ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року Черкаси справа №925/726/25

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І. із секретарем судового засідання Солов`єм А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу

за позовом Канівської міської ради (вулиця Олега Кошового, 3, місто Канів, Черкаська область, 19000, ідентифікаційний код 33362991)

до фізичної особи-підприємця Пересунька Олександра Микитовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про повернення самочинно зайнятої земельної ділянки та стягнення 53952,48 грн,

за участю представника відповідача Ведмедя П.В., адвокат,

20.06.2025 Канівська міська рада звернулася у Господарський суд Черкаської області із позовом до фізичної особи-підприємця Пересунька Олександра Микитовича, у якому просить суд повернути самочинно зайняту земельну ділянку площею 0,0338 га (відповідно до схеми розміщення земельної ділянки) та стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно збережені кошти за фактичне використання земельної ділянки у розмірі 53952,48 грн за період з 01.01.2022 до 31.12.2024. У позовній заяві позивач також просить суд стягнути з відповідача на користь виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області судові витрати зі сплати судового збору у сумі 4844,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору оренди №387К від 07.08.2014 відповідач отримав у користування земельну ділянку кадастровий номер :01:003:0138 комунальної власності загальною площею 110,00 м2, у тому числі 91,00 м2 під капітальною забудовою, 19,00 м2 під проїздами, проходами та площадками для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, за адресою місто Канів, вулиця Енергетиків. Цей договір був укладений між позивачем та відповідачем з метою будівництва і обслуговування будівель торгівлі під нежитловим приміщенням (магазин), площею 227,70 м2, яке знаходиться за адресою місто Канів, вулиця Енергетиків, 27/3 та належить відповідачу на праві власності. За доводами позивача, відповідач самовільно займає земельну ділянку значно більшою площею 0,0338 га, з яких 0,0110 га знаходиться в його користуванні на праві оренди, а 0,0228 га використовується самовільно, без належного оформлення документів та без сплати за її використання. Оскільки відповідач, не є власником земельної ділянки, не має права постійного користування, а тому єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата. За доводами позивача, відповідач набувши право власності на комплекс нежитлових будівель, який розташований на орендованій земельній ділянці, не оформив та не зареєстрував право землекористування на ту частину, яка не входить до орендованої, і починаючи з 01.01.2022 і по цей час, не сплачував плату за користування земельною ділянкою у встановленому законодавчими актами розмірі та порядку. Отже, відповідач зберіг у себе грошові кошти у формі орендної плати, яку йому необхідно було сплачувати позивачу за період фактичного користування ним земельною ділянкою. За розрахунком відділу комунального майна та земельних ресурсів виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області за період з 01.01.2022 до 31.12.2024 загальна сума заборгованості відповідача за фактичне користування складає 53952,48 грн.

У відповіді на відзив, позивач вказав, що спір винник у зв`язку із використанням відповідачем самовільно зайнятих двох земельних ділянок загальною площею 222,7 м2, з яких ділянка: площею 0,0181 га (перед приміщенням магазину) та площею 0,0157 га, за приміщенням магазину), тому і розрахунок вчинено за фактичне користування саме цими самовільно зайнятими земельними ділянками. Самовільно зайняті земельні ділянки загальною площею 0,0228 га не є сформованими, тому їм не присвоєні кадастрові номери. 30.07.2025 на виконання розпорядження міського голови №324-р від 30.07.2025 було утворено комісію по обстеженню земельної ділянки щодо самовільного зайняття та фактичного користування, розташованої за адресою: вулиця Енергетиків, 27/3, місто Канів Черкаської області. Члени комісії 30.07.2025 виконали заміри площ земельних ділянок, якими користується відповідач. Приміщення магазину побудовано на земельній ділянці площею 0,0110 га з кадастровим номером :01:003:0138, а вхідні східці до магазину розташовані вже на земельній ділянці комунальної власності площею 0,0181 га (перед приміщенням магазину). Уся площа земельної ділянки, що використовується відповідачем складається з трьох земельних ділянок (0,0181 га, 0,0110 га, 0,0157 га), які зображені на «Схемі розміщення земельних ділянок» обгороджена металевим парканом. Зелені насадження з боку (торця магазину) вищезазначених трьох земельних ділянок, якими користується відповідач перетворилися на здичавілі чагарники захаращені побутовим сміттям.

