ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" вересня 2025 р. Cправа №902/485/25

Господарський суд Вінницької області у складі головуючої судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., за участю:

представника позивача: Верещагіної А.О. (довіреність від 02.05.2025),

відповідач - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м.Київ

до ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1

про стягнення 14315,09 грн понесених витрат на виплату середньої заробітної плати

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії у справі, стислий виклад позицій сторін.

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_1 14315,09 грн понесених позивачем витрат на виплату середньої заробітної плати працівнику, який був призваний на навчальні збори відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Ухвалою суду від 21.04.2025 відкрито провадження в справі №902/485/25, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 27.05.2025.

15.05.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву б/н від 15.05.2024 (а.с.26-27), де ІНФОРМАЦІЯ_2 проти позову заперечив, в обґрунтування чого зазначив, що відшкодування роботодавцям середнього заробітку військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, здійснюється за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті на утримання Міноборони. Відповідачем неодноразово подавались додаткові заявки до вищого командування на фінансування, однак такі заявки не фінансувались, кошторисні призначення не надавались.

За результатами розгляду справи, 27.05.2025, в зв`язку з невиконанням позивачем вимог ухвали суду про відкриття провадження в цій справі, судом була оголошена ухвала (занесена до протоколу судового засідання) про перерву в підготовчому судовому засіданні до 31.07.2025.

30.07.2025 на адресу суду надійшли письмові пояснення відповідача б/н від 30.07.2025 (а.с.52-56), в яких також зауважено, що умовою відшкодування середньої заробітної плати працівнику, який призивався на навчальні збори, є надання районному військовому комісаріату рахунків, котрі акцептуються і передаються до обласного військового комісаріату для оплати. На думку заявника, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 було здійснено оповіщення та призов на навчальні військові збори працівника позивача, НЕК "Укренерго" мала надати вказаному ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідний рахунок для відшкодування середньої заробітної плати.

Ухвалою суду від 11.08.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу №902/485/25 до судового розгляду по суті на 16.09.2025.

На визначену судом дату, 16.09.2025, з`явився представник позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується відтиском штемпелю вихідної кореспонденції суду про направлення ухвали від 11.08.2025 на адресу електронної пошти (а.с.71) та до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС позивача.

Присутній в судовому засіданні, 16.09.2025, представник позивача позов підтримав.

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.

Наказом №1145-к від 18.08.2021 Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (а.с.11) на підставі повідомлення Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.44), ОСОБА_1 - фахівця з охорони діяльності та безпеки відділу з організації охорони об`єктів Південно-західної ЕС Центру фізичного захисту та охорони об`єктів Департаменту безпеки, увільнено від виконання посадових обов`язків з 27.08.2021 до дня фактичного закінчення їх тривалості, у зв`язку з призовом на військові навчальні збори, зі збереженням середнього заробітку.

У зв`язку з отриманням довідки від ІНФОРМАЦІЯ_5 №1229 від 30.08.2021 (а.с.46) про перенесення навчальних зборів з 06.09.2021 по 06.10.2021 позивачем внесено відповідні зміни до наказу №1145-к від 18.08.2021 в частині строку проходження ОСОБА_1 навчальних зборів (наказ №1219-к від 31.08.2021) (а.с.12).

В матеріалах справи міститься лист позивача №01/28/08 від 09.05.2024 (а.с.9), адресований відповідачу, в якому міститься вимога компенсувати витрати на виплату середньої заробітної плати ОСОБА_1 , у зв`язку з проходженням військових зборів.

До листа №01/28/08 від 09.05.2024, зокрема додані:

- довідка про місце роботи ОСОБА_1 (а.с.9);

- рахунок №1 на відшкодування середнього заробітку, призваного на збори ОСОБА_1 з 06.09.2021 по 06.10.2021, на суму 14315,09 грн (а.с.10);

- розрахунок суми середнього заробітку ОСОБА_1 (а.с.10);

- відомість розрахунку середньої заробітної плати, нарахованої військовозобов`язаному ОСОБА_1 (а.с.11).

