн, оскільки бездіяльність арбітражного керуючого ОСОБА_1 в період перебування на посаді розпорядника майна боржника не призвели до повернення майнових активів боржника до ліквідаційної маси, їх продажу, а також до притягнення винних осіб до субсидіарної відповідальності. Протягом всього періоду ОСОБА_1 жодної дії, направленої на захист інтересів кредиторів, взагалі не вчиняла, кредитори жодного звіту арбітражної керуючої ОСОБА_1 не схвалили, а всі звіти фактично зводяться до дублювання попередніх звітів.

ТОВ "Донурлогістик" у відзиві на апеляційну скаргу просило відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги про часткове скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 24.03.2025, відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги про стягнення винагороди за рахунок кредиторів та видачі відповідних наказів, відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги щодо покладення судових витрат, понесених у зв`язку зі зверненням до Північного апеляційного господарського суду, на кредиторів.

За доводами кредитора, а діяльність арбітражної керуючої в рамках справи №910/5458/23 після листопада 2023 року носила формальний характер, без фактичного вжиття заходів та не дала жодних результатів. Стягнення винагороди арбітражного керуючого є виправданим тоді, коли такий арбітражний керуючий вжив усіх належних заходів для відпрацювання активів підприємства-боржника (в тому числі дебіторської заборгованості, через визнання угод недійсними та повернення активів за такими угодами, тощо). В процедурі розпорядження майном боржника вказаних заходів арбітражною керуючою вжито не було. Відтак, кредитор вважає, що винагорода розпорядника майна боржника за період лютий - вересень 2024 року була стягнута Господарським судом міста Києва необґрунтовано, а вимоги щодо стягнення винагороди за період жовтень 2024 - березень 2025 не підлягають задоволенню.

ТОВ "БГС Рейл" у відзиві просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки вважає її безпідставною та необґрунтованою, а ухвалу суду першої інстанції такою, що ґрунтується на фактичних обставинах справи та прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Кредитор зазначив, що у період з 14.08.2023 по 25.09.2024 арбітражним керуючим ОСОБА_1 мали виконуватись обов`язки, покладені на неї Кодексом України з процедур банкрутства. Втім, за весь період часу, окрім як відомостей про відсутність джерел для задоволення вимог кредиторів, арбітражним керуючим надано не було. Не зважаючи на це, як в період з 14.08.2023 по 25.09.2024, так і після 25.09.2024 арбітражною керуючою систематично надавались звіти, у яких невпинно збільшувалась сума винагороди, яку ОСОБА_1 вважала належною до оплати. При цьому, останньою не було вчинено жодних додаткових дій для розшуку активів боржника, як і не було подано нових відомостей про вжиті заходи та їх результати. У період після 25.09.2024 ініційовані арбітражною керуючою збори кредиторів і судові засідання у справі № 910/5458/23 стосувались виключно розгляду питання схвалення комітетом кредиторів звітів арбітражного керуючого ОСОБА_1 про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування понесених витрат при повній відсутності дій/заходів, які мали б вчинятись арбітражною керуючою для задоволення вимог кредиторів. Однак, як вірно визначено судом першої інстанції, в період після 25.09.2024 розпорядником майна арбітражним керуючим ОСОБА_1 не вчинялися дії, визначені ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства.

Арбітражний керуючий ОСОБА_1 подала письмові пояснення на відзиви кредиторів, у яких наголосила на тому, що кредитори не звертались із апеляційними скаргами на ухвалу від 24.03.2025, у якій спростовані доводи членів комітету кредиторів щодо неналежного виконання арбітражним керуючим ОСОБА_1 повноважень розпорядника майна у період з 14.08.2023 по 25.09.2024, оскільки арбітражним керуючим було вжито всю повноту дій у процедурі розпорядження майном боржника, за результатами чого зроблено висновок про недостатність активів боржника для задоволення вимог кредиторів, що було досліджено господарським судом при винесенні постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

10 вересня 2025 року ТОВ "Укррос-Транс" подало заяву про відмову від кредиторських вимог до боржника.

19 вересня 2025 року також ТОВ "Донурлогістик" подало заяву про відмову від кредиторських вимог до боржника.

