ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2025м. ДніпроСправа № 904/2890/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Перової О.В., за участю секретаря судового засідання Карпенка М.О., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Дніпровської міської ради, 49000, м.Дніпро, просп.Дмитра Яворницького, буд.75,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтапрайм", 18002, м.Черкаси, вул.Святотроїцька, буд.55 А,

про стягнення безпідставно збережених коштів

Представники:

від позивача: Костюченко Олександр Тимофійович

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

02.06.2025 Дніпровська міська рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про забезпечення позову до його пред`явлення, в якій просить вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю НАФТАПРАЙМ (), а саме: автозаправна станція: літ.А-1 будівля операторської з магазином загальною площею 60.1 кв.м.; літ.Б - навіс, літ.В - пункт заміни мастил (тимч.), навіси літ.Г, Д, № 1, 2 - паливнороздавальна колонка, № 3, 4 очисні споруди, № 5-8 ємність для зберігання паливно-мастильних матеріалів, № 9-12 - оглядовий колодязь рівня ґрунтових вод, № 13 - пристрій прийому та зливу палива, № 14 - ємність для зберігання зріджених вуглеводневих газів, № 15 - колонка газороздавальна, № 16, 17, 20 - блискавковідвід, № 18 - покажчик в`їзд, № 19 - цінове табло, І, ІІ, ІІІ - замощення, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, буд.23 Ж (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101) та на грошові кошти, що обліковуються на розрахункових рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю НАФТАПРАЙМ () у межах суми стягнення в розмірі 1 969 973,87грн до набрання рішенням у справі законної сили.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2025 справу № 904/2890/25 передано на розгляд судді Перовій О.В.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2025 у справі № 904/2890/25 заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову задоволено у повному обсязі, накладено арешт на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтапрайм", 18002, м.Черкаси, вул.Святотроїцька, буд.55 А, , а саме: автозаправна станція: літ.А-1 будівля операторської з магазином загальною площею 60.1 кв.м.; літ.Б - навіс, літ.В - пункт заміни мастил (тимч.), навіси літ.Г, Д, № 1, 2 - паливнороздавальна колонка, № 3, 4 очисні споруди, № 5-8 ємність для зберігання паливно-мастильних матеріалів, № 9-12 - оглядовий колодязь рівня ґрунтових вод, № 13 - пристрій прийому та зливу палива, № 14 - ємність для зберігання зріджених вуглеводневих газів, № 15 - колонка газороздавальна, № 16, 17, 20 - блискавковідвід, № 18 - покажчик в`їзд, № 19 - цінове табло, І, ІІ, ІІІ - замощення, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, буд.23 Ж (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101) та на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтапрайм", 18002, м.Черкаси, вул.Святотроїцька, буд.55 А, у межах суми стягнення у розмірі 1 969 973,87грн (один мільйон дев`ятсот шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят три гривні 87 копійки) до набрання рішенням у справі законної сили.

Дніпровська міська рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю НАФТАПРАЙМ про стягнення безпідставно збережених коштів з використання земельної ділянки комунальної власності за кадастровим номером :07:382:0039 без достатньої правової підстави у розмірі 1 969 973,87грн.

Також позивач просить суд судові витрати покласти на відповідача.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2025 справу № 904/2890/25 передано на розгляд судді Перовій О.В.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2025 у справі № 904/2890/25 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16.07.2025 об 11:30год.

До канцелярії суду через систему "Електронний суд" надійшла заява від 16.06.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтапрайм" про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суд Дніпропетровської області від 02.07.2025 у справі № 904/2890/25 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтапрайм" про скасування заходів забезпечення позову.

У підготовче засідання з`явився представник позивача. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, явку повноважного представника не забезпечив, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення копії ухвали суду від 27.06.2025 до його електронного кабінету, про що свідчить довідка про доставку електронного листа від 01.07.2025, причини неявки суду не повідомив.

У підготовчому засіданні 16.07.2025 судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 06.08.2025 о 15год 30хв, що занесено до протоколу судового засідання.

У підготовче засідання з`явився представник позивача. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, явку повноважного представника не забезпечив, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення копії ухвали суду від 16.07.2025 до його електронного кабінету, про що свідчить довідка про доставку електронного листа від 16.07.2025, причини неявки суду не повідомив.

У підготовчому засіданні 06.08.2025 судом постановлено ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 24.09.2025 об 11год 00хв, одночасно із наданням можливості учасникам судового процесу подати до першого засідання по суті додаткові пояснення та докази, що занесено до протоколу судового засідання.

