ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02 жовтня 2025 року м. Черкаси Справа № 925/1644/24

Господарський суд Черкаської області у складі судді Зарічанської З.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні справу

за позовом керівника Звенигородської окружної прокуратури, в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає:

позивач - виконавчий комітет Звенигородської міської ради,

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут",

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 670 831,73 грн,

за участю представників сторін:

від прокуратури - Антощук С.В., прокурор відділу Черкаської обласної прокуратури;

від позивача - участі не брав;

від відповідача - Левчук А.С., юрисконсульт І категорії юридичного відділу, в порядку самопредставництва.

УСТАНОВИВ:

30.12.2024 до Господарського суду Черкаської області надійшла позовна заява керівника Звенигородської окружної прокуратури, в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає: позивач - виконавчий комітет Звенигородської міської ради, до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" з вимогами:

- визнати недійсними додаткові угоди № 2 від 03.03.2021, № 3 від 05.04.2021, № 4 від 11.05.2021, № 5 від 12.07.2021, № 6 від 09.08.2021, № 7 від 26.08.2021, № 8 від 08.09.2021, № 9 від 20.09.2021, № 10 від 04.10.2021, № 11 від 22.10.2021, № 12 від 26.10.2021, № 13 від 08.11.2021, № 14 від 23.11.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 21.01.2021 № 4, укладеного між виконавчим комітетом Звенигородської міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут";

- стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" на користь виконавчого комітету Звенигородської міської ради 670 831,73 грн.

Ухвалою від 06.01.2025 Господарський суд Черкаської області у складі судді Довганя К.І. прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі на 11:30 год. 20 лютого 2025 року.

29.01.2025 відповідач подав відзив та клопотання про призначення експертизи.

31.01.2025 прокурор подав відповідь на відзив.

03.02.2025 прокурор подав заперечення на клопотання про призначення експертизи у справі.

03.02.2025 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив.

04.02.2025 відповідач подав пояснення на заяву про призначення експертизи.

Ухвалою від 20.02.2025 Господарський суд Черкаської області у складі судді Довганя К.І. в задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі лінгвістичної експертизи відмовив, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті у засіданні суду на 12:00 13.03.2025.

12.03.2025 відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання від 13.03.2025 Господарський суд Черкаської області у складі судді Довганя К.І. клопотання відповідача про відкладення судового засідання задовольнив та відклав судове засідання на 12:00 29 квітня 2025 року.

25.04.2025 відповідач подав заяву про зупинення провадження у справі.

29.04.2025 прокурор подав заперечення на заяву про зупинення провадження у справі.

Ухвалою від 29.04.2025 Господарський суд Черкаської області у складі судді Довганя К.І. в задоволенні клопотання представника ТОВ "Черкасиенергозбут" про зупинення провадження у справі відмовив. Судове засідання відклав на 11:30 17.06.2025.

Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання від 17.06.2025 Господарський суд Черкаської області у складі судді Довганя К.І. судове засідання у справі відклав на 11:00 26.08.2025.

Повноваження судді Довганя К.І. припинено на підставі ст. 123 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

02.09.2025 за розпорядженням керівника апарату Господарського суду Черкаської області Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи призначено повторний автоматичний розподіл справи № 925/1644/24.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2025, для розгляду справи призначено суддю Зарічанську З.В.

Ухвалою від 05.09.2025 суддя прийняла справу № 925/1644/24 до свого провадження, постановила розпочати розгляд справи спочатку, підготовче засідання призначити на 02.10.2025 о 14:30.

