УХВАЛА

25 вересня 2025 року м. ХарківСправа № 922/2972/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

розглянувши заяву ТОВ "Теріас" від 22.09.2025 (вх. №21885 від 22.09.2025) про відвід судді Жигалкіна І.П. по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Теріас" 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - Харківське квартирно-експлуатаційне управління
до : Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСВЕ Девелопмент" , Військової частини НОМЕР_1
про та за зустрічним позовом до про розірвання договору, Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСВЕ Девелопмент" 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Військової частини НОМЕР_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Теріас" 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - Харківське квартирно-експлуатаційне управління, розірвання договору,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Харківської області у складі судді Жигалкіна Івана Павловича перебуває справа №922/2972/24 за первісним позовом TOB ТЕРІАС (позивач за первісним позовом) до TOB "ЕСВЕ Девелопмент", Військової частини НОМЕР_1 (відповідачі за первісним позовом), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів - Харківське квартирно-експлуатаційне управління, в якій позивач за первісним позовом просить суд:

- розірвати договір спільного тимчасового безоплатного користування майном №395 від 08.08.2024 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕСВЕ Девелопмент" (надалі - 1й Відповідач), Військовою частиною НОМЕР_1 (надалі - 2й Відповідач) та Харківським квартирно-експлуатаційним управлінням (надалі - 3-я особа);

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю ЕСВЕ Девелопмент (61045, м. Харків, вул. Клочківська, 244, ) в особі будь-якого представника та Військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) в особі будь-якого представника, усунути перешкоди в користуванні ТОВ Теріас належною йому часткою наступних нежитлових будівель (приміщень):

- нежитлова будівля Літ. Н-1 загальною площею 182,1 кв.м., що розташована за: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1;

- нежитлова будівля Літ. О-1 загальною площею 44,6 кв.м., що розташована за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська. 1;

- нежитлова будівля Літ. М-1 загальною площею 16,8 кв.м., що розташована за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1;

- нежитлова будівля Літ. Л-3 загальною площею 526,2 кв.м., що розташована за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1;

- нежитлова будівля Літ. К-1 загальною площею 477,1 кв.м., що розташована за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1;

- нежитлові приміщення в Літ. А-3 загальною площею 3617,1 кв.м., що розташована за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1;

- нежитлова будівля Літ. И-1 загальною площею 32,4 кв.м., що розташована за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1;

- нежитлова будівля Літ. "3-2 загальною площею 498,8 кв.м., що розташована за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1;

- нежитлова будівля Літ. П-5 загальною площею 31 679,5 кв.м., що розташована за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1,

а також за зустрічним позовом від 17.09.2024 TOB "ЕСВЕ Девелопмент" (позивач за зустрічним позовом), в якому просить суд:

- визнати припиненим правочин, укладений Товариством з обмеженою відповідальністю Теріас () про передачу у користування нежитлових приміщень за адресою: 61052. м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1;

- усунути перешкоди з боку ТОВ Теріас () у користуванні, володінні та розпорядженні ТОВ "ЕСВЕ Девелопмент" () нерухомим майном, 14 частки спільного права власності на яке належить ТОВ "ЕСВЕ Девелопмент", шляхом припинення права спільної часткової власності та поділу в натурі нерухомого майна, виділивши ТОВ "ЕСВЕ Девелопмент" () на належну йому частку наступні нежитлові будівлі (які будуть уточнені з урахуванням висновку будівельно-технічної експертизи):

- нежитлові приміщення підвалу №І, II; 1-го поверху №1-10, За, 36, 3в, 3г, 3д, 10а, 106, Юв, 12, 17,17а, 18,19, 19а, 20, 20а, 206, 20в, 23, 23а, 236, 24-25, 27-34,1,1а, II, III; 2-го поверху №1-8, 8а, 86, 8в, 9-12, 12а, 13-16,1, II; 3-го поверху 1-26,1, II в нежитловій будівлі літ. А-3, загальною площею 3623,5 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1;

- нежитлової будівлі літ. 3-2, загальною площею 498,8 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1;

- нежитлової будівлі літ. И-1, загальною площею 32,4 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1;

- нежитлової будівлі літ. К-1, загальною площею 477,1 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1;

- нежитлової будівлі літ. Л-3, загальною площею 526,2 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1;

- нежитлової будівлі літ. М-1, загальною площею 16,8 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1;

- нежитлової будівлі літ. Н-1, загальною площею 182,1 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1;

- нежитлової будівлі літ. О-1, загальною площею 44,6 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1.