В підтвердження надіслання листа №01/28/08 від 09.05.2024 позивач долучив відповідний опис вкладення до цінного листа від 15.02.2024 (а.с.15).

Матеріалами справи підтверджено, що лист №01/28/08 від 09.05.2024 разом із доданими документами вручені відповідачу, про що свідчить лист ІНФОРМАЦІЯ_1 №10/57/599 від 28.05.2024 (а.с.67). В означеному листі №10/57/599 від 28.05.2024 відповідач повідомив, що документи на компенсацію середнього заробітку ОСОБА_1 отримані, проте відповідна компенсація буде виплаченою після надходження бюджетних коштів.

В матеріалах справи також містяться заявки відповідача №10/55/803 від 01.10.2021, №10/55/942 від 05.11.2021, №10/59/604 від 29.09.2022, №10/59/94 від 25.10.2022, №10/59/677 від 31.10.2022, (а.с.29-34), відповідно до яких відповідач повідомляв Начальника управління персоналу ІНФОРМАЦІЯ_6 про необхідність фінансування видатків для виплати компенсації середньої заробітної плати за час навчальних зборів.

Норми права, які застосував суд, оцінка доказів та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно положень ч.1, 2 ст.119 Кодексу законів про працю України №322-VIII від 10.12.1971 (в редакції, чинній станом на день виникнення спірних правовідносин) на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку. Працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України "Про військовий обов`язок і військову службу" і "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів.

Згідно з приписами ч.1 ст.29 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII від 25.03.1992 (в редакції, чинній станом на день виникнення спірних правовідносин) військовозобов`язані призиваються на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори. Резервісти проходять підготовку та збори відповідно до програм у порядку, встановленому положеннями про проходження громадянами України служби у військовому резерві. Про початок та закінчення зборів військовозобов`язаних та резервістів видається відповідний наказ командира військової частини.

Військовозобов`язаними у розумінні наведеного Закону є особи, які знаходяться в запасі для комплектування Збройних Сил України і інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави (абз.5 ч.9 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII від 25.03.1992).

Відповідно до ч.4, 9, 11, 13 ст.29 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII від 25.03.1992 час і строки проведення навчальних зборів військовозобов`язаних та резервістів визначаються Генеральним штабом Збройних Сил України та органами управління іншими військовими формуваннями відповідно до цього Закону.

Військовозобов`язані, яким надійшла повістка районного (міського) військового комісаріату (органу Служби безпеки України) на прибуття для призову на збори, зобов`язані прибути в пункт і в строк, зазначені у повістці. Керівники підприємств, установ, організацій та навчальних закладів незалежно від підпорядкування та форми власності на вимогу військових комісаріатів забезпечують своєчасне прибуття військовозобов`язаних до визначених пунктів збору.

За призваними на збори військовозобов`язаними на весь період зборів та резервістами на весь час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві, включаючи час проїзду до місця їх проведення і назад, зберігаються місце роботи, а також займана посада та середня заробітна плата на підприємстві, в установі, організації незалежно від підпорядкування і форм власності.

Виплата середньої заробітної плати військовозобов`язаним за весь період зборів та резервістам за час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень п.2 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок і розміри грошового забезпечення та заохочення військовозобов`язаних та резервістів, грошової виплати резервістам" №1644 від 23.11.2006 (в редакції, чинній станом на день виникнення спірних правовідносин) виплата середнього заробітку військовозобов`язаним, у тому числі резервістам, призваним на збори, проводиться підприємствами, установами та організаціями, в яких працюють призвані на збори громадяни, з наступним відшкодуванням цих витрат за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті на утримання Міністерства оборони та інших центральних органів виконавчої влади, які здійснюють керівництво військовими формуваннями.

Розрахунок середньої заробітної плати проводиться відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995, виходячи із заробітку за два останні місяці.