30.09.2025 відповідач подав клопотання про зупинення провадження по справі з вимогою зупинити провадження у справі № 925/1644/24 за позовом керівника Звенигородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Звенигородської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 670 831,73 грн до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24 за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичне партнерство" на рішення Господарського суду Сумської області від 26.06.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2024 у справі за позовом керівника Конотопської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Управління освіти Конотопської міської ради Сумської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичне партнерство" про визнання недійсним додаткових угод до договору публічної закупівлі та стягнення коштів у сумі 692 623,48 грн.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначає, що ухвалою Верховного Суду від 29.01.2025 у справі № 920/19/24 клопотання ТОВ "Енергетичне партнерство" про передачу справи №920/19/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду задоволено та справу № 920/19/24 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

В ухвалі від 29.01.2025 у справі № 920/19/24 зазначено: "92. На думку колегії суддів, з урахуванням відсутності стабільної ситуації на енергетичному ринку, сторони договору можуть неодноразово збільшувати ціну за одиницю товару не більше ніж на 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку. При цьому, не має змінюватися саме загальна ціна договору, а факт коливання цін має бути належним чином доведений. 93. З огляду на це, Верховний Суд вважає, що необхідно відступити (шляхом уточнення) від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, щодо застосування п. 2 ч. 5 ст.41 Закону «Про публічні закупівлі»".

Також, в ухвалі вказано, що у цьому випадку підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду є: - зміна законодавства: Велика Палата Верховного Суду хоч і зробила висновок щодо застосування п. 2 ч. 5 ст.41 Закону «Про публічні закупівлі» в редакції Закону № 114-ІХ, втім не робила висновок щодо застосування п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону «Про публічні закупівлі» в редакції із змінами, внесеними Законом №1530-IX від 03.06.2021; - порушення принципу належного урядування з огляду на неоднакове праворозуміння п .2 ч. 5 ст. 41 Закону «Про публічні закупівлі»: Мінекономіки вважає, що сторони договору про закупівлю можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку за наявності відповідних умов, в той час як Велика Палата Верховного Суду вважає, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі.

Підстави передачі справи № 920/19/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду та підстави заперечення проти позовних вимог прокуратури у даній справі, за твердженням відповідача, майже повністю співпадають, зокрема в частині змісту п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону «Про публічні закупівлі» в редакції із змінами, внесеними Законом № 1530-IX від 03.06.2021 та необхідності застосування принципу належного урядування.

Також, на переконання відповідача, співпадають підстави касаційного оскарження у справі № 920/19/24 та підстави заперечення проти позовних вимог прокуратури у даній справі у частині обґрунтування.

09.04.2025 Велика Палата Верховного Суду прийняла до свого провадження справу №920/19/24. Ухвалою від 18.09.2025 розгляд справи призначено на 05.11.2025.

Отже, відповідач вважає, що дана справа та справа, що перебуває на розгляді Великої Палати Верховного Суду № 920/19/24 є подібними у частині застосування норм статей Закону України «Про публічні закупівлі» і рішення у справі № 920/19/24 може вплинути на правильне вирішення даної справи.

01.10.2025 Звенигородська окружна прокуратура подала заперечення на клопотання про зупинення провадження по справі в яких зазначила, що зі змісту ухвали Верховного Суду від 29.01.2025 у справі № 920/19/24 встановлено, що підставою для задоволення клопотання ТОВ "Енергетичне партнерство" та передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду постало питання правомірності укладення додаткових угод про збільшення ціни за одиницю товару (електричної енергії) до договору про публічні закупівлі.

У даній справі Сторони підвищували ціну не більш ніж на 10 % від попередньо визначеної додатковими угодами про збільшення ціни, що призвело до підвищення ціни на 100,75 % від тієї, що визначена основним договором.

Верховний Суд у справі № 920/19/24 вважає, що необхідно відступити (шляхом уточнення) від цього висновку Великої Палати Верховного Суду, вказавши при цьому обмеження у 10 % рахується від ціни, яка була встановлена договором або останньою додатковою угодою про збільшення ціни. При цьому, загальна ціна договору не повинна змінюватися.

Також, при передачі справи № 920/19/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду постало питання застосування норми п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" у різних редакціях, зокрема у редакції Закону України від 03.06.2021 № 1530-ІХ.

Водночас, на переконання прокурора, основним ключовим питанням, яке знову постало перед Великою Палатою Верховного Суду стало питання можливості збільшення ціни за одиницю товару на підставі п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" у межах 10 % кожною наступною укладеною додатковою угодою пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку.