05.08.2025 від позивача до суду надійшла уточнена позовна заява, у прохальній частині якої позивач просив суд повернути самочинно зайняту земельну ділянку площею 222,7 м2 (відповідно до схеми розміщення земельної ділянки) та стягнути з Пересунька Олександра Микитовича на користь Канівської міської ради Черкаської області безпідставно збережені кошти за фактичне використання земельної ділянки у розмірі 53952,48 грн за період з 01.01.2022 до 31.12.2024.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги вважає безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Відзив мотивований тим, що на підставі рішень Канівської міської ради №8-35 та №8-36 від 29.11.2007 відповідач визнаний переможцем конкурсу щодо набуття права оренди земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі в районі міського ринку та транспортної розв`язки по вулиці Енергетиків у місті Каневі Черкаської області. У відповідності до розроблених на той час містобудівних вимог до земельної ділянки, що передавалася в оренду від 09.10.2007, а також містобудівних вимог, які затверджені рішенням виконавчого комітету Канівської міської ради «Про затвердження містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки» від 22.10.2009 №455 було визначено 6 земельних ділянок (по 400 квадратних метрів кожна) загальною площею 0,24 га для здійснення будівництва зблокованого торгівельного комплексу з шести окремих магазинів приватними підприємцями Загребельним М.В., Болсуновим П.О., (два), Дорош В.П., Мартинюк Л.І. та Пересуньком О.М.

Після завершення будівництва торгівельного закладу (далі - магазин), зареєстровано право власності на об`єкт нерухомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою №435223549 від 14.07.2025. Канівська міська рада передала відповідачу в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0138 загальною площею 110,00 м2 за договором оренди №387-К від 07.08.2014 з терміном дії до 01.10.2024. У травні 2022 року відповідач звернувся до позивача із заявою про надання дозволу на викуп земельної ділянки площею 110,00 м2, на якій розташований його заклад торгівлі. Проте, протягом майже двох років депутати міської ради не змогли зібратися на сесію, у зв`язку з чим розгляд вказаної заяви не відбувався. Згодом у листі від 17.04.2024 №01-01-12/884/1 Канівська міська рада необґрунтовано звинуватила відповідача у самовільному зайнятті невстановленої земельної ділянки та вимагала її звільнити. Отже, відповідач як добросовісний землекористувач, вжив всіх залежних від нього заходів щодо впорядкування відносин із Канівською міською радою щодо користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:003:0138, звернувшись, у порядку встановленому чинним законодавством щодо викупу вказаної земельної ділянки та поновлення (продовження) договору оренди. Проте з незрозумілих причин, позивач по цей час не розглянув вказані заяви та не прийняв жодного законного рішення щодо порушених питань.

Відповідач після 01.10.2024 продовжує користуватися земельною ділянкою з кадастровим номером :01:003:0138, своєчасно сплачуючи орендну плату у встановленому розмірі, тому відповідач вважає, що строк дії договору оренди №387-К від 07.08.2014 є продовженим до 01.10.2034 на підставі статті 764 Цивільного кодексу України. Надана позивачем «Схема розміщення земельної ділянки» не містить жодного слова про самовільне зайняття будь-яких земельних ділянок. Схема не містить кадастрових номерів земельних ділянок, та не містить жодних інших даних щодо прив`язки до місцевості, що в свою чергу унеможливлює визначити їх місце знаходження та приналежність. Не зрозуміло, з чого Канівська міська рада зробила висновок про те, що відповідач самочинно користується земельною ділянкою площею 0.0338 га та не зрозуміло де вона знаходиться, і чи існує взагалі.

