СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м. Харків Справа №922/1232/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І., суддя Хачатрян В.С.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харків (вх.№1485Х від 27.06.2025) на рішення Господарського суду Харківської області від 11.06.2025 у справі №922/1232/25 (м. Харків, суддя Аюпова Р.М., повне рішення складено 11.06.2025)

за позовом Акціонерного товариства «Завод «Надія», смт. Пісочин, Харківський район, Харківська область,

до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харків, м. Харків,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,

про стягнення 59 717, 24 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерне товариство «Завод «Надія», смт. Пісочин, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харків, м. Харків, про стягнення компенсації за спожиту Військовою частиною НОМЕР_1 електричної енергії з розподілом електричної енергії в сумі 59 717, 24 грн. Також просив суд покласти на відповідача судові витрати.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 11.06.2025 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харків на користь Акціонерного товариства «Завод «Надія» компенсацію за спожиту Військовою частиною НОМЕР_1 електричну енергію з розподілом електричної енергії в сумі 59 717, 24 грн, судовий збір у розмірі 3 028, 00 грн.

Квартирно-експлуатаційний відділ міста Харків з вказаним судовим рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм чинного законодавства, просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 11.06.2025 по справі №922/1232/25 та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування своєї позиції по справі апелянт зазначає, що позивач рахунки за вересень, жовтень, листопад, грудень 2024, на оплату не надавав чим сам позбавив себе можливості вчасно отримати відшкодування за отримані військовою частиною комунальні послуги. Також апелянт зазначає, що позивачем до позовної заяви не додано жодного документу (доказу), що підтверджує розмір заборгованості у вигляді понесених витрат з оплати послуг за електричну енергію за вересень 2024 року. Таким чином сума заборгованості що була стягнута з Відповідача за вересень 2024 року у розмірі 6746,15 гривень, не підтверджена жодним доказом, що є підставою у відмові в задоволені позовних вимог.

Системою автоматизованого розподілу справ відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 27.06.2025 для розгляду справи №922/1232/25 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І., суддя Хачатрян В.С.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.07.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харків (вх.№1485Х від 27.06.2025) на рішення Господарського суду Харківської області від 11.06.2025 у справі №922/1232/25. Розгляд апеляційної скарги ухвалено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Ухвалено витребувати з Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/1232/25. Встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали. Відзив має бути оформлено у відповідності до вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України, якою, зокрема, передбачено, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

08.07.2025 до Східного апеляційного господарського суду надійшла справа №922/1232/25 (вх.№8397) в 1 томі.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№8656 від 14.07.2025), в якому просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В обґрунтування своєї позиції по справі позивач посилається на те, що у відповіді відповідача на вимогу позивача про сплату боргу взагалі не згадувались будь-які підстави про необґрунтованість вимог позивача або відсутність документів, що перешкоджають відповідачу виконати свої зобов`язання за Договором №1035 від 23.07.2024. У згаданій відповіді відповідач повідомив позивача лише про відсутність належного фінансування, що є єдиним перешкоджанням для належного виконання взятих на себе зобов`язань за Договором №1035 від 23.07.2024. Одночасно позивач звертає увагу на те, що відповідач не тільки не вірно вказав номер договору на який посилається у апеляційній скарзі, але невірно зазначає суму боргу та період за який позивач просить стягнути борг.

Від апелянта надійшли додаткові пояснення у справі (вх.№8766 від 15.07.2025) в яких він зазначає, що в апеляційній скарзі КЕВ м. Харків помилково було зазначено Договір спільного безоплатного користування нерухомим майном за №61 замість вірного №314; підставами для скасування оскаржуваного рішення є відсутність доказів на підтвердження розміру заборгованості за вересень 2024 року.

Суд зазначає, що враховуючи, що ціна позову в даній справі є меншою від ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судом було попереджено сторони, що апеляційна скарга буде розглянута за правилами ч. 10 ст. 270 ГПК України без повідомлення учасників справи.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Матеріалами справи, даними електронної системи підтверджується належне повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та розгляд справи в порядку, передбаченому ч. 10 ст. 270 ГПК України.

Заперечень проти розгляду апеляційної скарги в даному порядку від сторін не надійшло.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, між АТ «Завод «Надія» (позивач), Харківським квартирно - експлуатаційним управлінням (відповідач), яке в даний час має назву Квартирно-експлуатаційний відділ міста Харкова та Військовою частиною НОМЕР_2 (третя особа) укладено договір № 314 від 13.06.2024 спільного тимчасового безоплатного користування нерухомим майном.