Згідно з п.7, 8 Інструкції про умови виплати грошового забезпечення та заохочення військовозобов`язаних та резервістів, грошової виплати резервістам, затвердженої наказом Міністра оборони України №80 від 12.03.2007 (далі за текстом також - Інструкція), за військовозобов`язаними, призваними на збори, зберігається на весь період зборів, уключаючи час проїзду до місця їх проведення і назад, місце роботи, займана посада та середній заробіток як на основній, так і на сумісних роботах.

Зазначені особи не підлягають звільненню з роботи з ініціативи власника або вповноваженого ним органу незалежно від підпорядкування і форм власності з дня отримання повістки про призов і до повернення, крім випадків ліквідації установи, підприємства, організації тощо, де вони працювали.

Особам, призваним на збори, виплачується заробітна плата за відпрацьований час до дня припинення роботи у зв`язку з від`їздом на збори, а також середня заробітна плата за перші півмісяця зборів.

Відповідно до п.11, 12, 13 Інструкції виплата середнього заробітку військовозобов`язаним, призваним на збори, провадиться підприємствами, установами та організаціями, де працюють (працювали) призвані на збори, з подальшим відшкодуванням цих витрат військовими комісаріатами. Підприємства, установи та організації для покриття витрат на виплату середньої заробітної плати військовозобов`язаним, призваним на збори, подають до районного військового комісаріату, у якому перебувають на обліку військовозобов`язані, рахунки, котрі акцептуються і передаються до обласного військового комісаріату для оплати. Відшкодуванню підлягають всі витрати, пов`язані з виплатою середнього заробітку (у тому числі і єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). Середній заробіток військовозобов`язаних, призваних на збори, розраховується підприємствами, установами та організаціями, де працюють (працювали) призвані на збори, відповідно до чинних нормативно-правових актів.

За умовами п.4.6 Інструкції з організації і проведення навчальних зборів з військовозобов`язаними у військових частинах і установах Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України №560 від 11.11.2009, командири військових частин (установ) зобов`язані під час проведення навчальних зборів організувати: видання наказу про зарахування військовозобов`язаних до списків особового складу військової частини (установи), організувати їх облік; внесення відповідних записів про проходження навчальних зборів у військово-облікові документи військовозобов`язаних із зазначенням тривалості і виду навчальних зборів, завіривши їх підписом, скріпленим гербовою печаткою військової частини (установи), тощо.

Умовами п.4.7 Інструкції з організації і проведення навчальних зборів з військовозобов`язаними у військових частинах і установах Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України №560 від 11.11.2009, передбачено, що обласні військові комісаріати ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ) зобов`язані після закінчення навчальних зборів відшкодувати витрати підприємствам (установам та організаціям), на яких працюють військовозобов`язані, призвані на навчальні збори, з виплатою середнього заробітку за весь період проведення навчальних зборів та урахуванням часу перебування у дорозі до місця проведення навчальних зборів і у зворотному напрямку, тощо.

Відповідно до п.11 Інструкції з організації і проведення зборів із резервістами та військовозобов`язаними в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, установах та організаціях Міністерства оборони України, Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, затвердженої наказом Міністерства оборони України №2 від 05.01.2022, керівники обласних ТЦКСП (ТЦКСП Автономної Республіки Крим, Київського МТЦКСП) зобов`язані відшкодувати витрати підприємствам (установам та організаціям), на яких працюють резервісти та військовозобов`язані, призвані на збори, з виплатою середнього заробітку.

Пунктом 10 Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №154 від 23.02.2022, передбачено, що до функцій територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя віднесено здійснення відшкодування роботодавцям середнього заробітку військовозобов`язаних та резервістів, призваних на збори за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті на утримання Міноборони.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що відповідач є особою, відповідальною за відшкодування витрат позивача на оплату середньої заробітної плати військовозобов`язаним працівникам, які проходили військові збори.