У судове засідання з`явився представник позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, явку повноважного представника не забезпечив, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення копії ухвали суду від 06.08.2025 до його електронного кабінету, про що свідчить довідка про доставку електронного листа від 07.08.2025, причини неявки суду не повідомив.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 24.09.2025 проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на земельній ділянці за адресою: м.Дніпро, вул. Робоча, буд. 23 Ж розташовані: автозаправна станція: літ. А-1 будівля операторської з магазином загальною площею 60.1 кв.м.; літ.Б-навіс, літ.В-пункт заміни мастил (тимч.), навіси літ.Г,Д, № 1,2 - паливнороздавальна колонка, № 3,4 очисні споруди, № 5-8 ємність для зберігання паливно-мастильних матеріалів, № 9-12 - оглядовий колодязь рівня грунтових вод, №13-пристрій прийому та зливу палива, №14-ємність для зберігання зріджених вуглеводневих газів, №15-колонка газороздавальна, №16,17,20-блискавковідвід, №18- покажчик «в`їзд», №19-цінове табло, І,ІІ,ІІІ-замощення.

Власником нерухомого майна за адресою: м.Дніпро, вул. Робоча, буд. 23 Ж, з 14.03.2017 є Товариство з обмеженою відповідальністю «НАФТАПРАЙМ» на підставі акту прийому-передачі, серія та номер: 1301, 1302, виданий 14.03.2017 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Катериною Юріївною.

Інспекцією з державного контролю за використанням та охороною земель Дніпровської міської ради здійснено обстеження земельної ділянки комунальної форми власності за адресою: м.Дніпро, вул. Робоча, буд. 23 Ж (кадастровий номер :07:382:0039), за результатами якого складено акт обстеження земельної ділянки від 18.04.2025 року № 0192.

Зазначеним актом встановлено, що доступ до земельної ділянки: частково обмежений, місцями огороджена парканом з бетонних плит. Заїзд/виїзд здійснюється зі сторони вул.Робоча. На земельній ділянці розташовано автозаправний комплекс, що складається з: одноповерхової будівлі операторської, перед якою встановлено металевий навіс на опорах, де розміщено 2 паливороздавальні колонки на бетонній основі; металевих підземних паливних резервуарів; автогазозаправочного пункту з колонкою та надземною ємністю для зберігання зрідженого газу; будівлі-намету (пункту зміни мастил (тимч) та навісів. На момент обстеження на території автозаправної станції господарська діяльність з продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів, а також пального не здійснювалась. Покриття земельної ділянки асфальт, частково викладена тротуарною плиткою, частково має грунтове покриття з наявними деревами та зеленими насадженнями; місцями захаращена сміттям. Відповідно до відомостей Державного земельного кадастру на земельній ділянці зареєстровано обмеження у використанні, а саме: охоронна зона навколо (уздовж) об`єкта зв`язку. Згідно з графічними матеріалами (М 1:500) містобудівного кадастру під земельною ділянкою покладено електрокабелі низької напруги та електричний кабель зв`язку, на яких знаходиться навіси та будівля-намет. Площа обстежуваної земельної ділянки, відповідно до кадастрового номера :07:382:0039, становить 0,2117 га.

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру відсутні відомості щодо реєстрації речових прав на земельну ділянку по вулиці Робоча, буд. 23 Ж у м.Дніпро.

Позивач покликається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтапрайм» використовує земельну ділянку :07:382:0039 без достатньої правової підстави без укладеного договору оренди, за відсутності державної реєстрації речового права на земельну ділянку, відповідно до статей 125, 126 Земельного кодексу України та зберігає кошти, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою, у зв`язку з чим Дніпровська міська рада звернулася із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти за користування земельною ділянкою за період з 01.01.2022 по 29.05.2025 у розмірі 1 969 973,87грн.

Листом від 30.05.2025 № 1/5-189 комісія з визначення розміру збитків, заподіяних Дніпровській міській раді, власникам землі та землекористувачам при використанні земельних ділянок Дніпровської міської ради, було запропоновано у триденний строк від дня пред`явлення вимоги сплатити кошти. Згаданий лист був залишений відповідачем без відповіді.

Предметом спору є стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтапрайм" земельною ділянкою :07:382:0039, яка розташована по вулиці Робоча, буд. 23 Ж у м.Дніпро.

Оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи у їх сукупності, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За умовами частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків.

Верховний Суд, розглядаючи спори у подібних правовідносинах, у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку із безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Правові підстави користування земельною ділянкою комунальної власності за змістом глави 15 Земельного кодексу України реалізується через право постійного користування або право оренди.

