29.09.2025Справа № 910/4076/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О., розглянувши заяву
Товариства з обмеженою відповідальністю "МІСТО ТВ СЕРВІС"
про ухвалення додаткового рішення
у справі № 910/4076/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МІСТО ТВ СЕРВІС"
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "37 КАРАТ"
про витребування майна
Без повідомлення (виклику) учасників справи
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "МІСТО ТВ СЕРВІС" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "37 КАРАТ", в якому просить суд витребувати у ОСББ "37 КАРАТ" на користь ТОВ "МІСТО ТВ СЕРВІС": антивандальний бокс БК550 - 2 шт; антивандальний бокс БК200 - 14 шт; оптичний приймач Arcotel GA8030 - 1 шт; світч DLink DGS3100-24TG - 1 шт; світч Foxgate S6008-E2-AiPOE - 1 шт; модуль SFP1310 - 1 шт; відеореєстратор NL-8NVR - 1 шт; жорсткий диск ST200VX015(2TБ) - 1 шт; відеокамера ІРС 2D28-F1S-30 - 3 шт; відеокамера ІРС 2B36-X1S-30 - 3 шт.
Господарський суд міста Києва рішенням від 11.09.2025 у справі № 910/4076/25 позов задовольнив повністю.
17.09.2025 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява про долучення доказів про понесення витрат на правову допомогу.
19.09.2025 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За приписами частин 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Оскільки заява про ухвалення додаткового рішення подана лише щодо вирішення питання розподілу судових витрат, суд вважає наявні у справі матеріали достатніми для здійснення розгляду заяви без виклику учасників справи. Згідно приписів ст. 244 ГПК Україна заява позивача у судове засідання не призначається.
Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МІСТО ТВ СЕРВІС" про ухвалення додаткового рішення суд
Відповідно до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
У свою чергу, вимоги ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачають, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У позовній заяві позивач також зазначив, що докази понесення інших судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
За таких обставин заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з доказами таких витрат подана позивачем з дотримання приписів ч. 8 ст. 129 ГПК України.
Згідно із ч.1, 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 2 статті 126 ГПК України визначено, що для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до п.9 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Згідно із п.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Згідно з п. 2.3 договору № 03/03/2025 про надання юридичних послуг від 03.03.2025 вартість однієї години роботи виконавця становить суму в гривнях, яка на дату виставлення рахунку еквівалентна 75 доларів США за курсом продажу готівкової валюти в АТ "КБ "Приватбанк".
- підготовка та подання відповіді на відзив у справі №910/4076/25 - 3 години;
- підготовка листа щодо демонтажу обладнання - 1 година;
- консультування щодо проведення огляду обладнання - 1 година;
- підготовка та подання клопотання про огляд доказів в місці їх знаходження у справі №910/4076/25 - 1 година;
- представництво інтересів клієнта під час судового засідання по справі №910/4076/25 22.05.2025- 2 години;
- підготовка листа щодо огляду обладнання - 0,5 год;
- підготовка та подання пояснень щодо предмету позову у справі №910/4076/25 - 1 година;
- представництво інтересів клієнта під час судового засідання по справі №910/4076/25 12.06.2025 - 2 години.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.
Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.
За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою (такий правовий висновок викладено в пункті 6.5 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
Згідно із ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Судом враховано, що для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126, 129 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18).
При цьому, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п'ятою-сьомою, дев'ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу (постанова КГС ВС від 11.08.2025 у справ № 910/9025/24, від 06.8.2025 у справі № 909/459/24).
19.09.2025 відповідач подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.
Клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги обґрунтовано таким:
- позивачу надавалися "юридичні послуги" згідно "договору №03/03/2025 про надання юридичних послуг від 03.03.2025" фізичною особою-підприємцем, а не професійна правнича допомога адвоката;
- договір, акти та звіти жодної інформації та відомостей про адвоката не містять, натомість вказують на те, що виконавцем таких послуг є фізична особа-підприємець;
- весь об`єм наданих позивачу "юридичних" послуг згідно доказів долучених у додатках до заяви про ухвалення додаткового рішення від 16.09.2025 було надано/виконано фізично особою-підприємцем;
- в ст.126 ГПК України конкретизовано, що під витратами мається на увазі: "Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката", і аж ніяк не фізичної особи-підприємця, а тому такі витрати не можуть вважатися "витратами на професійну правничу допомогу" і відповідно, компенсовані позивачу;
- до заявлених позивачем витрат зазначених в Акті № 2 та Звіті № 2 включено вартість "юридичних послуг", які стосувались питань щодо яких судом в задоволенні клопотань було відмовлено, а це зокрема: підготовки листа щодо демонтажу обладнання від 15.05.2025, консультації щодо проведення огляду обладнання від 21.05.2025, підготовка та подання клопотання про огляд доказів в місці їх встановлення у справі №910/4076/25 від 21.05.2025, підготовка листа щодо огляду обладнання від 05.06.2025;
- в акті зазначено, що засіданні тривали по 2 години кожне, однак засідання тривали до однієї години з урахуванням часу очікування, що за відсутності будь-яких обґрунтувань зайвий раз вказує на штучне безпідставне збільшення часу задля можливості більшого нарахування таких витрат та стягнути їх за рахунок відповідача.
Щодо заперечень відповідача про те, що позивачу надавалась юридична допомога ФОП, а не правова (правнича) допомога адвоката, то суд зазначає таке.
Як вбачається з матеріалів справи та з Єдиного реєстру адвокатів України, Бородкін Дмитро Іванович є адвокатом.
Свідоцтво № 4104, видане 31.08.2010 Київською міською КДКА, підтверджує право Бородкіна Дмитра Івановича на заняття адвокатською діяльністю.
Порядок оформлення адвокатом рахунку для оплати наданих ним послуг та оподаткування грошових доходів фізичної особи-підприємця та самозайнятої особи, яка провадить незалежну професійну діяльність за ставками внеску до бюджету перебуває поза межами предмету дослідження питання витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08.10.2019 у справі № 922/1747/19.
Отже, суд відхиляє доводи відповідача в цій частині.
В той же час, суд вважає обґрунтованими доводи відповідача про те, що не підлягає компенсації за рахунок відповідача вартість підготовки та подання клопотання про огляд доказів в місці їх встановлення, з урахуванням того, що суд відмовив у задоволенні вказаного клопотання.
Також суд зазначає, що витрати на "консультування щодо проведення огляду обладнання" також не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, оскільки не є такими, що безпосередньо пов`язані з розглядом справи.
Отже, з урахуванням критеріїв обґрунтованості, співмірності, реальності та розумності судових витрат, обґрунтованими є витрати на правову допомогу у даній справі у розмірі 10 000,00 грн.
В іншій частині заяви про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.
Керуючись ст.ст.123, 129, 240-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МІСТО ТВ СЕРВІС" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
В іншій частині заяви про ухвалення додаткового рішення -відмовити.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне додаткове рішення складено: 29.09.2025.
Суддя С.О. Турчин