Отже відповідач стверджує, що він користується виключно земельною ділянкою з кадастровим номером :01:003:0138, яку було передано йому у користування Канівською міською радою відповідно до договору оренди від 07.08.2014 №387-К. Жодних самовільно зайнятих ділянок у користуванні відповідач не має та ніколи не мав. Враховуючи викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 25.06.2025 суд прийняв заяву позивача до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення ухвали про прийняття справи до свого провадження для подання суду відзиву на позовну заяву та усіх письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Цією ж ухвалою призначено підготовче засідання у справі об 11 год 00 хв 06.08.2025.

Протокольною ухвалою від 06.08.2025 суд задовольнив клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи та відклав підготовче засідання у справі до 12 год 00 хв 20.08.2025.

20.08.2025 позивач надіслав суду додаткові докази (які були також надані позивачем до відповіді на відзив), а саме: розпорядження міського голови №324-р від 30.07.2025; акт обстеження земельної ділянки щодо самовільного зайняття та фактичного користування, яка розташована за адресою вулиця Енергетиків, 27/3, місто Канів Черкаської області на виконання розпорядження міського голови №324-р від 30.07.2025; схему розміщення земельних ділянок, що використовує Пересунько О.М. та фотоматеріали на п`яти аркушах.

Протокольною ухвалою від 20.08.2025 суд прийняв уточнену позовну заяву до розгляду, відмовив у прийнятті додаткових доказів, оскільки вони подані з порушенням строку та створені вже після звернення позивача з цим позовом до суду, закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті о 10 год 30 хв 16.09.2025.

Позивач (його представник) у судове засідання 16.09.2025 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справ був повідомлений належним чином, про що є відомості у матеріалах справи.

Представник відповідача у судовому засіданні 16.09.2025 проти задоволення позову заперечив та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 16.09.2025 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Територіальна громада міста Канева в особі Канівської міської ради є власником земельної ділянки із кадастровим номером :01:003:0138 площею 0,011 га, яка знаходиться за адресою вулиця Енергетиків у місті Каневі. Дата державної реєстрації земельної ділянки 24.02.2009, що підтверджене інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Рішенням виконавчого комітету Канівської міської ради №455 від 22.10.2009 серед іншого затверджено містобудівні умови і обмеження забудови земельних ділянок у місті Каневі по вулиці Енергетиків (район транспортної розв`язки), які надані приватним підприємцям Загребельному М.В., Болсунову П.О., Пересуньку О.М., Дорош В.П. та Мартинюк Л.І. відповідно до результатів конкурсів №2 та №3 відповідно від 26.06.2007 та від 29.11.2007 (а.с.43).

Згідно з містобудівними умовами і обмеженнями забудови земельних ділянок у місті Каневі по вулиці Енергетиків (район транспортної розв`язки), вид об`єкта містобудування: нове будівництво зблокований торгівельний комплекс з окремих магазинів (замовники праватні підприємці Загребельний М.В., Болсунов П.О., Дорош В.П., Мартинюк Л.І., Пересунько О.М. Площа земельної ділянки: шість земельних ділянок з розмірами у плані 10*40 400,00 м2. Загальна площа 0,24 гектарів. Вимоги до організації під`їздів до будівлі/споруди, пішохідних переходів, місць паркування транспортних засобів: з північної сторони зблокованого торгівельного комплексу з шести магазинів вздовж проїзної частини вулиці Енергетиків влаштувати місце для паркування автомобілів; влаштувати тротуар шириною 2 метри від існуючого тротуару по вулиці Енергетиків до будівель магазинів; з проїзної частини вулиці Енергетиків передбачити влаштування службового заїзду до підвальних складських приміщень шести окремих магазинів зблокованого торгівельного комплексу з південної тильної сторони будівлі (а.с.44-45).

07.08.2014 між Канівською міською радою (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Пересуньком О.М. (орендар) укладено договір оренди землі №387 К (далі договір, а.с.10-12). За умовами цього договору орендодавець, на підставі рішень Канівської міської ради від 19.12.2013 №14-53, від 27.02.2014 №15-39 та від 05.08.2014 №17-18 надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка знаходиться у місті Каневі, вулиця Енергетиків (район транспортної розв`язки), із кадастровим номером :01:003:0138 (пункт 1 договору).

