ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" жовтня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3397/24(916/2834/25)
Господарський суд Одеської області у складі судді Деркач Т. Г.

за участю секретаря судового засідання Джабраїлової В. В.

розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

справу № 916/3397/24(916/2834/25)

за позовом: Приватного підприємства "НИКОЛЬТРЕЙД"

до відповідача: Акціонерного товариства "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ"

про стягнення 200 000 грн

за участю представників:

від позивача: Квіткін Ю. М.;

від відповідача: не з`явився;

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.09.2024 відкрито провадження у справі про банкрутство ПП Никольтрейд; визнано конкурсні грошові вимоги ТОВ Молочна компанія Галичина; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Сибаля А. М.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.12.2024 суд, зокрема, тимчасово поклав виконання обов`язків директора Приватного підприємства "НИКОЛЬТРЕЙД" на розпорядника майна арбітражного керуючого Сибаля Андрія Михайловича до призначення у порядку, визначеному законодавством та установчими документами, нового керівника боржника та виконавчих органів управління боржника.

21.07.2025 до господарського суду надійшла позовна заява Приватного підприємства "НИКОЛЬТРЕЙД" про стягнення з Акціонерного товариства "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" 200 000 грн безпідставно набутих коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю правової підстави для перерахування коштів.

Процесуальні дії суду

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.07.2025 суд прийняв позовну заяву ПП "НИКОЛЬТРЕЙД" до розгляду та відкрив провадження у справі. Справу постановив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження в межах справи про банкрутство № 916/3397/24 із присвоєнням справі № 916/3397/24(916/2834/25) з повідомленням сторін. Судове засідання щодо розгляду справи по суті призначив на 18.09.2025 о 10:15.

28.07.2025 за вх.№23735/25 господарський суд одержав клопотання позивача про долучення доказів.

08.09.2025 господарський суд постановив ухвалу, якою задовольнив заяву ПП НИКОЛЬТРЕЙД про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за вх.№ 25524/25 від 14.08.2025 у справі № 916/3397/24(916/2834/25).

У судовому засіданні 18.09.2025 за участі представника позивача у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду та арбітражного керуючого, суд постановив ухвалу без оформлення окремого документа, якою відклав судове засідання на 02.10.2025 о 14:00, із викликом учасників справи у судове засідання.

01.10.2025 за вх.№30617/25 та 02.10.2025 за вх.№30650/25 господарський суд одержав клопотання позивача про долучення доказів.

У судовому засіданні 02.10.2025 за участю представника позивача у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, суд на підставі ст. 240 ГПК України проголосив скорочене (вступну та резолютивну частини) судового рішення.

Відповідач у судові засідання не з`явився, відзиву на позов не надав.

При цьому, ухвали суду не було направлено відповідачу на адресу: 72319, Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Героїв України, буд. 175, яка зазначена у позові та у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, у зв`язку із тим, що поштові відділення не працюють в умовах воєнного стану.

Натомість на виконання вимог ч. 1 ст. 121 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України від 15.04.2014 № 1207-VII відповідача про дату, час і місце судового засідання повідомлено судом шляхом розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України». Тобто, в силу вимог абз. 3 ч. 1 ст. 121 вказаного Закону України відповідачі вважається повідомленими про розгляд даної справи судом.

Отже, беручи до уваги, що господарський суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення учасників справи про дату, час і місце розгляду судової справи, та забезпечення реалізації учасниками справи своїх прав на судовий захист, в тому числі шляхом надання відповідних заяв по суті справи, суд вважає за можливе вирішити справу за наявними матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України та за відсутністю сторін у судовому засіданні.

Обставини справи встановлені судом

Згідно з платіжним дорученням № 417 від 28.06.2022 Приватне підприємство "НИКОЛЬТРЕЙД" перерахувало на поточний рахунок Акціонерного товариства "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" грошові кошти в сумі 125 000,00 грн із призначенням платежу "Оплата за товар зг. дог.№ 42 від 18.02.2020р. у т.ч. ПДВ 20% - 20 833,33 грн".

Перерахування коштів підтверджується також банківською випискою за рахунком за 28.06.2022.

Також Приватне підприємство "НИКОЛЬТРЕЙД" ще одним платіжним дорученням № 418 від 28.06.2022 перерахувало на поточний рахунок Акціонерного товариства "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" грошові кошти в сумі 125 000,00 грн із призначенням платежу "Оплата за товар зг. дог.№ 42 від|18.02.2020р. у т.ч. ПДВ 20% - 20 833,33 грн", що також підтверджується банківською випискою.