Прокурор зазначає, що по-перше, наразі є чинною та застосованою практика Великої Палати Верховного Суду у справі № 922/2321/22, де чітко зазначено, що ціну за одиницю товару можливо збільшувати за наявності для того підстав передбачених п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" неодноразово, але таке підвищення у будь-якому разі не може перевищувати 10 % від ціни визначеної у Договорі. По-друге, обставини справи № 925/1644/24 та № 920/19/24 не є повністю подібними, адже прокурором окрім порушення відповідачем під час укладення спірних додаткових угод норми п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" в частині перевищення максимального 10 % ліміту на збільшення ціни за одиницю товару, як у позові, відповіді на відзив ТОВ "Черкасиенергозбут" та попередньому запереченні на клопотання ТОВ "Черкасиенергозбут" про зупинення провадження у справі, наведено аргументи щодо відсутності сталих коливань на ринку електричної енергії у бік збільшення, що давали підстави для постійного підвищення відповідної ціни за одиницю електричної енергії передбаченої договором, тобто не дотриманні відповідачем при укладенні спірних додаткових угод, також вказаної норми Закону у частині пропорційності збільшення ціни такого товару на ринку у разі відповідних коливань, таких цін на ринку. Окрім того, дія спірних додаткових угод розповсюджувалася на минулий період.

Таким чином, прокурор стверджує, що під час укладення спірних додаткових угод, серед перевищення відповідачем максимального 10 % ліміту передбаченого п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" під час укладення спірних додаткових угод, мало й місце недотримання вимог вказаної норми Закону у частині пропорційного збільшення ціни товару, відповідно до дійсного коливання таких цін на ринку та ч. 3 ст. 632 ЦК України щодо зміни ціни визначеної у договорі після його виконання.

Присутній у судовому засіданні 02.10.2025 представник відповідача клопотання про зупинення провадження у справі підтримав. Присутній прокурор проти задоволення клопотання відповідача заперечував.

Представник позивача у судовому засіданні 02.10.2025 участі не брав, про дату та час розгляду справи належно повідомлений, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (копії ухвали суду від 05.09.2025) до його електронного кабінету.

Розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження по справі та заслухавши пояснення присутніх учасників справи, господарський суд зазначає таке.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Суд враховує, що елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики (пункт 4).

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та ч. 4 ст. 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Предметом розгляду у справі № 925/1644/24 є визнання недійсними додаткових угод № 2 від 03.03.2021, № 3 від 05.04.2021, № 4 від 11.05.2021, № 5 від 12.07.2021, № 6 від 09.08.2021, № 7 від 26.08.2021, № 8 від 08.09.2021, № 9 від 20.09.2021, № 10 від 04.10.2021, № 11 від 22.10.2021, № 12 від 26.10.2021, № 13 від 08.11.2021, № 14 від 23.11.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 21.01.2021 № 4, укладеного між виконавчим комітетом Звенигородської міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" та стягнення 670 831,73 грн безпідставно сплачених коштів.

Позовні вимоги, в тому числі, обґрунтовані тим, що спірні додаткові угоди суперечать положенням п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", що зумовлює підстави для визнання їх недійсними згідно положень ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 216 ЦК України, а застосування визначених ч. 1 ст. 216 ЦК України наслідків недійсності такого правочину зводиться до повернення безпідставно отриманих коштів, що у свою чергу корелюється з положеннями ст. 1212 ЦК України.

Приймаючи до розгляду справу № 920/19/24 за позовом керівника Конотопської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Управління освіти Конотопської міської ради Сумської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичне партнерство" про визнання недійсними додаткових угод до договору публічної закупівлі та стягнення коштів у сумі 692 623,48 грн Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 09.04.2025 зазначила мотиви передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, в яких вказала таке:

"...12. Мотивуючи підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначив, що судами попередніх інстанцій під час розгляду цієї справи, спір у якій виник у зв`язку з тим, що внаслідок укладення додаткових угод до договору про постачання електричної енергії, вартість 1кВт/год електроенергії сукупно зросла з 1,87999987 грн до 3,7741237 грн, що призвело до підвищення ціни на 100,75 % від тієї, що визначена основним договором, з одночасним зменшенням обсягів її постачання, враховано висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22.