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 110,00 м2, у тому числі 91,00 м2 під капітальною забудовою, 19,00 м2 під проїздами, проходами та площадками (пункт 2 договору).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідно до витягу, виданого Держземагентства у Канівському району Черкаської області від 12.06.2014 №01-32/849, становить 44205,70 грн (станом на 02.06.2011) (пункт 4 договору).

Термін дії договору до 01.10.2024. Після закінчення строку договору орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору.

Оренда плата вносить орендарем у грошовій формі. Розмір орендної плати встановлюється на один місяць, починаючи з 02.06.2011 і становить 147,35 грн, починаючи з 01.01.2014 257,87 грн (пункт 8 договору).

Договір підписаний уповноваженим представником орендодавця та орендарем особисто та скріплений печатками орендодавця та орендаря.

На виконання умов договору оренди між орендодавцем та орендарем було підписано акт приймання-передачі земельної ділянки, згідно з яким орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне володіння та користування земельну ділянку площею 110,00 м2, яка знаходиться у місті Каневі по вулиці Енергетиків (район транспортної розв`язки). На земельній ділянці розташований магазин, форма ділянки прямокутна. Земельна ділянка надається в оренду терміном до 01.10.2024 (а.с.15).

Між орендодавцем та орендарем також був підписаний акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), згідно з яким будь-яких заперечень з боку представників при перенесені в натуру земельної ділянки не надано.

28.10.2014 за Пересуньком О.М. зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 110,00 м2, яка знаходиться по вулиці Енергетична у місті Каневі Черкаської області, із кадастровим номером :01:003:0138 на підставі договору оренди землі №387 К від 07.08.2014. Строк дії оренди: 01.10.2024 (а.с.13).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №435223549 від 14.07.2025 (а.с.41) за відповідачем зареєстровано право приватної власності на нежитлове приміщення (громадський будинок) загальною площею 222,70 м2, опис А магазин промислових товарів; мансардний поверх; цокольний поверх; сходи; сходи. Нежитлове приміщення знаходиться за адресою вулиця енергетиків, будинок 27/3, місто Канів, Черкаська область на земельній ділянці із кадастровим номером :01:003:0138. Право власності зареєстровано 10.11.2021.

13.05.2022 відповідач звернувся до міського голови Канівської міської ради із заявою, у якій просив надати дозвіл на викуп земельної ділянки площею 110,00 м2 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі із кадастровим номером :01:003:0138, яка розташована у місті Каневі, по вулиці Енергетиків, 27/3 та знаходиться в оренді відповідно до договору оренди землі від 07.08.2014 №387 К, або на який розташовані об`єкти нерухомого майна та належать на праві власності (а.с.55).

У листі №01-01-12/884/1 від 17.04.2024 Канівська міська рада зазначила, що фізична особа-підприємець за земельну ділянку площею 110,00 м2 сплачує до бюджету кошти, але додатково самовільно займає земельну ділянку значно більшою площею. У цьому листі позивач просив відповідача у термін до 15.05.2024 надати роз`яснення щодо підстав зайняття земельної ділянки значно більшою площею, сплатити кошти до місцевого бюджету за фактичне користування земельною ділянкою, а також вимагав звільнити самовільно зайняту земельну ділянку і привести її у придатний для використання стан (а.с.64).

У листі №01-01-12/969 від 29.04.2024 Канівська міська рада повідомила відповідача про те, що проєкт рішення щодо викупу земельної ділянки площею 110,00 м2 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі із кадастровим номером :01:003:0138 розглядався на засіданні комісії Канівської міської ради від 19.04.2024, проте не набрав відповідної кількості голосів і вважається відхиленим (а.с.65).

