ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

26.09.2025м. ДніпроСправа № 904/5118/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пекканіска" (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопрогресбуд" (м. Нікополь Дніпропетровської області)

про стягнення заборгованості за договором оренди обладнання № 7-27022024/1 від 27.02.2024 у загальному розмірі 164 981 грн. 79 коп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пекканіска" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопрогресбуд" (далі - відповідач) заборгованість за договором оренди обладнання № 7-27022024/1 від 27.02.2024 у загальному розмірі 164 981 грн. 79 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 120 099 грн. 82 коп. - основний борг;

- 29 357 грн. 44 коп. - пеня;

- 12 518 грн. 53 коп. - інфляційні втрати;

- 3 006 грн. 00 коп. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором оренди обладнання № 7-27022024/1 від 27.02.2024 в частині повної та своєчасної сплати орендної плати, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 120 099 грн. 82 коп. За прострочення виконання зобов`язання на підставі, пункту 6.2 договору, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 06.08.2024 по 22.08.2025 в сумі 29 357 грн. 44 коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України, а також пункту 6.2 договору, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за загальний період з серпня 2024 року по серпень 2025 року у сумі 12 518 грн. 53 коп. а також 3% річних за загальний період прострочення з 06.08.2024 по 22.08.2025 у сумі 3 006 грн. 00 коп.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь сплачений ним при подачі позову судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 12.09.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява (вх. суду №42084/25 від 25.09.2025), в якій він просить суд:

- постановити ухвалу, якою закрити провадження у справі в частині стягнення з відповідача основного грошового зобов`язання, у зв`язку із його виконанням відповідачем, та в частині стягнення з відповідача: 29 357 грн. 44 коп. - пені; 3 006 грн. 00 коп. - відсотків річних, та12 518 грн. 53 коп. - інфляційних втрат, у зв`язку з відмовою позивача від позову;

- повернути відповідачу 50% сплаченого ним судового збору, а саме 1 514 грн. 00 коп. з Державного бюджету України.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, а також докази, долучені позивачем до матеріалів справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пекканіска" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопрогресбуд" заборгованість за договором оренди обладнання № 7-27022024/1 від 27.02.2024 у загальному розмірі 164 981 грн. 79 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором оренди обладнання № 7-27022024/1 від 27.02.2024 в частині повної та своєчасної сплати орендної плати, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 120 099 грн. 82 коп. За прострочення виконання зобов`язання на підставі, пункту 6.2 договору, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 06.08.2024 по 22.08.2025 в сумі 29 357 грн. 44 коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України, а також пункту 6.2 договору, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за загальний період з серпня 2024 року по серпень 2025 року у сумі 12 518 грн. 53 коп. а також 3% річних за загальний період прострочення з 06.08.2024 по 22.08.2025 у сумі 3 006 грн. 00 коп.

У той же час, в процесі розгляду справи судом, позивач повідомив суд, зокрема, про те, що відповідачем добровільно була погашена сума основного боргу в сумі 120 099 грн. 82 коп.

На підтвердження погашення заборгованості відповідачем до заяви були долучені:

1) платіжна інструкція № 3579 від 28.08.2025 на суму 40 000 грн. 00 коп. з призначенням платежу: "ч/оплата за оренду рах. № 3404 від 31.07.2025" (а.с.71);

2) платіжна інструкція № 3868 від 10.09.2025 на суму 80 099 грн. 82 коп. з призначенням платежу: "оплата за договором оренди обладнання № 7-27022024/1 від 27.02.2024" (а.с.72).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Дослідивши документи, надані позивачем, судом встановлено, що предмет спору за позовними вимогами в частині стягнення основного боргу в сумі 120 099 грн. 82 коп., - відсутній.

Таким чином, враховуючи встановлені вище обставини справи щодо підтвердження належними доказами факту погашення частини спірної заборгованості відповідачем після звернення позивача із позовом до суду, господарський суд приходить до висновку, що закриття провадження у справі не суперечить чинному законодавству та не порушує права чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

Частиною 3 статті 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Отже, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині вимог про стягнення основного боргу в сумі 120 099 грн. 82 коп., у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Крім того, суд відзначає, що відповідно до пункту 1 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь - якій стадії судового процесу.