Ухвалою від 14.11.2024 суд прийняв заяву ТОВ "ЕСВЕ Девелопмент" від 30.10.2024 про зміну предмету позову до розгляду та вирішено здійснювати розгляд справи №922/2972/24 з урахуванням поданих змін, де було заявлено про наступне:

1) визнати припиненим правочин, укладений Товариством з обмеженою відповідальністю Теріас () про передачу у користування нежитлових приміщень за адресою: 61052. м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1;

2) усунути перешкоди з боку ТОВ Теріас () у користуванні, володінні та розпорядженні ТОВ "ЕСВЕ Девелопмент" () нерухомим майном, 14 частки спільного права власності на яке належить ТОВ "ЕСВЕ Девелопмент", шляхом припинення права спільної часткової власності та поділу в натурі нерухомого майна, виділивши ТОВ "ЕСВЕ Девелопмент" () на належну йому частку наступні нежитлові будівлі (які будуть уточнені з урахуванням висновку будівельно-технічної експертизи);

- нежитлові приміщення підвалу №І, II; 1-го поверху №1-10, За, 36, 3в, 3г, 3д, 10а, 106, Юв, 12, 17,17а, 18,19, 19а, 20, 20а, 206, 20в, 23, 23а, 236, 24-25, 27-34,1,1а, II, III; 2-го поверху №1-8, 8а, 86, 8в, 9-12, 12а, 13-16,1, II; 3-го поверху 1-26,1, II в нежитловій будівлі літ. А-3, загальною площею 3623,5 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1;

- нежитлової будівлі літ. 3-2, загальною площею 498,8 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1;

- нежитлової будівлі літ. И-1, загальною площею 32,4 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул Мала Панасівська, 1;

- нежитлової будівлі літ. К-1, загальною площею 477,1 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1;

- нежитлової будівлі літ. Л-3, загальною площею 526,2 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1;

- нежитлової будівлі літ. М-1, загальною площею 16,8 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1;

- нежитлової будівлі літ. Н-1, загальною площею 182,1 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1;

- нежитлової будівлі літ. О-1, загальною площею 44,6 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1;

- нежитлової будівлі літ. П-5, загальною площею 31679,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1;

3) припинити право спільної часткової власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Теріас" () та Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСВЕ Девелопмент" () шляхом поділу в натурі нерухомого майна, що знаходиться за адресою: вулиця Мала Панасівська, будинок 1 у м. Харків, виділивши ТОВ "ЕСВЕ Девелопмент" () на належну йому частку наступні нежитлові будівлі (які будуть уточнені з урахуванням висновку будівельно-технічної експертизи):

- у нежитловій будівлі літ. А-3 - нежитлові приміщення підвалу №І, II; 1-го поверху №1-10, За, 36, Зв, Зг, Зд, 10а, 106, Юв, 12, 17, 17а, 18, 19, 19а, 20, 20а, 206, 20в, 23, 23а, 236, 24-25, 27-34,1, la, II, III; 2-го поверху №1-8, 8а, 86, 8в, 9-12, 12а, 13-16,1, II; 3-го поверху 1-26,1, II, загальною площею 3623,5 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1;

- нежитлової будівлі літ. З-2, загальною площею 498,8 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1;

- нежитлової будівлі літ. И-1, загальною площею 32,4 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1;

- нежитлової будівлі літ. К-1, загальною площею 477,1 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1;

- нежитлової будівлі літ. Л-3, загальною площею 526,2 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1;

- нежитлової будівлі літ. М-1, загальною площею 16,8 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1;

- нежитлової будівлі літ. Н-1, загальною площею 182,1 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1;

- нежитлової будівлі літ. О-1, загальною площею 44,6 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1;

- нежитлові будівлі літ. П-5, загальною площею 31679,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мала Панасівська, 1.