Частиною першою статті 93 і статтею 125 Земельного кодексу України визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини першої статті 96 Земельного кодексу України).

Принцип платного використання землі також передбачено статтею 206 Земельного кодексу України, за змістом якої використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, тут і далі - у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу).

Згідно зі статтями 122 - 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено частиною першою статті 21 Закону України "Про оренду землі".

Водночас Земельний кодекс України регламентує перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду.

Відповідно до частин першої, другої статті 120 цього Кодексу (у редакції, чинній на час набуття відповідачем права власності на нежитлову будівлю, розташовану на земельній ділянці) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Верховний Суд, розглядаючи спори у подібних правовідносинах, у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Водночас Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі №200/606/18 зазначила, що принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди відомий ще за часів Давнього Риму (лат. superficies solo cedit - збудоване приростає до землі). Цей принцип має фундаментальне значення та глибокий зміст, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.

Звідси власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна. Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 15.12.2021 у справі №924/856/20.

Таким чином, положення глави 15, статей 120, 125 Земельного кодексу України, статті 1212 Цивільного кодексу України дають підстави вважати, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа, яка придбала такий об`єкт стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований, а відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення прав на цю ділянку (без укладення договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, від 13.02.2019 у справі №320/5877/17, у постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі №912/1188/17, від 21.01.2019 у справі №902/794/17, від 04.02.2019 у справі №922/3409/17, від 12.03.2019 у справі №916/2948/17, від 09.04.2019 у справі №922/652/18, від 21.05.2019 у справі №924/552/18, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі №922/1008/15, від 07.12.2016 у справі №922/1009/15, від 12.04.2017 у справах №22/207/15 і №922/5468/14 та у постанові Верховного Суду від 17.03.2020 у справі №922/2413/19.

Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України. Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц та від 20.09.2018 у справі № 925/230/17.

Суд з`ясував, що за відповідачем з 14.03.2017 на праві приватної власності зареєстровані будівлі та споруди автозаправної станції, а саме: літ.А-1 будівля операторської з магазином загальною площею 60.1 кв.м.; літ.Б - навіс, літ.В - пункт заміни мастил (тимч.), навіси літ.Г, Д, № 1, 2 - паливнороздавальна колонка, № 3, 4 очисні споруди, № 5-8 ємність для зберігання паливно-мастильних матеріалів, № 9-12 - оглядовий колодязь рівня ґрунтових вод, № 13 - пристрій прийому та зливу палива, № 14 - ємність для зберігання зріджених вуглеводневих газів, № 15 - колонка газороздавальна, № 16, 17, 20 - блискавковідвід, № 18 - покажчик в`їзд, № 19 - цінове табло, І, ІІ, ІІІ - замощення, розташовані по вулиці Робоча, буд.23 Ж.

Водночас відповідач з часу набуття права власності на нерухоме майно до теперішнього часу належним чином не оформив речові права щодо спірної земельної ділянки та не сплачував за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі.

Розмір коштів, які підлягають стягненню у даній справі, позивачем розраховано комісією з визначення розміру збитків, заподіяних Дніпровській міській раді, власникам землі та землекористувачам при використанні земельних ділянок Дніпровської міської ради на підставі:

- акту Інспекції з державного контролю за використанням та охороною земель Дніпровської міської ради від 18.04.2025 року, складеного за результатами обстеження земельної ділянки з кадастровим номером :07:382:0039 з додатками;

- довідки про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки від 23.05.2025 за 2022-2024 роки;

- витягу № НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок відповідно до якого розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки складає за 2024 рік 13 707 034,36грн;

- витягу № НВ-025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок відповідно до якого розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки складає за 2025 рік 15 345 694,86грн;

- листа Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 09.05.2025 за № 22249/5/04-36-04-05-12.

Відповідач не є власником земельної ділянки або постійним землекористувачем, а відтак не є платником земельного податку.

Відповідач не є юридичною особою, яка звільняється від обов`язку сплати коштів за користування земельною ділянкою відповідно до статті 297 Податкового кодексу України.

Відповідно до інформації Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради у 2025 році (станом на 05.06.2025) до бюджету Дніпровської міської ради територіальної громади кошти за шкоду, що заподіяна на земельних ділянках державної та комунальної власності, які не надані у користування та не передані у власність, внаслідок їх самовільного зайняття, використання не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу; відшкодування збитків за погіршення якості ґрунтового покриву тощо та за неодержання доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок кошти від Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтапрайм" не надходили.

Отже ТОВ Нафтапрайм володіє лише нерухомістю, яка знаходиться на спірній земельній ділянці, а з моменту виникнення права власності на вказане нерухоме майно у відповідача виник обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, яка знаходиться під нерухомим майном.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у постанові від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20 виснував, що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими.