27.08.2024 відповідач звернувся до міського голови Канівської міської ради із заявою, яка була зареєстрована за №6605-0410, у якій просив поновити (продовжити) договір оренди землі на земельну ділянку площею 110,00 м2, яка розташована у місті Каневі (район транспортної розв`язки) із кадастровим номером :01:003:0138 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі терміном на 25 років (а.с.56).

У заяві від 08.01.2025 відповідач просив повторно внести на розгляд сесії Канівської міської ради питання продажу відповідачу земельної ділянки площею 110,00 м2 із кадастровим номером :01:003:0138. Відповідач також просив створити комісію по перевірці викладеної інформації про можливе самовільне зайняття відповідачем земельної ділянки, шляхом проведення відповідних обмірів земельної ділянки, узгодження меж ділянки та з`ясування усіх можливих спірних питань для усунення непорозумінь (а.с.58).

У листі №01-01-12/298 від 05.02.2025 Канівська міська рада повідомила відповідача про те, що на засіданні сесії Канівської міської ради проєкт рішення щодо продовження (поновлення) договору оренди №387 К від 07.08.2014 не набрав відповідної кількості голосів і вважається відхиленим та буде включений у порядок денний на наступну чергову сесії Канівської міської ради, а проєкт рішення щодо продажу земельної ділянки площею 110,00 м2 із кадастровим номером :01:003:0138 не набрав відповідної кількості голосів і вважається відхиленим, повторне його внесення до порядку денного на розгляд сесії Канівської міської ради не можливе, оскільки відповідач самовільно займає земельну ділянку значно більшою площею без належно оформлений документів та не сплачує кошти до місцевого бюджету за фактичне користування земельною ділянкою (а.с.66).

У листі №37 від 25.02.2025 позивач просив відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0228 га по вулиці Енергетиків (район транспортної розв`язки) у місті Каневі (а.с.67).

Відповідач також звертався до позивача із заявою від 10.03.2025 та від 16.04.2025, у яких вкотре просив Канівську міську раду вирішити питання щодо поновлення договору оренди земельної ділянки №397 К від 07.08.2014 та повторно внести на розгляд Канівської міської ради проєкт рішення «Про включення в Перелік земельних ділянок несільськогосподарського призначення, які підлягають продажу у 2025 році шляхом викупу» земельної ділянки площею 110,00 м2 із кадастровим номером :01:003:0138 (а.с.59-62).

У відповідь Канівська міська рада повідомила відповідача, що на підставі поданих відповідачем заяв, були підготовлені проєкти рішень, які розглядались на засіданні постійної комісії Канівської міської ради з питань земельних відносин, комунальної власності, архітектури та містобудування, проте на сесії міської ради не набрали відповідної кількості голосів і вважаються відхиленими (лист №01-01/818 від 03.04.2025, а.с.63).

У листі №01-03-02/П-156 від 20.05.2025 позивач повідомив відповідача про те, що проєкти рішень щодо продажу земельної ділянки площею 110,00 м2 із кадастровим номером :01:003:0138 та щодо поновлення (продовження) договору оренди землі №387 К від 08.08.2014 будуть розглядатися на сесії Канівської міської ради, яка відбудеться 29.05.2025 (а.с.68).

Згідно з довідкою Канівської міської ради №02-03/40 від 27.06.2025, за період з 01.04.2024 по теперішній час, через відсутність кворуму, не відбулося шість засідань Канівської міської ради (а.с.42).

На підтвердження самовільного зайняття відповідачем спірної земельної ділянки, позивачем у матеріали справи надана схема розміщення земельної ділянки, згідно з якою із земельною ділянкою площею 0,0110 га межують дві земельні ділянки площею 0,0181 га та 0,0157 га.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд при прийнятті рішення та оцінка аргументів учасників справи.

Звертаючись з цим позовом до суду, позивач посилається на самовільне зайняття та використання відповідачем земельної ділянки без належного оформлення документів та стягнення коштів за фактичне користування земельною ділянкою комунальної власності.

Статтею 14 Конституції України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правові підстави користування земельною ділянкою за змістом глави 15 Земельного кодексу України реалізується через право постійного користування або право оренди.