Відповідно до умов договору позивач надає третій особі можливість спільного тимчасового безоплатного користування нерухомим майном (п. 1.1. договору), а відповідно з п. 3.2. договору відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу витрати за комунальні послуги, які були отримані третьою особою за час дії договору за договорами відшкодування комунальних послуг.

Відповідно до п. 3.3. договору всі відшкодування за отримані послуги третьою особою сплачуються відповідачем за відповідним пакетом документів.

На виконання означених умов договору між позивачем, відповідачем та третьою особою був укладених похідний договір - договір № 1035 від 23.07.2024 про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію та за послуги з розподілу електричної енергії/перетікання реактивної енергії та додаткову угоду № 1 від 04.08.2024, а в подальшому додаткову угоду № 2 від 16.10.2024 до договору №1035 від 23.07.2024.

Пунктом 8.2. договору відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу вартість комунальних послуг та всі витрати пов`язані з їх споживанням третьою особою у процесі дії договору.

Станом на час звернення до суду із даною позовною заявою відповідач сплатив позивачу компенсацію вартості електричної енергії та за послуги з розподілу електричної енергії/перетікання реактивної енергії за червень-серпень 2024 року.

Як вказує позивач з вересня по грудень 2024 року грошові кошти - компенсація вартості електричної енергії та за послуги з розподілу електричної енергії/перетікання реактивної енергії на рахунок позивача від відповідача не надходили. Вартість послуг за спожиту електричну енергію з розподілом електричної енергії/ перетіканням реактивної електричної енергії склала 59 717, 24 грн ПДВ, що підтверджується рахунками АТ «Харківобленерго». Також позивач вказує, що обсяг спожитої електричної енергії та її вартість підтверджено третьою особою шляхом підписання актів виконаних робіт (послуг) та інших документів, які своєчасно були надані позивачем на адресу відповідача для їх підписання та проведення оплати.

З метою досудового врегулювання спору позивач 18.02.2025 надіслав на адресу відповідача вимогу про підписання пакету документів, передбачених розділом 3 договору №1035 (актів виконаних робіт/послуг із відповідними додатками ) та про сплату наявної суми боргу.

Позивачем сума спожитої електричної енергії та розподіл електричної енергії за період з вересня по грудень 2024 року включно сплачена, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

Відповідач у своїй відповіді за вих.№583/1281 від 06.03.2025 повідомив позивача, що є бюджетною установою, яка у своїй діяльності фінансується з державного бюджету та є розпорядником бюджетних коштів виключно в рамках взятих на себе зобов`язань бюджетного періоду. Фактично проведення бюджетних платежів здійснюється органами Казначейства України в рамках бюджетного періоду та затвердженого бюджету розпорядника бюджетних коштів.

Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача з даним позовом до Господарського суду Харківської області за захистом свого порушеного права.

Суд першої інстанції встановив, що заборгованість відповідача за спожиту третьою особою електричну енергію у вересні, жовтні, листопаді, грудні 2024 у розмірі 59 717, 24 грн є доведеною матеріалами справи та не спростованою відповідачем належними доказами.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача заборгованості за спожиті Військовою частиною НОМЕР_1 комунальні послуги, а саме: електричну енергію, за послуги з розподілу електричної енергії/перетікання реактивної енергії

За приписами ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями ст.ст.627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права (ч. 1 ст. 761 ЦК України).

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України).

Статтею 793 ЦК України визначені вимоги до форми договору найму будівлі або іншої капітальної споруди, згідно з якими договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню, крім договору, предметом якого є майно державної або комунальної власності, який підлягає нотаріальному посвідченню у разі, якщо він укладений за результатами електронного аукціону строком більше ніж на п`ять років.

У відповідності до ч. 1 ст. 795 ЦК України, передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи викладене, дослідивши текст укладеного між позивачем, відповідачем та третьою особою тристороннього договору тимчасового безоплатного користування від 13.06.2024 №314, колегія суддів дійшла висновку, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором найму нерухомого майна, а спірні правовідносини, які виникли між сторонами на підставі зазначеного договору, є правовідносинами щодо користування третьою особою нерухомим майном без сплати за його використання, але з відшкодуванням відповідачем всіх витрат за спожиті третьою особою комунальних послуг за час дії цього Договору.