Відповідно до статті 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Так, у поданій до суду заяві про відмову від позовних вимог позивач зазначає, що стороною відповідача було частково виконано грошові зобов`язання, що є предметом спору у даній справі, а саме було повністю сплачено основний борг на загальну суму 120 099 грн. 82 коп., на підставі чого, з метою мирного врегулювання спору, у зв`язку із виконанням відповідачем основного грошового зобов`язання, позивач прийняв рішення відмовитися від решти позовних вимог.

Дослідивши зміст поданої позивачем заяви, суд приймає її в якості відмови від позову в частині вимог про стягнення 29 357 грн. 44 коп. пені,12 518 грн. 53 коп. інфляційних втрат та 3 006 грн. 00 коп. 3% річних порядку статті 191 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що вказана заява надійшла до суду за допомогою системи "Електронний суд" та підписана у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи представником позивача - Філоненком Ярославом Андрійовичем, повноваження якого підтверджуються трудовим контрактом № 14/к-тр від 31.03.2024 (а.с. 85-86).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що вказана дія не суперечить законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Таким чином, господарський суд, перевіривши повноваження особи, яка підписала заяву про відмову позивача від позову, враховуючи, що позивачеві відомі правові наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі, суд дійшов до висновку, що дана відмова не суперечить чинному законодавству та не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів, у зв`язку з чим підлягає прийняттю.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Частиною 3 статті 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Отже, суд вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову в частині вимог про стягнення 29 357 грн. 44 коп. пені, 12 518 грн. 53 коп. інфляційних втрат та 3 006 грн. 00 коп. 3% річних та закрити провадження у справі в цій частині на підставі пункту 4 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо розподілу судових витрат по справі суд зазначає таке.

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", з урахуванням норм частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 3 028 грн. 00 коп.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду:

- позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028 грн. 00 коп.) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 059 800 грн. 00 коп.);

- позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, суд відзначає, що згідно із частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки позовну заяву у даній справі було подано до суду через систему "Електронний суд", судовий збір, який підлягав сплаті позивачем, становить 2 422 грн. 40 коп., але позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп.

При цьому, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Суд відзначає, що, у зв`язку з внесенням позивачем судового збору у більшому розмірі, частина судового збору (605 грн. 60 коп.) підлягає поверненню позивачу з державного бюджету в порядку, передбаченому пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" (після надходження відповідного клопотання за ухвалою суду).

Крім того, за приписом пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки основний борг в сумі 120 099 грн. 82 коп. був добровільно та у повному обсязі погашений відповідачем після звернення позивача із позовом до суду, у зв`язку з чим провадження у справі судом закривається через відсутність предмета спору, то судовий збір в сумі 1 763 грн. 41 коп., пропорційній вказаним вимогам, підлягає поверненню позивачеві.

Крім того, відповідно до частин 1, 4 статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма закріплена в частині 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір".

Таким чином, 50 відсотків ставки судового збору, пропорційного розміру вимог, від яких позивач відмовився, а саме: 329 грн. 49 коп. також підлягає поверненню позивачу з бюджету.

Отже, загальна сума судового збору, яка підлягає поверненню з Державного бюджету позивачу, складає 2 698 грн. 50 коп. (605 грн. 60 коп. + 1 763 грн. 41 коп. + 329 грн. 49 коп.).

Суд відзначає, що оскільки в своїй заяві позивач невірно визначив суму судового збору, яка підлягає поверненню з державного бюджету (позивач зазначив 1 514 грн. 00 коп.), питання щодо повернення судового збору в сумі 2 698 грн. 50 коп. буде вирішено судом в порядку, передбаченому пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" (після надходження відповідного клопотання щодо повернення 2 698 грн. 50 коп. судового збору, за ухвалою суду).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 20, 46, 73 - 79, 86, 91, 123, 191, 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Пекканіска" від позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопрогресбуд" про стягнення заборгованості за договором оренди обладнання № 7-27022024/1 від 27.02.2024 в частині вимог про стягнення 29 357 грн. 44 коп. пені, 12 518 грн. 53 коп. інфляційних втрат та 3 006 грн. 00 коп. 3% річних.

2. Закрити провадження у справі № 904/5118//25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пекканіска" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопрогресбуд" про стягнення заборгованості за договором оренди обладнання № 7-27022024/1 від 27.02.2024 у загальному розмірі 164 981 грн. 79 коп.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 26.09.2025.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала складена та підписана - 26.09.2025.

Суддя Ю.В. Фещенко