Згідно зі статтями 122-124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, які визначені у статті 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Частиною 1 статті 93 і статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено частиною 1 статті 21 Закону України «Про оренду землі».

Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини 1 статті 96 Земельного кодексу України).

Принцип платного використання землі також передбачено статтею 206 Земельного кодексу України, за змістом якої використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 4 Податкового кодексу України)

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Судом встановлено та визнається учасниками справи, що відповідач у відповідності до наведених вище положень отримав у користування земельну ділянку, яка належить до комунальної власності. Вказане право було реалізоване шляхом укладення з позивачем договору оренди №387 К від 07.08.2014, згідно з яким відповідач отримав у строкове платне користування земельну ділянку із кадастровим номером :01:003:0138 площею 110,00 м2, у тому числі 91,00 м2 під капітальною забудовою, 19,00 м2 під проїздами, проходами та площадками для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по вулиці Енергетиків.

Матеріалами справи також підтверджується, що за відповідачем зареєстровано право приватної власності на нежитлове приміщення (громадський будинок) загальною площею 222,70 м2, опис А магазин промислових товарів; мансардний поверх; цокольний поверх; сходи; сходи. Нежитлове приміщення знаходиться за адресою вулиця енергетиків, будинок 27/3, місто Канів, Черкаська область на земельній ділянці із кадастровим номером :01:003:0138.

З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач зазначає, що предметом спору є вимога про стягнення коштів за користування земельною ділянкою площею 222,7 м2, з яких ділянка площею 0,0181 га знаходиться перед приміщенням магазину, а ділянка площею 0,0157 га - за приміщенням магазину, тобто користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:003:0138 площею 110,00 м2 не входить до предмету спору, тому питання внесення плати за її користування не належить до предмету доказування у цій справі.

Обґрунтовуючи своє право на отримання плати за користування відповідачем спірними земельними ділянками міська рада посилається на безпідставне утримання відповідачем коштів, які він мав би сплатити за користування цими ділянками.

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно з статтею 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Тобто, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.

Як зазначено вище, відповідач є власником магазину промислових товарів загальною площею 222,70 м2, який знаходиться на земельній ділянці із кадастровим номером :01:003:0138.

Водночас, позивач зазначає, що для експлуатації цього нерухомого майна відповідач користується земельною ділянкою більшої площі, ніж та яка передана йому у користування на підставі договору оренди.

За змістом статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою.

Самовільне зайняття земельної ділянки - це фактичне заволодіння (чи заволодіння і користування) земельною ділянкою або її частиною, вчинене в особистих інтересах або інтересах інших осіб тим, кому ця ділянка у встановленому порядку не надавалась у володіння і користування (постійне, оренда, земельний сервітут, емфітевзис, суперфіцій) або не передавалась у власність, або за відсутності вчинення правочину щодо такої земельної ділянки (чи щодо об`єкта, розташованого на земельній ділянці).

Оскільки відповідно до вимог чинного законодавства обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, то відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

При цьому, у вирішенні питання про застосування відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки господарським судам необхідно враховувати, що саме по собі встановлення судом наявності фактичного користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на неї, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільного її зайняття. Господарським судам у вирішенні таких спорів необхідно досліджувати, чи передбачено спеціальним законом отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку для розміщення певних об`єктів, причини відсутності таких документів у особи, що використовує земельну ділянку, наявність у особи права на отримання земельної ділянки у власність чи в користування, вжиття нею заходів до оформлення права на земельну ділянку тощо.

Самовільне зайняття земельної ділянки є відмінним від користування земельною ділянкою за відсутності належним чином оформлених документів на неї. В свою чергу користування земельними ділянками без правовстановлюючих документів виключає юридичну кваліфікацію відносин як самовільне зайняття земельної ділянки, оскільки це є взаємовиключними юридичними поняттями.

Отже, у цій категорії справ позивачу необхідно довести, що відповідач самовільно зайняв земельну ділянку (не є законним користувачем (володільцем) земельної ділянки, чи що відповідач дійсно використовує земельну ділянку без належних на те підстав.

