УХВАЛА

29.09.2025Справа № 910/10001/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМ АЙ АЙ ТІ" про повернення судового збору у господарській справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМ АЙ АЙ ТІ"

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку " 4 СЕЗОНИ"

про захист ділової репутації,

Представники: не викликались.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕМ АЙ АЙ ТІ" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку " 4 СЕЗОНИ" (далі-відповідач), в якому просить суд:

- визнати інформацію, поширену ОСББ " 4 Сезони" в загально будинковому чаті, у застосунку "Telegram", про ТОВ "ЕМ АЙ АЙ ТІ" недостовірною (такою, що не відповідає дійсності), та зобов`язати ОСББ " 4 Сезони" її спростувати;

- зобов`язати ОСББ " 4 Сезони" не чинити перешкод у здійсненні господарської діяльності, шляхом поновлення доступу уповноваженого представника ТОВ "ЕМ АЙ АЙ ТІ" до обладнання, розміщеного в будинку та до офіційного групового чату співвласників будинку за адресою: м. Київ, вул. Михайла Максимовича, 3-Г у застосунку "Telegram", з метою забезпечення рівного доступу до каналу комунікації з мешканцями для надання інформації, пов`язаної з виконанням договірних зобов`язань, наданням телекомунікаційних послуг та оперативного реагування на звернення споживачів;

- стягнути з ОСББ " 4 Сезони" на користь ТОВ "ЕМ АЙ АЙ ТІ" суму матеріальної шкоди у сумі 6 288, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.08.2025 позовну заяву позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМ АЙ АЙ ТІ" та додані до неї документи - повернуто заявнику.

09.09.2025 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМ АЙ АЙ ТІ" про повернення судового збору, в якій заявник просить суд постановити ухвалу про повернення сплаченої суми судового збору у сумі 9084, 00 грн на рахунок UA1496290.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМ АЙ АЙ ТІ" про повернення судового збору, суд відзначає наступне.

Статтею 1 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною першою статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Частиною 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Відповідно до п. 5 Наказу Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787 "Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, та перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій, визначених за даними системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій" повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету або повернення на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, або перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Статтею 170 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником (ч.2 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи.

Згідно ч. 3 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України, довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Верховний Суд у своєму рішенні (постанова КГС ВС від 27.07.2018 у справі № 910/9224/17) дотримується позиції, що процесуальне представництво юридичної особи може здійснюватись як в порядку самопредставництва, так і іншими особами - представниками юридичної особи за довіреністю.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами.

Відповідно, особа, яка представляє юридичну особу за довіреністю і виконує процесуальні дії на підставі повноважень, наданих їй довіреністю, виступає від імені цієї особи - довірителя, а не в порядку самопредставництва.

З огляду на викладене представник, звертаючись до суду від імені директора на підставі виданої ним довіреності, не діє у такому разі як законний представник в порядку самопредставництва.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах ВП ВС від 13.03.2018 у справі № 910/23346/16, від 21.03.2018 у справі № 916/3283/16, від 14.03.2018 у справі № 910/22324/16.

Верховний Суд у своїх рішеннях (ухвали КГС ВС від 13.03.2020 у справі № 922/2844/19, від 22.02.2021 у справі № 908/183/20) звернув увагу на те, що за загальним правилом у теорії права самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси за законом, статутом, положенням.

При цьому в згаданих ухвалах Верховний Суд зазначив, що для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначено її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Відповідно до статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються офіційними, достовірними і можуть бути використані для будь-якого державного органу, яким є і суд.

З огляду на зазначену законодавчу норму Верховний Суд дотримується такої позиції: якщо до поданої заяви (скарги), клопотання не додано документів, які б підтверджували повноваження особи представляти юридичну особу в порядку самопредставництва в суді відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) на момент подання заяви (скарги), і такі документи відсутні в матеріалах справи, то суд не позбавлений права перевірити прізвище, ім`я, по батькові, дату обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи та уповноважені представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, а також дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи, наведені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ухвали КГС ВС від 05.05.2020 у справі № 916/3097/19, від 23.01.2020 у справі № 926/1336/19, від 07.03.2018 у справі № 921/502/17-г/8, від 13.03.2020 у справі № 922/2844/19).

Відповідно до частини 2 статті 58 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Суд зазначає, що у розумінні статті 12 Господарського процесуального кодексу України справа № 910/10001/25 не є малозначною, оскільки предметом спору є три вимоги про визнання інформації недостовірною, зобов`язання вчинити дії та стягнення матеріальної шкоди.

З поданої заяви про повернення судового збору вбачається, що її підписано Волинчук Єлизаветою Миколаївною, на підтвердження повноважень якої до заяви долучено довіреність від 04.09.2025 у порядку передоручення, сформовану в системі "Електронний суд", відповідно до якої Глухота В.В. уповноважив в порядку передоручення, Волинчук Є.М. представляти інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМ АЙ АЙ ТІ" в судах України.

Однак, матеріали заяви не містять жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження того, що Волинчук Є.М. є адвокатом відповідно до вимог Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", як і відсутні докази на підтвердження того, що Волинчук Є.М. діє в порядку самопредставництва, оскільки в додатках до заяви про повернення судового збору відсутні відповідні документи, зокрема статут, положення чи трудовий договір (контракт), з яких було б чітко визначено її право діяти від імені юридичної особи - позивача без додаткового уповноваження (довіреності).

Таким чином, враховуючи що до вказаної заяви не додано доказів на підтвердження того, що Волинчук Є.М, має право представляти Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕМ АЙ АЙ ТІ", як представник (адвокат) на підставі довіреності в порядку передоручення, так і в порядку самопредставництва відповідно до положень частини третьої статті 56 ГПК України, у суду відсутні підстави вважати, що заяву підписано особою, яка має право її підписувати.

Частиною 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Враховуючи викладене, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМ АЙ АЙ ТІ" про повернення судового збору не відповідає вимогам ст. 170 Господарського процесуального кодексу України та підлягає поверненню без розгляду.

Проте, суд звертає увагу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМ АЙ АЙ ТІ" на те, що повернення заяви про повернення судового збору не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду уповноваженим представником.

Керуючись ст.ст. 170, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМ АЙ АЙ ТІ" про повернення судового збору - повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 29.09.2025

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Щербаков С.О.