Згідно з ч.1, 3 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Матеріалами справи підтверджується, що працівник позивача ОСОБА_1 в період з 06.09.2021 по 06.10.2021 перебував на військових навчальних зборах; в зв`язку з чим позивач надав відповідачу документи задля компенсації середнього заробітку військовозобов`язаному працівнику. Проте, відповідач такої компенсації не здійснив.

Щодо доводів відповідача про порушення позивачем вимог Інструкції (в частині ненадання рахунка на компенсацію середнього заробітку ІНФОРМАЦІЯ_3 ) суд зазначає, що зі змісту п.12 Інструкції слідує, що функцією районного територіального центра в цих правовідносинах є акцептування та передача до обласного військового комісаріату відповідних матеріалів для оплати.

Водночас, ІНФОРМАЦІЯ_2 в листі №10/57/599 від 28.05.2024 визнав факт отримання від позивача рахунків з іншими документами для відшкодування витрат на оплату середньої заробітної плати ОСОБА_1 та зазначив, що виплата відповідної компенсації середнього заробітку в розмірі 14315,09 грн відбудеться після надходження бюджетних коштів. Суд констатує, що відповідач не висловив зауважень щодо правильності складання позивачем надісланих документів.

Згідно з висновками, які містяться в постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №390/34/17: "поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них."

Суд вважає, що поведінка відповідача в цій справі щодо невизнання позову з підстав недотримання позивачем порядку надіслання документів для оплати з одночасним визнанням факту їх отримання - не відповідає його попереднім заявам та поведінці, а тому суперечить добросовісності.

Згідно з приписами частин 1, 2 ст.2 ГПК України: "Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі."

Враховуючи сукупно встановлені в справі обставини, керуючись завданням господарського судочинства, яким є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спору, суд доходить висновку, що з моменту отримання рахунків з іншими документами для відшкодування витрат на оплату середньої заробітної плати ОСОБА_1 у відповідача виник обов`язок щодо відшкодування відповідної заборгованості.

Стосовно заперечень відповідача щодо відсутності коштів суд зауважує, що відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суд зауважує, що чинним законодавством, яке регулює спірні правовідносини, не передбачена залежність відшкодування витрат з виплаченої середньої заробітної плати військовозобов`язаним від фактичного фінансування відповідача чи випадки повного або часткового його звільнення від такого обов`язку.

Надаючи оцінку доводам відповідача, суд також враховує, що у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03.12.2021 у справі №915/634/20 наведено такий правовий висновок щодо застосування норм права: відсутність у позивача необхідних коштів або взяття ним зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень не звільняє його від обов`язку виконати господарські зобов`язання, оскільки за змістом ч.2 ст.617 ЦК України, ч.2 ст.218 ГК України та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005, відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на відповідний рік, не виправдовує бездіяльність органу державної влади і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Враховуючи наведене, суд відхиляє доводи відповідача як необґрунтовані.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення 14315,09 грн витрат на виплату середньої заробітної плати працівнику позивача є правомірними та обґрунтованими.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Положення ст.76, 77 ГПК України передбачають, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог.

Щодо судових витрат.

За правилами ст.129 ГПК України на відповідача покладається 2422,40 грн витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст.5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов у справі №902/485/25 задовольнити.

2. Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (вул.Симона Петлюри, буд.25, м.Київ, 01032, ідентифікаційний код: 00100227) 14315,09 грн витрат на виплату середньої заробітної плати та 2422,40 грн витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Враховуючи, що у судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256, 257 ГПК України).

5. Повне рішення складено 06 жовтня 2025 р.

Суддя Нешик О.С.

кількість прим. рішення:

1 - до справи;

2, 3 - представнику НЕК "Укренерго" адвокату Верещагіній А.О. - в електронній формі до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної пошти ( ІНФОРМАЦІЯ_9 )

4, 5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 - рекомендованим листом; в електронній формі до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної пошти ()