22.09.2025 через підсистему Електронний суд ТОВ "Теріас" надало заяву (вх. №21885 від 22.09.2025) про відвід судді Жигалкіна І.П., в якій просить суд відвести суддю Господарського суду Харківської області Жигалкіна Ігоря Павловича від розгляду справи №922/2972/24 та передати зазначену справу для визначення іншого складу.

Зазначена заява обґрунтовується тим, що:

- з боку судді створюється умови, за яких одна сторона процесу (ТОВ ЕСВЕ Девелопмент) безперешкодно зловживає своїми процесуальними правами, а інша (ТОВ Теріас) позбавлена ефективного засобу юридичного захисту, що є порушенням статті 13 ЄКПЛ;

- системне та свідоме створення суддею Жигалкіним І.П. умов, що призводять до надмірного затягування розгляду справи. Де на думку заявника, з боку судді Жигалкіна І.П. своїми системними діями та тривалою бездіяльністю фактично узаконюється та легітимізується процесуальний саботаж з боку ТОВ ЕСВЕ Девелопмент, що прямо суперечить завданням правосуддя. (ключова підставою для відводу);

- дії судді Жигалкіна І.П., що полягають у вибірковому реагуванні на клопотання, створенні штучних перешкод для однієї зі сторін та ухиленні від надання правової оцінки її доводам, у своїй сукупності свідчать про системне порушення принципів рівності та змагальності. Заявник зазначає, що суддя фактично зайняв позицію однієї зі сторін, зруйнувавши процесуальний баланс та позбавивши ТОВ Теріас можливості ефективно відстоювати свою позицію. Це є ще одним переконливим доказом існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви у його неупередженості.

Ухвалою від 23.09.2025 Господарський суд Харківської області у складі судді Жигалкіна І.П. визнав заяву (вх. №21885 від 22.09.2025) представника ТОВ "Теріас" адвоката Скрипки А.А. про відвід судді Жигалкіна І.П. від розгляду справи №922/2972/24 - необґрунтованою та постановив передати матеріали справи №922/2972/24 на автоматизований розподіл, для визначення судді, який вирішуватиме питання про відвід, у порядку, встановленому частиною першою статті 32 ГПК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2025 визначено головуючим суддею Ольшанченка В.І.

Розглянувши заяву ТОВ "Теріас" від 22.09.2025 (вх. №21885 від 22.09.2025) про відвід судді Жигалкіна І.П., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому, суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Згідно зі ст. 43 ГПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовую до нього заходи, визначені цим кодексом. Можливість застосування заходів зловживання правом можлива виключно в межах справи, що перебуває на розгляді суду.

Щодо обґрунтованості заявленого відводу, суд зазначає, що наведені в заяві про відвід судді обставини, які, на переконання заявника, свідчать про упередженість судді Жигалкіна І.П. у цій справі, не підтверджують наявності об`єктивних підстав для відводу судді, зважаючи на таке.

У судовій практиці використовується презумпція особистої безсторонності суду, яка передбачає такий стан, допоки не надано доказів протилежного.

У п. 105 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Волков проти України (заява №21722/11) Суд зазначив, що між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення ЄСПЛ у справі Kyprianou v. Cyprus, заява №73797/01, п. 119).

Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію може надати вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення ЄСПЛ у справі Pullar v. the United Kingdom, заява №22399/93, п. 32).

Суд звертає увагу на викладене у рішенні Європейського суду з прав людини від 24.05.1989 у справі №11/1987/134/188 Hauschildt v. Denmark, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (пункт 48).

Отже вбачається, що при заявлені відводів суду від розгляду справи, учасники справи мають керуватися, а їх заяви ґрунтуватися не на особистих переконаннях щодо обставин спірних правовідносин, а саме на оцінці особистих переконань конкретного судді у конкретній справі та його фактичної поведінки при вирішенні такої справи.

Презумпція неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Отже, оцінюючи обставини, що викладені у заяві з їх обґрунтуванням з наведеними критеріями в межах даної справи суд відзначає, що презумпція особистої неупередженості судді ґрунтується виключно на незгоді заявника із прийнятими суддею процесуальним рішеннями під час слухання справи №922/2972/24.