Окремо слід зазначити, що для встановлення факту самовільно зайнятої земельної ділянки законодавством України передбачена відповідна процедура.

При виявленні факту самовільного зайняття земельної ділянки державний інспектор з контролю за використанням та охороною земель Держземінспекції чи її територіального органу складає акт перевірки та протокол про адміністративне правопорушення, які у 3-х денний строк направляє для розгляду до відповідного органу (посадової особи) земельних ресурсів, уповноважених згідно з статтею 238-1 КУпАП (80732-10) розглядати справи про адміністративні правопорушення (лист Державного комітету України по земельних ресурсах державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель від 20.02.2007 №6-8-326 «Щодо притягнення порушників земельного законодавства до відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки»).

Отже встановити наявність або відсутність самовільного зайняття земельної ділянки може компетентний орган, висновок якого оформлюється відповідним актом, а результати перевірки направляються до компетентного органу для вирішення питання щодо дійсного самовільного зайняття земельної ділянки.

На підтвердження самовільного зайняття відповідачем спірної земельної ділянки, позивачем у матеріали справи надана схема розміщення земельної ділянки, згідно з якою із земельною ділянкою площею 0,0110 га межують дві земельні ділянки площею 0,0181 га та 0,0157 га. Ця схема не містить прив`язки до місця розташування спірних земельних ділянок, якими на переконання позивача користується відповідач, що унеможливлює встановлення дійсного їх розташування і тим більше встановлення факту користування ними.

У схемі відсутні будь-які інші характеристики спірних земельних ділянок (крім площі), зокрема, адреса, кадастровий номер, межі (з координатами), цільове призначення, категорію земель та склад угідь, відомості про обмеження у використанні, власників (користувачів), нормативну грошову оцінку та інформацію про документацію із землеустрою). А ці докази є необхідними для встановлення підстав та розміру плати за користування спірними ділянками, оскільки доведення розміру доходів, які особа одержала від цього майна та які зобов`язана відшкодувати покладається на позивача.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у частині 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд зауважує, що стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Судом встановлено, що відповідач є фактичним користувачем земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0138, площею 110,00 м2, на цій земельній ділянці розташоване нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності відповідачу. За користування цією земельною ділянкою відповідач сплачує кошти, спору у цій частині між позивачем та відповідачем немає.

Суд не оцінює правові підстави користування цією земельною ділянкою відповідачем, оскільки позивачем у заяві про уточнення позовних вимог ця земельна ділянка виключена з предмету спору. Не оцінює суд також і питання щодо дії (продовження) договору оренди землі №387 К від 07.08.2014 та питання щодо надання дозволу на викуп земельної ділянки площею 110,00 м2 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі із кадастровим номером :01:003:0138, оскільки вони не стосуються предмету спору.

Разом з тим, суд вважає, що позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів того, що відповідач крім земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0138, самовільно зайняв та використовує також і інші земельні ділянки, які межують із земельною ділянкою, яка знаходиться у користуванні відповідача.

У разі, якщо позивач вважає, що відповідач самовільно зайняв спірні земельні ділянки, то у матеріалах справи відсутній акт та протокол державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Держземінспекції чи її територіального органу про виявлення факту самовільного зайняття земельної ділянки, також відсутні докази притягнення до відповідальності відповідача за самовільне зайняття земельної ділянки площею 222,70 м2. Отже, позивачем не доведено і факт самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки площею 222,70 м2.

З урахуванням вище викладеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивачем на підтвердження заявлених вимог не представлено достатніх належних та допустимих доказів фактичного самовільного зайняття позивачем інших земельних ділянок чи їх використання без належних правових підстав. Суд вважає, що доводи позивача є необґрунтованими та безпідставними, а тому позов не підлягає до задоволення.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги не підлягають до задоволення, витрати, які понесені позивачем у зв`язку із розглядом цієї справи покладається на позивача та йому не відшкодовуються.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 30.09.2025

Суддя О.І.Кучеренко