ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
25 вересня 2025 року Справа № 915/1020/25
Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,
розглянувши заяву Заступника керівника Миколаївської окружної прокуратури про ухвалення додаткового рішення у справі
про: витребування земельної ділянки.
Ухвалою суду від 04.07.2025, після усунення прокурором недоліків позовної заяви, останню було прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/1020/25 за правилами загального позовного провадження.
Суд зауважує, що відповідно до приписів ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне вирішити питання про судові витрати без повідомлення учасників справи.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Приписами ч. 3 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
З матеріалів справи судом встановлено, що разом з позовною заявою, Заступником керівника Миколаївської окружної прокуратури було подано до суду заяву № 50-4299вих-25 від 25.06.2025 (вх. № 9534/25 від 25.06.2025) про забезпечення позову.
У подальшому, як уже було наведено вище, рішенням Господарського суду Миколаївської області від 02.09.2025 позовні вимоги прокурора у справі № 915/1020/25 були задоволені. За результатами розгляду справи судом було здійснено розподіл судових витрат та стягнуто з відповідача на користь Миколаївської обласної прокуратури судовий збір за подання позову.
При цьому, судом з матеріалів справи встановлено, що при поданні заяви про забезпечення позову (заява № 50-4299вих-25 від 25.06.2025 (вх. № 9534/25 від 25.06.2025)), яка була задоволена ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27.06.2025 у справі № 915/1020/25, Миколаївської обласною прокуратурою було сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, на підтвердження чого до відповідної заяви долучено платіжну інструкцію № 1022 від 19.06.2025.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
За правилами п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 02.09.2025 у справі № 915/1020/25, з урахуванням приписів ст. 129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позову, було постановлено про покладення судових витрат на відповідача, а саме присуджено до стягнення з відповідача 2 422,40 грн судового збору.

Як вбачається з мотивувальної частини рішення, з урахуванням задоволення позовних вимог в повному обсязі, на відповідача було покладено судовий збір за подання позовної заяви.

Водночас, під час прийняття рішення у справі судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат в частині судового збору, сплаченого прокурором при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2 ст. 244 ГПК України).

З огляду на викладене, враховуючи, що ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27.06.2025 у справі № 915/1020/25 було задоволено заяву Заступника керівника Миколаївської окружної прокуратури про вжиття заходів забезпечення позову, суд, керуючись приписами ст. 129 ГПК України, покладає на відповідача витрати зі сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Заяву Заступника керівника Миколаївської окружної прокуратури № 50-5931вих-25 від 15.09.2025 (вх. № 13091/25 від 15.09.2025) у справі № 915/1020/25 - задовольнити.

2. Стягнути з Коблівської сільської ради (Україна, 57453, Миколаївська обл., Миколаївський р-н, село Коблеве, вул. Одеська, будинок 4; ) на користь Миколаївської обласної прокуратури (Україна, 54001, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вул. Спаська, будинок 28; ; UA0000340, Банк ДКСУ м. Києва, МФО 820172) судовий збір у розмірі 1 211,20 грн за подання заяви про забезпечення позову.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повне додаткове рішення складено 25.09.2025.

Суддя Н.О. Семенчук