Отже, з дня набуття права власності на об`єкти нерухомого майна, а саме з 14.03.2017, ТОВ " Нафтапрайм", як власник такого майна, став фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташоване таке майно, а тому з 14.03.2017 у ТОВ " Нафтапрайм" виник обов`язок належним чином оформити правовідносини щодо користування земельною ділянкою (укласти відповідний договір, оформити речові права на земельну ділянку) та сплачувати за користування земельною ділянкою, на якій розташовано майно.

При цьому, необхідно зазначити, що відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 642/4792/17, від 01.08.2022 у справі № 545/40/20, від 05.10.2022 у справі № 915/767/21, від 21.02.2024 у справі № 646/4738/19, від 02.07.2024 у справі № 644/8837/19, від 06.11.2024 у справі № 915/767/21, для застосування положень статті 1212 Цивільного кодексу України не є обов`язковим встановлення сформованості земельної ділянки.

Верховний Суд у постанові від 27.07.2022 у справі №644/3932/18-ц виснував, що посилання відповідача на те, що спірна земельна ділянка не має меж, встановлених у передбачений законом порядку, а також спірній земельній ділянці не присвоєно кадастровий номер, у зв`язку із цим, на її думку, спірна земельна ділянка не може вважатися сформованою об`єктом цивільних прав, що унеможливлює укладення договору оренди землі та сплату орендної плати не можуть бути прийняті до уваги як такі, що не спростовують доводів позивача про фактичне користування відповідачкою земельною ділянкою у зазначених межах відповідно до акту її обстеження, яка огороджена парканом, та не звільняють відповідача від обов`язку слати земельного податку щодо земельних ділянок, відносно яких відсутня довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки, податок на які розраховується у відсотках від добутку базової вартості одного квадратного метра земель міста, помноженої на коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (під житлові та громадську забудову, для промисловості, транспорту тощо), та на зональний коефіцієнт, який характеризує містобудівну цінність території у межах населеного пункту (економіко-планувальної зони) за один квадратний метр оподаткування, відповідно прийнятих та чинних у спірний період рішень міської ради.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 06.12.2023 по справі №643/12527/18.

Так, відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 18.04.2025 року № 0192, складеного Інспекцією з державного контролю за використанням та охороною земель Дніпровської міської ради, вказане нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці, площа якої складає 0,2117 га.

Отже ТОВ Нафтапрайм зберігає кошти, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою, площею 0,2117 га, за відсутності укладеного договору, тим самим збільшує вартість власного майна, а Дніпровська міська рада втрачає належне їй майно (кошти від орендної плати), тобто відбувся факт безпідставного збереження коштів у розмірі орендної плати відповідачем за рахунок позивача.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам суд виходить, зокрема, із того, що відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно зі статтею 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Комісією з визначення розміру збитків, заподіяних Дніпровській міській раді, власникам землі та землекористувачам при використанні земельних ділянок Дніпровської міської ради, проведено розрахунок недоотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою ТОВ Нафтапрайм (безпідставно збережених коштів у розмірі належної до сплати орендної плати) за фактичний період використання землекористувачем земельної ділянки, а саме, за період з 01.01.2022 по 29.05.2025, який складає 1 969 973,87грн.

За результатами перевірки розрахунку позивача судом порушень не встановлено.

З огляду на викладене, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення безпідставно збережених коштів з орендної плати за період з 01.01.2022 по 29.05.2025 у розмірі 1 969 973,87грн.

Щодо судових витрат.

Згідно із частиною першою статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (стаття 9 Закону України "Про судовий збір").

Оскільки при зверненні до Господарського суду Дніпропетровської області заявлено вимогу майнового характеру (1 969 973,87грн), позивач сплатив судовий збір у розмірі 29 549,61грн, про що свідчить платіжна інструкція № 1330 від 11.06.2025.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у справі покладається на відповідача у розмірі 29 549,61грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтапрайм" про стягнення безпідставно збережених коштів задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтапрайм", 18002, м.Черкаси, вул.Святотроїцька, буд.55 А, на користь Дніпровської міської ради, 49044, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, буд.75, кошти у розмірі 1 969 973,87грн (один мільйон дев`ятсот шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят три гривні 87 копійок) набутих без достатньої правової підстави внаслідок несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою за кадастровим номером :07:382:0039 та судового збору у розмірі 29 549,61грн (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот сорок дев`ять гривень 61 копійка).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 26.09.2025

Суддя О.В. Перова