В даному випадку, відповідно до п.3.2 договору відповідач взяв на себе зобов`язання відшкодовувати позивачу всі витрати за комунальні послуги за договорами відшкодування комунальних послуг, які були отримані стороною-2 за час дії цього договору. Відповідно до п.3.3. відшкодування за спожиті комунальні послуги стороною 2 сплачуються стороною 3 на підставі укладених договорів на відшкодування окремо за кожним видом наданих комунальних послуг та підтвердних документів щодо виставлених рахунків на оплату комунальних послуг.

У відповідності до вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

За приписами ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, згідно положень Цивільного кодексу України, що регулюють загальні умови виконання зобов`язання, відшкодування вартості одержаної від постачальника електричної енергії та спожитої стороною-2 повинна проводитись відповідачем відповідно до умов договору та чинних нормативно-правових актів.

Як вже було зазначено вище між сторонами було укладено Договір № 1035 від 23.07.2024 про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію та за послуги з розподілу електричної енергії/перетікання реактивної енергії та додаткову угоду № 1 від 04.08.2024, а в подальшому додаткову угоду № 2 від 16.10.2024 до договору №1035 від 23.07.2024..

Відповідно до п.3.4. договору №1035 від 23.07.2024 щомісячно, в термін до 15 числа місяця за розрахунковим, сторона 2 та сторона 3 повинні надати стороні 1 акт виконаних робіт (наданих послуг), до якого додаються відповідні документи: п.3.5. та акт звірки взаєморозрахунків. До акту виконаних робіт сторона 2 повинна надати наступний пакет підтверджуючих документів: копії рахунків та/або актів приймання-передачі на постачання електричної енергії, отриманих від постачальника стороною 2; копії актів про обсяги розподіленої електричної енергії, отриманих від оператора розподілу стороною 2; акт фіксації показників лічильника електричної енергії, підписаний стороною 2 та стороною 3.

Матеріали справи містять, зокрема, акт виконаних робіт (наданих послуг) до договору №1035 від 23.07.2024 про відшкодування витрат за спожиту електричну енергії та за послуги з розподілу електричної енергії, перетікання реактивної енергії. Вказаний акт містить інформацію про кількість спожитої та розподіленої енергії, тариф, період та загальну суму. А саме, за спожиту електричну енергію за період з 01.10.2024 по 31.10.2024 - 2424 кВт на загальну суму 17946,00 грн; за розподіл електричної енергії за період з 01.10.2024 по 31.10.2024 2424 кВт на загальну суму 5290,49 грн; за спожиту електричну енергію за період з 01.11.2024 по 30.11.2024 1500 кВт на загальну суму 11189,30 грн; за розподіл електричної енергії за період з 01.11.2024 по 30.11.2024 - 1500 кВт на загальну суму 3273,82 грн; за спожиту електричну енергію за період з 01.12.2024 по 31.12.2024 1500 кВт на загальну суму 11997,66 грн; за розподіл електричної енергії за період з 01.12.2024 по 31.12.2024 - 1500 кВт на загальну суму 3273,82 грн. Усього за період з 01.10.2024 по 31.12.2024 - 52971,09 грн.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що сама по собі відсутність підписаного відповідачем акту приймання-передачі не спростовує факту поставки та споживання відповідного ресурсу.

Будь-яких інших актів, які б містили інформацію про кількість, тариф споживання/розподілу електричної енергії за вересень 2024 року матеріали справи не містять.

Крім того, матеріали справи містять підписаний позивачем та третьою особою Акт фіксації показників лічильника електричної енергії до Договору №1035 від 23.07.2024 за період з 01.10.2024 по 31.12.2024.

Також в матеріалах справи наявний лист від 10.02.2025, який був надісланий позивачем та отриманий відповідачем, що не заперечується сторонами, з якого вбачається, що позивач направив вимогу, в тому числі, разом із завіреними копіями Актів приймання-передачі електричної енергії від АТ «Харківобленерго», Актів приймання-передачі про надання послуг з розподілу електричної енергії, Акти про обсяги розподіленої електричної енергії від АТ «Харківобленерго», що підтверджують суму та кількість спожитої електричної енергії. Будь-яких конкретних зазначень за який саме період було направлено вимогу про сплату - з тексту листа не вбачається.