13. У зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду виснувала, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, установлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

14. Водночас Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає необхідним відступити (шляхом уточнення) від висновків щодо застосування пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», сформульованих у постанові Великої Палати Верховного Суду, вказавши при цьому, що у разі коливання ціни товару на ринку ціна за одиницю може бути збільшена пропорційно коливанню ціни такого товару на енергетичному ринку, при цьому обмеження у 10 % рахується від ціни, яка була встановлена договором або останньою додатковою угодою про збільшення ціни. При цьому загальна ціна договору не повинна змінюватися, а факт коливання цін має бути належним чином доведений.

15. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду посилається на те, що вперше відповідна правова позиція про те, що обмеження у 10 % застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від кількості підписаних додаткових угод була сформована об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 21.06.2021 у справі № 927/491/19, на момент ухвалення якої Закон України «Про публічні закупівлі» в редакції від 25.12.2015 № 922-VIII (пункт 2 частини четвертої статті 36) не містив жодних запобіжників вчинення учасниками процедури закупівлі недобросовісних дій у вигляді подальшого неодноразового підвищення ціни.

16. Водночас у 2019 році Закон України «Про публічні закупівлі» був ухвалений Верховною Радою у новій редакції [Закон України від 19.09.2019 № 114- IX «Про внесення змін до Закону України «Про публічні закупівлі» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення публічних закупівель» (далі - Закон № 114-IX)], відповідно до якої положення пункту 2 частини четвертої статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» зазнали істотних змін та були викладені у пункті 2 частини п`ятої статті 41 цього Закону.

17. Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що відповідно до положень пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» в редакції Закону № 114-IX істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

18. Водночас Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що Законом України від 03.06.2021 № 1530-IX «Про внесення змін до Закону України «Про публічні закупівлі» та інших законів України щодо вдосконалення системи функціонування та оскарження публічних закупівель» (далі - Закон № 1530-IX) було внесено зміни, зокрема, до положення пункту 2 частини п`ятої статті 41, з урахуванням яких зазначена норма передбачає, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю / внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

19. З огляду на зазначене Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду акцентує увагу, що у період існування спірних відносин як у цій справі, так і у справі № 922/2321/22 (в якій Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову від 24.01.2024) положення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» діяли у двох редакціях (в редакції Закону № 114- ІХ та в редакції зі змінами, внесеними Законом № 1530-IX).

20. При цьому, як стверджує Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 зробила висновки щодо застосування пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» в редакції Закону № 114-ІХ, не врахувавши зміни, що були внесені Законом № 1530-IX.

21. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду погодився із доводами скаржника про те, що Велика Палата Верховного Суду, обґрунтовуючи свою позицію щодо тлумачення норми пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», фактично використала термін «ціновий демпінг», на який законодавець не посилався у проєкті Закону № 114-ІХ з метою внесення до Закону № 922-VIII змін у статтю, що регулює основні вимоги до договору про закупівлю та внесення змін до нього, а на використання учасником процедури закупівлі терміну «цінового демпінгу» законодавець послався для того, щоб регламентувати новий інструмент в електронній системі закупівель, який широко застосовується в європейській закупівельній практиці аномально низьку ціну тендерної пропозиції учасника процедури закупівлі (пункт 3 частини першої статті 1 Закону № 922-VIII). Таке поняття вперше вводилось у сфері публічних закупівель для автоматичного виявлення електронною системою закупівель аномально низької ціни тендерної пропозиції та впровадження механізму запобіганню випадків заниження ціни тендерної пропозиції, наслідком якої, у разі перемоги після підписання договору про закупівлю, було укладення додаткових угод, якими збільшувалася ціна за одиницю товару та відповідно зменшувався обсяг закупівлі (частина чотирнадцята статті 29 Закону № 922- VIII).

22. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що з положень пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» зі змінами, внесеними згідно із Законом № 1530-IX, вбачається, що законодавець застосував умову, яка обмежує строки зміни ціни за одиницю товару, а саме не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю або внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Проте колегія суддів погодилась з твердженням скаржника, що навіть таке обмеження щодо строків зміни ціни не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

23. За висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, використання законодавцем конструкції «або» фактично свідчить про можливість зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 % у порівнянні не лише із умовами договору про публічні закупівлі, а й з умовами додаткових угод до такого договору, якими вже було збільшено ціну за одиницю товару. Отже, законодавець не обмежив будь-якими строками (періодичністю) можливість внесення сторонами договору про закупівлю бензину, дизельного пального, газу та електричної енергії змін до такого договору в частині збільшення ціни за одиницю товару. При цьому законодавець не дозволяє сторонам (незалежно від предмета закупівлі) збільшувати загальну суму договору про закупівлю.

24. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає, що за умов коливання цін на товари (зокрема, електричну енергію) постачальник може ініціювати внесення змін щодо ціни за одиницю товару, втім таке збільшення не має перевищувати 10 % ціни за одиницю товару, встановленої у договорі або додаткових угодах до нього щодо збільшення ціни за одиницю товару. Втім така зміна ціни за одиницю товару не має призвести до збільшення загальної суми, визначеної в договорі про закупівлю, а факт коливання ціни товару на ринку має бути належним чином доведений.

25. Також, стверджуючи про наявність підстав для відступу від висновку Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду звертає увагу на необхідність дотримання принципу належного урядування, який має сприяти юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

26. Так, у контексті зазначеного, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду посилається на зміст листа Міністерства економіки України від 27.10.2016 № 3302-06/34307-06 «Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю» (щодо застосування пункту 2 частини четвертої статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» до внесення змін Законом № 114-ІХ) та додатка 1 до листа Міністерства економіки України від 24.11.2020 № 3304-04/69987-06 «Щодо укладення, виконання, зміни та розірвання договору про закупівлю» (щодо застосування пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» в редакції Закону № 114-ІХ), з яких убачається, що позиція Міністерства економіки України (як центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики, зокрема, з публічних закупівель) зводиться до того, що у разі збільшення ціни має зменшуватися кількість товару; розрахунок відсотків зміни ціни і кількості здійснюється у додатковій угоді від ціни підписаного договору, а у наступних додаткових угодах за потреби від останньої зміни ціни та кількості.

27. З огляду на наведене Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду робить висновок, що учасники публічних закупівель фактично мають два варіанти поведінки, що у свою чергу не забезпечують дотримання принципу належного урядування з огляду на їх непослідовність:

1) запропонований Міністерством економіки України, а саме що під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку за наявності умов, встановлених пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі»;

2) висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, за яким у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі.

28. Також Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважав за необхідне зазначити, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану згідно з Указом Президента України № 61/2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 12.10.2022 № 1178 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування».

29. З урахуванням змісту положень наведеної постанови наразі надано право сторонам договору збільшувати ціну за одиницю товару на відсоток коливання такої ціни у бік збільшення (без прив`язки до обмеження у 10 %).

30. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду виснував, що з урахуванням відсутності стабільної ситуації на енергетичному ринку сторони договору можуть неодноразово збільшувати ціну за одиницю товару не більше ніж на 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку. При цьому не має змінюватися саме загальна ціна договору, а факт коливання цін має бути належним чином доведений..."

Таким чином, за змістом (правами й обов`язками учасників спору) й об`єктами спірних правовідносин (додаткові угоди про збільшення ціни за електричну енергію) відносини у справах № 925/1644/24 і № 920/19/24 є подібними.

Подібність спірних правовідносин у справах № 925/1644/24 і № 920/19/24 зумовлює необхідність урахування висновку, що буде сформульований під час розгляду справи № 920/19/24 Великою Палатою Верховного Суду місцевим господарським судом під час розгляду справи № 925/1644/24.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі № 925/1644/24 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду рішення Господарського суду Сумської області від 26.06.2024 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2024 у справі № 920/19/24.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Керуючись ст. 228, 229, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" про зупинення провадження по справі задовольнити.

Зупинити провадження у справі № 925/1644/24 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24 та оприлюднення постанови.

Зобов`язати сторони повідомити суд про результати розгляду справи № 920/19/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її оголошення.

Копії ухвали надіслати учасникам справи за допомогою системи "Електронний суд".

Повну ухвалу складено та підписано 02.10.2025.

Суддя Зоя ЗАРІЧАНСЬКА