Враховуючи визначене у ч. 4 ст. 35 ГПК України, суд відзначає, що прийняті судом процесуальні рішення не можуть бути критерієм оцінки особистих переконань судді чи його дій, оскільки у випадку незгоди з процесуальними діями (судовими рішеннями) суду для учасників справи передбачено спеціальний порядок їх оскарження - шляхом подання апеляційної скарги на судові рішення, прийняті за наслідками розгляду спору, в тому числі шляхом включення заперечень на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, до апеляційної скарги на рішення суду.

Натомість, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, необхідно довести наявність зазначених суб`єктивних та об`єктивних критеріїв (зокрема, особисті переконання та поведінку конкретного судді, які вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах вирішення даної справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав та свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Будь-яких належних доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Жигалкіна І.П. в результаті розгляду цієї справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості при розгляді цієї справи, з доводів заяви про відвід судді не вбачається.

Посилання заявника щодо затягування розгляду справи, створення дій, які на думку представника заявника є "потуранням процесуального саботажу" є необґрунтованими та не підтверджуються жодним доказом.

Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра господарському суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді або колегії суддів у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, що заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 48 Закону України Про судоустрій та статус суддів суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Частиною 4 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як вже зазначалось вище, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) посилався на те, що найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (рішення ЄСПЛ у справі Хаушильд проти Данії).

Стаття 6 Конвенції вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення ЄСПЛ у справі Ветштайн проти Швейцарії).

Наявність безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення ЄСПЛ у справі Хаушильд проти Данії).

За усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49 рішення ЄСПЛ у справі Білуха проти України).

Особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі Білуха проти України від 09.11.2006).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини Газета Україна-центр проти України від 15.07.2010).

Велика Палата Верховного Суду постанові від 30.01.2019 за справою №755/10947/17 зазначила, що незалежно від того, чи перераховані усі постанови, в яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню її правову позицію.

Не можна застосовувати аналогічні висновки Верховного Суду України, викладені в його рішеннях, ухвалених за результатами розгляду інших судових справ, незалежно від того, чи перераховані у відповідній постанові Великої Палати всі рішення ВСУ, в яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата.

Якість судового процесу залежить не лише від роботи судової системи, але й від поведінки учасників процесу та їх представників.

Поширеними, як і у нашій справі, є подання учасниками процесу завідомо безпідставних відводів.

Верховний Суд вважає відвід завідомо безпідставним, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальними рішеннями судді.

Додатковою підставою для визнання відводу зловживанням процесуальними правами є порушення строків для його заявлення.

Доводи представника заявника (ТОВ "Теріас") щодо необхідності відводу судді саме з підстав незгоди з його правовою позицією прямо порушують один з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких позивача не влаштовує (ухвала ВП ВС від 02 березня 2021 року по справі №910/17048/17, провадження №12-85гс20).

Статтею 43 ГПК України передбачено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Враховуючи, що ТОВ "Теріас" не надано суду доказів на підтвердження винятковості випадку, коли законом дозволено подання такої заяви після спливу вказаного строку, суд вважає подачу заяви про відвід судді після спливу строку, встановленого статтею 38 ГПК України, неналежним ставленням ТОВ "Теріас" до своїх процесуальних прав та обов`язків.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" (Заява №21722/11) від 09.01.2013 було зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

У рішенні по справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 (Заява №33949/02) Європейський суд з прав людини зауважив, що стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного; стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність - це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Разом з тим, наведені "Теріас" у заяві про відвід обставини не свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 35 ГПК України, для відводу судді Жигалкіна І.П.

Заявником не надано суду жодного доказу на підтвердження своїх міркувань щодо зацікавленості судді Жигалкіна І.П. у розгляді цієї справи.

Крім того, судді Жигалкіна Ігоря Павловича у Господарському суді Харківської області не має.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви ТОВ "Теріас" про відвід судді Жигалкіна І.П. та відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись статтями 35, 39, 42, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви "Теріас" від 22.09.2025 (вх. №21885 від 22.09.2025) про відвід судді Жигалкіна Ігоря Павловича по справі №922/2972/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвалу підписано 25.09.2025.

Суддя В.І. Ольшанченко