ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2025 р. Справа№ 926/1737/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Барсук М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Реуцькій Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Рожок Л.П., ордер СЕ № 1109787 від 21.04.2025;

від відповідача-1: Тирончук В.В., витяг з ЄДР від 10.03.2023;

від відповідача-2: не з`явився;

від відповідача-3: не з`явився,

розглянувши матеріали апеляційної скарги сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Котелеве" на рішення господарського суду міста Києва від 27.02.2025 у справі № 926/1737/24 (суддя - Ващенко Т.М.)

за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Котелеве"

до:

1) Чернівецької обласної військової (державної) адміністрації

2) Чернівецької районної військової (державної) адміністрації Чернівецької області

3) Новоселицької міської ради Чернівецької області

про стягнення 36 082 450,91 грн,-

В С Т А Н О В И В:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю (далі - СТзОВ) "Котелеве" звернулось до господарського суду Чернівецької області з позовом до Чернівецької обласної військової (державної) адміністрації, Чернівецької районної військової (державної) адміністрації Чернівецької області та Новоселицької міської ради (далі - НМР) про стягнення з Державного бюджету України 36 082 450,91 грн збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у квітні 2021 року було виявлено наявність вірусу африканської чуми свиней (далі - АЧС) СТзОВ "Котелеве" с. Котелеве Чернівецького району та накладено карантинні обмеження на дане господарство. В подальшому при ліквідації особливо небезпечних (карантинних) хвороб у СТзОВ "Котелеве" вилучено 23 005 тварин загальною вагою 920 520 кг, які були знищені. Також було встановлено, що подія, яка виникла на території СТзОВ "Котелеве" (поблизу с. Котелеве) за класифікаційними ознаками підпадає під надзвичайну ситуацію місцевого рівня та затверджено суму збитків СТзОВ "Котелеве", завданих у зв`язку із проведенням заходів щодо ліквідації АЧС (вилучення та знищення свинопоголів`я) в сумі 36 082 450,91 грн. Позивач звертався з листами до відповідачів щодо виділення бюджетних коштів на відшкодування понесених збитків, однак відповідні вимоги не були задоволені, у зв`язку з чим позивач просив стягнути вказану суму збитків з Державного бюджету України.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 30.07.2024 передано справу № 926/1737/24 за виключною підсудністю до господарського суду міста Києва (а.с. 191-192 том 1).

Рішенням господарського суду міста Києва від 27.02.2025 в позові відмовлено.

Судове рішення мотивовано передчасністю позовних вимог, оскільки:

- матеріали справи, в порушення пункту 7 Порядку відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) тварин або у зв`язку з проведенням процедур і робіт щодо ліквідації особливо небезпечних (карантинних) хвороб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) № 1003 від 31.10.2012 (далі - Порядок відшкодування), не містять складеного комісією висновку відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої особі внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень), за затвердженою Міністерством економіки України (далі - Мінекономіки) формою, так і внесення відповідного запису в книзі обліку висновків відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень);

- відсутні докази виконання передбачених Порядком використання коштів резервного фонду бюджету, затвердженим постановою КМУ № 415 від 29.03.2002 (далі - Порядок використання коштів) вимог та підготовки відповідного проєкту рішення про виділення коштів з резервного фонду бюджету, погодження проєкту рішення про виділення коштів з резервного фонду бюджету, прийняття рішення про виділення коштів з резервного фонду бюджету в установленому законом порядку, як і дотримання відповідачами Порядку фінансування робіт із запобігання та ліквідації наслідків надзвичайної ситуації, затвердженого постановою КМУ № 140 від 04.02.1999.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, СТзОВ "Котелеве" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким стягнути з Державного бюджету України на користь СТзОВ "Котелеве" 36 082 450,91 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначав, що позивач у відповідності до положень пункту 7 Порядку відшкодування звернувся із заявою (лист № 15-01/21 від 15.06.2021) на підставі якої на засіданні Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії (далі - ДНПК) при Чернівецькій обласній державній адміністрації (далі - Чернівецька облдержадміністрація) протоколом № 4 від 29.06.2021 було затверджено розмір завданої позивачу майнової шкоди (збитків).

Таку позицію скаржник також доводив тим, що у листі № 01.59/23-2571 від 21.04.2025 Чернівецької облдержадміністрації (долучений до матеріалів апеляційної скарги; а.с. 88 том 2), зазначено: "пунктом 7 Порядку відшкодування, визначено, що форма бланку висновку затверджується Мінекономіки, однак така форма бланка відсутня. Водночас сума збитків СТзОВ "Котелеве" була затверджена протоколом засідання ДНПК при Чернівецькій облдержадміністрації № 4 від 29.06.2021, відповідно до довідки-розрахунку майнової шкоди (збитків), понесеної внаслідок АЧС № 14-01/21 від 14.06.2021".