22 вересня 2025 року "Дніпровська транспортна логістична компанія" подало заяву про відмову від кредиторських вимог до боржника.

В судовому засіданні колегія суддів ухвалила повернути без розгляду заяви кредиторів про відмову від кредиторських вимог, як такі, що подані до неналежного суду, оскільки мають бути розглянуті судом першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзивів на неї, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство боржника та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфара" арбітражного керуючого ОСОБА_1.

Ухвалою попереднього засідання від 13.11.2023 визнано кредиторами боржника:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Укррос-Транс" з грошовими вимогами на суму 929 286,94 грн, з яких 5 368 грн - вимоги першої черги, 894 668,81 грн - вимоги четвертої черги, 29 250,13 грн - вимоги шостої черги;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровська транспортна логістична компанія" з грошовими вимогами на суму 7 752 620,11 грн, з яких 5368 грн - вимоги першої черги, 7 646 684,07 грн - вимоги четвертої черги, 100568,04 грн - вимоги шостої черги;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Донурлогістик" з грошовими вимогами на суму 5 416 660,72 грн, з яких 5 368 грн - вимоги першої черги, 1 841 273,04 грн - вимоги четвертої черги, 3 570 019,68 грн - вимоги шостої черги;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "БГС Рейл" з грошовими вимогами на суму 13 236 354,51 грн, з яких 5 368 грн - вимоги першої черги, 13 230 986,51 грн - вимоги четвертої черги.

Крім того, ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2024 визнано кредиторами боржника:

- Головне управління ДПС у м. Києві з грошовими вимогами на суму 10930982,43 грн, з яких 5 368 грн - вимоги першої черги, 18 823,89 грн - вимоги другої черги, 10 906 790,54 грн - вимоги шостої черги;

- Інститут механіки та автоматики агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України з грошовими вимогами на суму 228 327,02 грн, з яких 6 056 грн - вимоги першої черги, 222 271,02 грн - вимоги четвертої черги.

Розпорядник майна арбітражний керуючий ОСОБА_1 подала суду на затвердження Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Альфара" за період з 14.08.2023 по 24.03.2025 (з уточненнями та доповненнями), а також підсумковий Звіт про діяльність у процедурі розпорядження майном боржника.

Так, основна грошова винагорода за виконання повноважень розпорядника майна боржника розрахована арбітражним керуючим за період з 14.08.2023 по 24.03.2025 та складає 438551,61 грн, виходячи з її мінімального розміру, визначеного ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства.

Крім того, арбітражним керуючим ОСОБА_1 повідомлено, що за період виконання повноважень розпорядника майна з 14.08.2023 по 24.03.2025 нею були понесені витрати у загальному розмірі 7239,47 грн, з яких: 352 грн - витрати на поштові та кур`єрські послуги, 384,96 грн - витрати на придбання канцелярського приладдя (папір, поштові конверти, марки, поліграфічні послуги, тощо), 690 грн - витрати на ремонт та технічне обслуговування обладнання (комп`ютерів, принтерів, сканерів, ксероксів, факсів) та заправка картриджа, 2 315 грн - витрати на оплату інтернет-послуг, витрати на послуги мобільного зв`язку та витрати на послуги телекомунікаційного зв`язку, 210 грн - витрати на отримання відомостей (витягу з ЄДРПОУ), 3287,51 грн - витрати на пальне для автомобіля (виїзди на проведення інвентаризації, проведення зборів кредиторів та для участі у судових засіданнях).

15.03.2025 відбулося засідання комітету кредиторів шляхом письмового опитування, у якому взяли участь два кредитори Товариство з обмеженою відповідальністю "Укррос-Транс" (895 голосів) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Донурлогістик" (1 841 голосів).

Згідно з Протоколом № 4 від 15.03.2025 комітет кредиторів не схвалив звіти арбітражного керуючого ОСОБА_1 про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період виконання повноважень розпорядника майна боржника з 14.08.2023 по 24.03.2025.

