УХВАЛА

01 жовтня 2025 року

м. Київ

cправа № 925/1552/23

Верховний Суд у складі колегії судді Касаційного господарського суду:

Булгакової І. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 )

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2025 у справі

за позовом Державної екологічної інспекції Центрального округу

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Клуб сиру"

про стягнення 811 724,50 грн,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 як особа, яка не брала участі у справі та яка зверталася з апеляційною скаргою, 17.09.2025 (через систему "Електронний суд") звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2025 (про закриття апеляційного провадження), а справу №925/1552/23 направити до суду апеляційної інстанції для розгляду.

Дослідивши матеріали поданої касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з такого.

Відповідно до приписів пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; Кодекс) визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено, підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, предметом касаційного оскарження є ухвала Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2025 про закриття апеляційного провадження апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2024 у справі №925/1552/23.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Абзацом третім пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України встановлено, що у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Зазначення суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права полягає в тому, що скаржник повинен у касаційній скарзі вказати, порушення яких конкретно норм матеріального та/або процесуального права припустився суд апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення, а також обґрунтування того, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування і яким чином воно вплинуло на прийняття цього рішення.

Приписами частини третьої статті 311 ГПК України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Отже, системний аналіз наведених положень ГПК України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний абзац частини другої статті 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Однак касаційна скарга не містить належних обґрунтувань того, в чому саме полягало порушення або неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права (яких саме) під час постановлення оскаржуваної ухвали про закриття апеляційного провадження, та посилання на підставу подання касаційної скарги, яка визначена відповідним абзацом статті 287 ГПК України, як для оскарження судових рішень, передбачених пунктами 2, 3 частини першої цієї ж норми, а Суд не наділений повноваженнями доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які скаржник не навів у її тексті.

Водночас Суд звертає увагу скаржника, що наведені окремі посилання на норми Кримінального кодексу України у контексті доводів касаційної скарги не беруться судом до уваги та не можуть ототожнюватись як обґрунтування неправильного застосовування судами попередніх інстанцій саме цих норм права, оскільки ця справа переглядалася судами попередніх інстанції за нормами ГПК України.

З огляду на викладене скаржнику необхідно з посиланням на підставу подання касаційної скарги, визначену відповідним абзацом частини другої статті 287 ГПК України, обґрунтувати, які саме норми матеріально чи процесуального права, на його думку, порушені судом апеляційної інстанції при ухвалені оскаржуваної в касаційному порядку ухвали, та в чому саме полягало таке порушення, що призвело до прийняття незаконного судового рішення, з огляду на предмет касаційного оскарження.

Враховуючи, що скаргу подано без додержання вимог щодо змісту касаційної скарги, викладеного у пункті 5 частини другої статті 290 ГПК України, суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без руху.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже, суд касаційної інстанції зазначає, що скаржнику необхідно усунути недоліки, шляхом подання касаційної скарги у новій редакції, в якій зазначити підставу для касаційного оскарження ухвали суду апеляційної інстанції з посиланням на відповідний абзац частини другої статті 287 ГПК України та належним чином обґрунтувати, у чому, на думку скаржника, полягало неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права (зазначити яких саме), що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у цій справі.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2025 зі справи № 925/1552/23 залишити без руху.

2. Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, який становить не більше 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліків через систему "Електронний суд" або поштою за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду І. В. Булгакова