ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2025 р. Справа №909/684/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді І.Б. Малех

суддів І.Ю. Панова

О.В. Зварич

cекретар судового засідання Д.Т.Залуцький

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, б/н від 07.08.2025 (вх. № апеляційного суду 01-05/2432/25 від 08.08.2025)

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 29 липня 2025 року (суддя Максимів Т.В., ухвалу складено та підписано 30.07.2025)

у справі №909/684/23

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Цитадель ІІ"

про зобов`язання вчинити певні дії.

за участю представників, учасників процесу:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від скаржника: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду Івано-Франківської області перебувала справа №909/684/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Цитадель ІІ" про зобов`язання надати учаснику товариства ОСОБА_1 шляхом надсилання на адресу: АДРЕСА_1 належним чином засвідчені копії протоколів зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника); статуту товариства та зміни до статуту; протоколів загальних зборів учасників; документів товариства, що регулюють діяльність органів товариства та зміни до них; положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття); протоколів засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства; аудиторських висновків та результатів надання інших аудиторських послуг; річної фінансової звітності; документів звітності, що подаються відповідним державним органам; документів, пов`язаних з випуском емісійних цінних паперів; інших документів, передбачених законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства; документів, що підтверджують права товариства на майно; документів бухгалтерського обліку.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 18.10.2023 позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Цитадель ІІ" про зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Абзац 2 резолютивної частини рішення викладено у такій редакції:

Товариству з обмеженою відповідальністю "БК Цитадель ІІ", вул. Лисецька, буд. 10, с. Старий Лисець, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область, 77452 (код 41217035) надати учаснику товариства ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) шляхом надіслання на адресу: АДРЕСА_1 належним чином засвідчені копії протоколів зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника); статуту товариства та зміни до статуту; протоколів загальних зборів учасників; документів товариства, що регулюють діяльність органів товариства та зміни до них; положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття); протоколів засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства; аудиторських висновків та результатів надання інших аудиторських послуг; річної фінансової звітності; документів звітності, що подаються відповідним державним органам; документів, пов`язаних з випуском емісійних цінних паперів; інших документів, передбачених законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства; документів, що підтверджують права товариства на майно; документів бухгалтерського обліку.

Вказане рішення залишене без змін постановою Західного апеляційного суду від 22.01.2024.

14.11.2023 Господарський суд Івано-Франківської області на виконання рішення видав накази.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 29 липня 2025 року задоволено скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державних виконавців Івано-Франківського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вх.№5404/25 від 02.04.2025. Визнано протиправною бездіяльність Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в особі в.о. начальника, державного виконавця Сергія Стельмаха в частині невиконання пунктів 2, 3, 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 05.03.2025 р. у справі №909/684/23, що унеможливило виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 18.10.2023 у справі №909/684/23. Визнано протиправною бездіяльність Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в особі в.о. начальника, державного виконавця Сергія Стельмаха щодо примусового виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 18.10.2023. Визнано протиправною бездіяльність Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі Головного державного виконавця Оксани Чернеги в частині винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання та відмови у відкритті виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 18.10.2023. Повторно зобов`язано Івано-Франківський відділ державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відкрити виконавче провадження на підставі заяви ОСОБА_1 про примусове виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 18.10.2023 у справі №909/684/23. Зобов`язано у десятиденний строк з дня одержання цієї ухвали повідомити Господарський суд Івано-Франківської області та ОСОБА_1 про її виконання в порядку ст.345 ГПК України.

Івано-Франківський відділ державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, не погодившись з винесеною ухвалою подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що вона прийнята з неповним дослідженням матеріалів та обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема, п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник просить скасувати ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 29 липня 2025 в даній справі.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11 серпня 2025 року (головуючий суддя Малех І.Б., судді Зварич О.В., Панова І.Ю.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, б/н від 07.08.2025 (вх. № апеляційного суду 01-05/2432/25 від 08.08.2025) на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 29 липня 2025 року у справі №909/684/23. Витребувано матеріали справи №909/684/23 в Господарського суду Івано-Франківської області.

15.08.2025 в канцелярію апеляційного суду поступили матеріали справи №909/684/23.

В подальшому ухвалою суду від 18.08.2025 розгляд справи №909/684/23 призначено в судове засідання на 17 вересня 2025 року.

Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою, судова колегія Західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 29 липня 2025 року у справі №909/684/23 нормам чинного матеріального та процесуального права, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 14.02.2025 ОСОБА_1 подав суду першої інстанції скаргу на дії (бездіяльність) державного виконавця, в якій просив суд: 1) визнати протиправною бездіяльність посадової особи Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції державного виконавця Матієшин Наталії Дмитрівни в частині винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання та відмови у відкритті виконавчого провадження; 2) зобов`язати посадову особу Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - державного виконавця Матієшин Наталію Дмитрівну відкрити виконавче провадження на підставі заяви ОСОБА_1 про примусове виконання рішення суду від 18.10.2023 по справі № 909/684/23.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 05.03.2025 скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Івано-Франківського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вх.№1286/25 від 14.02.2025 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність посадової особи Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції державного виконавця Матієшин Наталії Дмитрівни в частині винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання та відмови у відкритті виконавчого провадження. Зобов`язано посадову особу Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції державного виконавця Матієшин Наталію Дмитрівну усунути порушення (поновити порушене право заявника), шляхом відкриття виконавчого провадження на підставі заяви Тимчука Андрія Степановича про примусове виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 18.10.2023 у справі №909/684/23.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 27.05.2025 ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 05.03.2025 у справі № 909/684/23 залишено без змін.

07.03.2025 стягувач повторно звернувся до Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 18.10.2023 у справі №909/684/23.

Відповідно до листа Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України №В-17/52052 від 25.03.2025, виконуючий обов`язки начальника Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Сергій Стельмах повідомив представника позивача про оскарження ухвали суду від 05.03.2025.

27.03.2025 головний державний виконавець Оксана Чернега, керуючись п.7 ч.4 ст.4 ЗУ "Про виконавче провадження" винесла повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання та відмову у відкритті виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 18.10.2023.

02.04.2025 через систему "Електронний суд" від представника Тимчука А.С. надійшла скарга вх.№5404/25 на бездіяльність державного виконавця Івано-Франківського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Скарга мотивована тим, що державні виконавці, всупереч приписів статей 343, 345 ГПК України не виконали ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 05.03.2025 у справі №909/684/23 чим допустили бездіяльність, що безпосередньо порушує права та законні інтереси скаржника, оскільки внаслідок такої бездіяльності так і не було відкрите виконавче провадження на підставі наказу про примусове виконання рішення від 14.11.2023.

Відповідно до положень статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом частини першої статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина перша статті 327 ГПК України).

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 345 ГПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Із ч. 7 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" вбачається судові, що рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

В ухвалі Господарського суду Івано_Франківської області від 05.03.2025 встановлено, що виконавчий документ містить всі необхідні реквізити; доказів добровільного виконання рішення суду в матеріалах справи відсутні, тому державний виконавець Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зобов`язаний виконувати свої повноваження, визначені ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", а саме виконати рішення у примусовому порядку. Суд зобов`язав Івано-Франківський відділ державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції усунути порушення (поновити порушене право заявника), шляхом відкриття виконавчого провадження на підставі заяви ОСОБА_1 про примусове виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 18.10.2023 у справі №909/684/23 та у десятиденний строк з дня одержання цієї ухвали повідомити Господарський суд Івано-Франківської області та ОСОБА_1 про її виконання в порядку ст.345 ГПК України.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (див. рішення від 19.03.1997 зі справи "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004 зі справи "Шмалько проти України").

У рішенні від 15 жовтня 2009 року Європейський суд з прав людини у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" вказав на те, що відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу.

Європейський суд з прав людини також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

У справі "Фуклєв проти України" (рішення від 07 червня 2005 року) Європейський суд з прав людини вказав, що держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Сукупний аналіз рішень Європейського суду з прав людини у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України" достеменно засвідчує його однозначну позицію про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з Конституцією України.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що всупереч вимогам ухвали суду від 05.03.2025, яка набрала законної сили, Івано-Франківський відділ державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вказані в ухвалі порушення не усунув, про виконання вказаної ухвали в порядку ст. 345 ГПК України суд не повідомив, у зв`язку з чим повторно допустив бездіяльність що призвела до безпідставного невиконання рішення господарського суду, що набрало законної сили.

В силу приписів ч. 2 ст. 343 ГПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, суд першої інстанції здійснюючи судовий контроль за виконанням судового рішення дійшов висновку про обґрунтованість скарги вх.№5404/25 від 02.04.2025 та визнав протиправною бездіяльність Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі в.о. начальника, державного виконавця Сергія Стельмаха та Головного державного виконавця Оксани Чернеги.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що вимоги скарги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Твердження апелянта, які викладені в апеляційній скарзі, про те, що судом першої інстанції прийнято ухвалу з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, не знайшло свого підтвердження під час апеляційного перегляду, а тому відхиляються колегієї суддів як безпідставні та такі, що спростовані вищевикладеним.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд враховує висновки, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006), де вказано, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Згідно ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за апелянтом.

Керуючись ст. ст. 129, 236, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, б/н від 07.08.2025 (вх. № апеляційного суду 01-05/2432/25 від 08.08.2025) залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 29 липня 2025 року у справі №909/684/23 залишити без змін.

3. Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Івано-Франківський відділ державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

4. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів відповідно до ст.ст. 286-289 ГПК України.

5. Матеріали справи №909/684/23 повернути в Господарський суд Івано-Франківської області.

Повний текст постанови складено та підписано 23.09.2025.

Головуючий суддя І.Б. Малех

Суддя І.Ю. Панова

Суддя О.В. Зварич