Заперечуючи проти схвалення вказаних звітів кредиторами зазначено, що процедура розпорядження майном боржника закінчилася 31.01.2024 та не продовжувалася судом, у зв`язку з чим нарахування винагороди арбітражного керуючого у період після 31.01.2024 є незаконним; питання схвалення звітів арбітражного керуючого ОСОБА_1 про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування понесених витрат були розглянуті комітетом кредиторів ще 25.09.2024, за результатом чого комітетом кредиторів було відмовлено у схваленні таких звітів; понесені арбітражним керуючим ОСОБА_1 витрати є необґрунтованими (у тому числі в частині витрат на паливо та інтернет), оскільки, на думку кредиторів, розпорядник майна мала можливість приймати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, крім того, розпорядком майна не надано доказів використання інтернет-послуг виключно для виконання своїх повноважень розпорядника майна боржниа; розпорядником майна не було не було вжито дієвих заходів в частині пошуку та повернення майна у володіння боржника.

З матеріалів справи вбачається, що комітет кредиторів жодного разу не схвалював звіти арбітражного керуючого ОСОБА_1 про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування понесених нею витрат за період виконання повноважень розпорядника майна боржника, у зв`язку з чим, у тому числі ухвалами від 09.09.2024, 18.11.2024, 04.12.2024 та 10.02.2025, суд відкладав розгляд справи у підсумковому засіданні.

Як вірно встановив суд першої інстанції, арбітражний керуючий ОСОБА_1 виконує повноваження розпорядника майна боржника з моменту її призначення ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2023 про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфара".

13.08.2024 зборами кредиторів прийнято, окрім іншого, рішення про визнання боржника банкрутом та перехід до ліквідаційної процедури у справі № 910/5458/23.

25.09.2024 комітетом кредиторів, окрім іншого, прийнято рішення обрати кандидатуру арбітражного керуючого для призначення ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфара" шляхом застосування автоматизованої системи.

Колегія суддів, погоджуючись із судом першої інстанції, зазначає, що матеріали справи засвідчують виконання у період з 14.08.2023 по 25.09.2024 арбітражним керуючим ОСОБА_1 покладених на неї Кодексом України з процедур банкрутства обов`язків та виконання вимоги ухвал суду, у тому числі про відкриття провадження у справі та попереднього засідання, а саме:

- розглянуто заяви кредиторів із грошовими вимогами до боржника;

- сформовано та подано до суду реєстр вимог кредиторів, складений за результатами постановлення судом ухвал про визнання кредиторських вимог;

- повідомлено кредиторів про результати розгляду їх грошових вимог до боржника;

- вжито заходів для захисту майна боржника;

- проведено аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника;

- скликано збори і комітет кредиторів, організовано проведення їх засідань, що підтверджується наявними у справі Протоколами;

- надано господарському суду та комітету кредиторів розгорнутий звіт про свою діяльність;

- проведено інвентаризацію майна боржника, тощо.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що право вимоги основної грошової винагороди виникає у арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень, а при визначенні розміру оплати послуг арбітражного керуючого під час здійснення ним повноважень у справі про банкрутство має досліджуватись не тільки період здійснення арбітражним керуючим процедури банкрутства, а й які фактичні дії вчинялись арбітражним керуючим протягом відповідної процедури банкрутства, оскільки оплаті підлягає виключно фактично виконана робота (її обсяг), а не період часу, протягом якого тривала означена процедура.

Суд першої інстанції, з яким погоджується і колегія суддів, установив, що у період після 25.09.2024 судові засідання у даній справі, численні пояснення/заперечення учасників справи, засідання зборів/комітету кредиторів стосувались виключно розгляду питання схвалення комітетом кредиторів звітів арбітражного керуючого про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування понесених витрат.

У вказаний період, тобто після 25.09.2024, розпорядником майна арбітражним керуючим ОСОБА_1 не вчинялися дії, визначені ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки звернення із запитами до контролюючих органів та аналіз відповідей на них, пошук активів боржника, інвентаризація майна боржника, аналіз його фінансово-господарського стану, скликання та проведення засідань зборів/комітету кредиторів, у тому числі для вирішення питання щодо подальшої процедури у справі про банкрутство та інші заходи були вжиті арбітражним керуючим ОСОБА_1 до 25.09.2024.

Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи кредиторів щодо неналежного виконання арбітражним керуючим ОСОБА_1 повноважень розпорядника майна у період з 14.08.2023 по 25.09.2024, оскільки арбітражним керуючим було вжито всю повноту дій у процедурі розпорядження майном боржника, за результатами чого зроблено висновок про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфара" банкрутом та перехід до наступної судової процедури - ліквідаційної процедури (постанова від 24.03.2025).

У зв`язку з наведеним належить погодитись з висновком суду першої інстанції про часткове затвердження Звітів розпорядника майна арбітражного керуючого ОСОБА_1 про нарахування та виплату грошової винагороди у розмірі 295970,97 грн, здійснення та відшкодування її витрат у розмірі 4888,68 грн за період виконання повноважень розпорядника майна боржника з 14.08.2023 по 25.09.2024 із урахуванням обставин ухвалення зборами кредиторів та комітетом кредиторів рішень про перехід до ліквідаційної процедури та про визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором боржника шляхом застосування автоматизованої системи 13.08.2024 та 25.09.2024 відповідно.

Частиною 1 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Нормами ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі (абзац 6 ч. 2 ст. 30 КУзПБ).

Арбітражний керуючий виконує покладені на нього судом обов`язки та, відповідно, здійснює діяльність арбітражного керуючого на платній основі, а необгрунтована відмова арбітражному керуючому в можливості отримання гарантованої законом винагороди і тим самим примушення його виконувати повноваження з відсутності оплати праці суперечить ст. 43 Конституції України та ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд першої інстанції вирішив здійснити виплату основної винагороди арбітражному керуючому за виконання повноважень розпорядника майна боржника у справі в сумі 60300 грн з депозитного рахунку Господарського суду міста Києва за рахунок коштів, авансованих боржником при зверненні із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Тобто, такий висновок суду узгоджується з нормою абзацу 6 ч. 2 ст. 30 КУзПБ.

Разом з тим, відповідно до абзацу 7 ч. 2 ст. 30 КУзПБ, у разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, або коштів фонду, створеного кредиторами для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (у разі його створення).

Частиною 5 статті 30 КУзПБ унормовано, що кредитори можуть створювати фонд для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи) та затверджуються ухвалою господарського суду.

У даній справі протягом процедури розпорядження майном боржника кредитори не створювали фонд для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, відтак відсутні підстави для стягнення з кредиторів грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна.

Разом з тим, колегія суддів зазначає про передчасність покладення зобов`язання по оплаті послуг арбітражного керуючого на кредиторів, оскільки грошова винагорода арбітражного керуючого має бути погашена за рахунок майна боржника або коштів фонду, у разі його створення кредиторами в майбутньому для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, саме у наступній судовій процедурі - ліквідаційній, яка застосована до боржника у даній справі згідно з постановою Господарського суду міста Києва від 24.03.2025.

При цьому, саме на ліквідатора покладений обов`язок із вжиття заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, та формування ліквідаційної маси банкрута (ч. 1 ст. 61 КУзПБ).

Такі виплати (грошова винагорода) арбітражному керуючому як витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство, мають бути включені ліквідатором до реєстру вимог кредиторів у першу чергу задоволення. І лише, за відсутності майна боржника, яке має бути включено до ліквідаційної маси з метою його реалізації, оплата грошової винагороди може бути покладена на кредиторів, задля забезпечення права арбітражного керуючого на оплату його праці.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції належним чином встановив всі обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення клопотання розпорядника майна про виплату грошової винагороди за рахунок авансованих боржником коштів.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга не містить мотивів, яких саме порушень припустився суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали та які б стали підставою для скасування судового рішення згідно з ч. 1 ст. 277 ГПК України.

Колегія суддів вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 24.03.2025 у даній справі відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи, прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Судові витрати за розгляд справи апеляційним судом належить покласти на скаржника в межах сплаченого судового збору при подачі апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу арбітражного керуючого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.03.2025 у справі № 910/5458/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена та підписана 06.10.2025.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді О.М. Остапенко

Б.В. Отрюх