Договору № 42 від 18.02.2020 у матеріалах справи не міститься.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридичною адресою відповідача є територія, тимчасово окупована російською федерацією: 72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Героїв України, буд. 175.

Відповідач в процесі припинення не перебуває.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень відомості у справах № 908/3224/21, № 908/417/22 свідчать, що АТ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" брало участь у справі в Господарському суді Запорізької області у 2024 та 2025 роках.

Згідно з доданим скріншотом електронного кабінета платника податків АТ "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" за період з 24.02.2022 по 01.10.2025 жодних записів про реєстрацію податкової накладної, податкових зобов`язань у вказаному кабінеті не міститься.

Висновки суду

Частинами 1-3 та 6 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є інші юридичні факти.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Зі змісту вказаної норми права випливає, що права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця такого майна з використанням установленого главою 83 ЦК України правового механізму лише у разі наявності речово-правових відносин безпосередньо між власником та володільцем майна.

Для утворення складу відповідної правової конструкції необхідною є наявність таких умов:

1) збільшення майна, яким також є грошові кошти, в однієї особи та втрата такого майна іншою особою, тобто збільшення або збереження коштів в особи є наслідком втрати або недоотримання їх іншою особою;

2) причинний зв`язок між збільшенням майна (коштів) в однієї особи i відповідною втратою майна (коштів) іншою особою;

3) відсутність достатньої правової підстави для збільшення майна (коштів) в однієї особи за рахунок іншої особи.

Тобто, у разі коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, відповідні приписи можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдносин i їх юридичному змісту.

Водночас, оскільки для кондикційних зобов`язань важливим є обставини неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 Цивільного кодексу України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження майна/грошових коштів, а не конкретна підстава, за якої це відбулося.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 2 ст. 11, ст. 207 Цивільного кодексу України унормовано, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, а також інші юридичні факти.

Господарський суд вважає за необхідне звернути увагу, що визначити правову природу договору у даному випадку неможливо, оскільки відсутні документи для вчинення такої дії, а тому суд керується загальними нормами щодо врегулювання правовідносин за укладеними договорами.

Частина 1 статті 530 ЦК України визначає, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У постанові від 06.02.2020 у справі № 910/13271/18 Верховним Судом зазначено, що набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення ст. 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі.

Тобто, набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

У постанові від 07.02.2024р. у справі №910/3831/22 Велика Палата Верховного Суду, відступивши від висновків, викладених у постанові Касаційного цивільного суду від 02.02.2021р. у справі №330/2142/16-ц та постановах Касаційного господарського суду від 23.04.2019р. у справі №918/47/18, від 17.08.2021р. у справі №913/371/20 та від 27.03.2019р. у справі №905/1313/18, наголосила, що зобов`язання повернути безпідставно набуте майно виникає в особи безпосередньо з норми статті 1212 ЦК України на підставі факту набуття нею майна (коштів) без достатньої правової підстави або факту відпадіння підстави набуття цього майна (коштів) згодом. Виконати таке зобов`язання особа повинна відразу після того, як безпідставно отримала майно або як підстава такого отримання відпала. Це зобов`язання не виникає з рішення суду. Судове рішення в цьому випадку є механізмом примусового виконання відповідачем свого обов`язку з повернення безпідставно отриманих коштів, який він не виконує добровільно.

Суд установив, що позивач перерахував відповідачу кошти на підставі платіжних доручень.

Правова підстава договір № 42 від|18.02.2020 в матеріалах справи відсутня, відповідач не скористався власним правом на подання відзиву та спростування відсутності договору.

Важливим фактом, який суд бере до уваги, є відсутність жодних відомостей у електронному кабінеті платника податків відповідача щодо зареєстрованих податкових накладних.

Приписами статей 73, 74, 76, 78, 79, 86 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведених обставин, господарський суд дійшов висновку, що Приватне підприємство "НИКОЛЬТРЕЙД" перерахувало кошти Акціонерному товариству "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" за відсутності правової підстави, а отже вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути 200 000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 42 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 7, 20, 42, 73-74, 77-80, 86, 129, 233, 236-238, 240, 252 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" (, місцезнаходження: 72319, Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Героїв України, буд. 175) на користь Приватного підприємства "НИКОЛЬТРЕЙД" (, місцезнаходження: 73000, м. Херсон, Миколаївське шосе, буд. 25) 200 000,00 грн безпідставно набутих коштів, а також витрат зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 03 жовтня 2025 р.

Суддя Т.Г. Деркач