Втім аналізуючи відповідь відповідача у листі №583/1281 від 06.03.2025 на вищевказаний лист від 10.02.2025 колегія суддів встановлює, що відповідач не заперечує про наявність заборгованості з відшкодування понесених витрат з оплати за спожиту електричну енергію та послуги з розподілу електричної енергії/перетікання реактивної енергії за період з 01.10.2024 по 31.12.2024. При цьому відповідач окремо нічого не вказує ні про об`єм, ні про вартість спожитої/розподіленої електричної енергії.

З огляду на відсутність посилання на інший період у листі від 10.02.2025 та зважаючи на період, який вказано у відповіді відповідача №583/1281 від 06.03.2025 колегія суддів приходить до висновку, що відповідні документи були надані саме за період з 01.10.2024-31.12.2024.

Між тим доказів сплати за визнаний у листі період відповідачем зроблено не було. У вказаному листі-відповіді відповідач посилається на неможливість здійснити відшкодування у спірний період через відсутність відповідного бюджетного асигнування. Однак колегія суддів зазначає, що відсутність необхідних коштів, в тому числі внаслідок відсутності відповідного бюджетного фінансування, не може бути підставою для звільнення відповідача як Платника за договором №1035 від належного виконання зобов`язань за цим договором.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та в рішенні від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України" також зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Аналогічний правовий висновок про те, що сама собою відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання викладено в постанові ВСУ від 22.03.17р. у справі №3-77гс17, у постановах КГС у складі ВС від 27.03.18р. у справах №925/246/17, №925/974/17, а також у постанові ВП ВС від 10.04.18р. у справі №12-46гс18.

Відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Тож відсутність у боржника необхідних коштів або взяття ним зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень не звільняє його від обов`язку виконати господарські зобов`язання.

Також колегія суддів вказує, що ненадання позивачем рахунків на оплату не є відкладальною умовою в розумінні ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в силу ст. 613 цього Кодексу, тобто наявність або відсутність рахунків не звільняє відповідача від обов`язку сплатити вартість фактично спожитої третьою особою електричної енергії відповідно до умов договору №1035 від 23.07.2024 про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію та за послуги з розподілу електричної енергії/перетікання реактивної енергії, що також не суперечить ч. 1 ст. 692 ЦК України.

Таким чином, колегія суддів вважає доведеними позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожиту третьою особою електричну енергію у жовтні, листопаді, грудні 2024 у розмірі 52971,09 грн. Заявлені позивачем 6746,15 грн не підтверджені матеріалами справи, як і не підтверджена сума заборгованості за вересень 2024 року.

Відповідно до частини 1 статті 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

З огляду на викладене, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про часткове задоволення апеляційних вимог, часткове скасування рішення суду з прийняттям нового рішення в скасованій частині. Зокрема, колегія суддів вирішила рішення Господарського суду Харківської області від 11.06.2025 у справі №922/1232/25 скасувати в частині задоволення позовних вимог про стягнення 6746,15 грн з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову в позові.

Згідно частині 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 3 статті 273 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу, постанову суду першої інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан, який продовжено до 05.11.2025 (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.07.2025 № 4524-IX).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

З огляду на поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку встановленого ст.273 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, п.2, ч.1 ст.275, п.п.1,2,3 ч.1 ст.277, ст.ст.282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харків задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Харківської області від 11.06.2025 у справі №922/1232/25 скасувати в частині стягнення 6746,15 грн компенсації за спожиту Військовою частиною НОМЕР_1 електричну енергію з розподілом електричної енергії та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні цих вимог.

В решті рішення Господарського суду Харківської області від 11.06.2025 у справі №922/1232/25 залишити без змін.

Викласти абзаци перший та другий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харків (61024, м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 61; ) на користь Акціонерного товариства «Завод «Надія» (вул. Надії, 15-А, смт. Пісочин, Харківській район, Харківської обл., 62416; ) компенсацію за спожиту Військовою частиною НОМЕР_1 електричну енергію з розподілом електричної енергії в сумі 52971,09 грн, судовий збір у розмірі 2685,84 грн.».

Стягнути з Акціонерного товариства «Завод «Надія» (вул. Надії, 15-А, смт. Пісочин, Харківській район, Харківської обл., 62416; ) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харків (61024, м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 61; ) 410,60 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки касаційного оскарження передбачено ст.ст.286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 29.09.2025.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.І. Склярук

Суддя В.С. Хачатрян