Позивач зазначав, що в матеріалах справи наявний протокол № 4 засідання ДНПК при Чернівецькій облдержадміністрації від 29.06.2021, відповідно до якого всі члени комісії прийняли рішення про затвердження суми збитків СТзОВ "Котелеве", завданих у зв`язку із проведенням заходів щодо ліквідації АЧС (вилучення та знищення свиноголів`я) відповідно до постанови КМУ № 1003 від 03.10.2018 на основі проведеного розрахунку, в сумі 36 082 450,91 грн, а отже дане рішення є остаточним у процедурі відшкодування збитків в порядку ст. 22, ч. 1 ст. 353 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України та ст. 49 Закону України "Про ветеринарну медицину".

Апелянт також посилався на правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 14.12.2021 у справі № 908/2587/20, згідно якої: тлумачення норм вказаного підзаконного акту (пунктів 6, 11 Порядку використання коштів), якими передбачено відшкодування збитків на поворотній основі, дає підстави для висновку про те, що вони суперечать ст. 22, ч. 1 ст. 353 ЦК України, відповідно до яких збитки мають відшкодовуватися у повному обсязі (п. 24.36).

Враховуючи наведене, на переконання позивача, ним доведено факт заподіяння йому збитків, завданих внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) тварин, у зв`язку з проведенням процедур і робіт щодо ліквідації АЧС, та наявністю підстав для їх відшкодування Державою, у встановленому комісією ДНПК при Чернівецькій облдержадміністрації, розмірі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2025, у складі колегії суддів: Руденко М.А. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Барсук М.А., відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 10.06.2025.

27.05.2025 до апеляційного суду надійшов відзив відповідача-3, в якому представник зазначав, що для виділення коштів щодо ліквідації наслідків надзвичайної ситуації, рівень якої визначено як місцевий, необхідним є дотримання встановлених Порядком використання коштів, чого матеріали справи не містять.

29.05.2025 до апеляційного суду надійшов відзив відповідача-1, в якому представник зазначав, що рішення про виділення коштів з резервного фонду бюджету приймається тільки в межах призначення на цю мету у відповідному бюджеті і втрачає чинність після закінчення відповідного бюджетного періоду. Разом з цим позивач звернувся з позовом про стягнення збитків у 2024 році, а надзвичайна ситуація місцевого рівня сталася у квітні 2021 року, при цьому позивач просив суд про безповоротне відшкодування збитків, що суперечить визначеному пунктом 11 Порядку відшкодування коштів (кошти із резервного фонду бюджету виділяються через розпорядників бюджетних коштів лише на умовах повернення).

29.05.2025 до апеляційного суду надійшло клопотання відповідача-1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2025 задоволено вищевказане клопотання відповідача-1.

03.06.2025 до апеляційного суду надійшла заява відповідача-3 про проведення засідання за відсутності учасника справи.

09.06.2025 до апеляційного суду надійшли пояснення позивача на відзиви відповідачів-1,3, в якому представник вказував, що позивачем дотримано процедуру та вжито всіх вичерпних заходів стосовно фіксації збитків, процедури знищення ураженого поголів`я тварин, та подачі заяви щодо відшкодування збитків до уповноваженого органу, у зв`язку з чим протоколом № 4 від 29.06.2021 було затверджено розмір завданої майнової шкоди (збитків), які підлягають стягненню з державного бюджету України у відповідності до положень ст. 353 ЦК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2025 судове засідання відкладено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2025 розгляд апеляційної скарги призначено на 02.09.2025.

04.07.2025 до апеляційного суду надійшла заява відповідача-3 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

25.08.2025 до апеляційного суду надійшла заява позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2025 судове засідання відкладено на 23.09.2025.

16.09.2025 до апеляційного суду надійшло клопотання відповідача-3 про відкладення розгляду справи, у зв`язку з відпустковою представника.

В судовому засіданні, яке відбулось 23.09.2025, позивач просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідач-1 заперечував доводи апеляційної скарги та вказував про законність прийнятого судом першої інстанції рішення.

Відповідачі-2, 3 у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином, за висновками апеляційного суду неявка їх представників не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, у зв`язку з чим його клопотання відповідача-3 про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), що набули статусу остаточного, зокрема, "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики ЄСПЛ критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Частиною 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Прийняття судом апеляційної інстанції додатково поданих доказів без урахування наведених вище критеріїв матиме наслідком порушення приписів ст. 269 ГПК України, тож суд апеляційної інстанції досліджує нові докази, якщо вони існували на час розгляду справи судом першої інстанції та якщо визнає, що вони не могли бути надані суду першої інстанції у виняткових випадках.

Враховуючи наведене, судом апеляційної інстанції не приймається до уваги наданий скаржником додатковий доказ до апеляційної скарги (лист № 01.59/23-2571 від 21.04.2025 Чернівецької облдержадміністрації; а.с. 88 том 2), оскільки такий доказ виник після прийняття оскарженого апелянтом рішення та не існував на час розгляду справи судом першої інстанції.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача-1, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.04.2021 звітом про результати дослідження патологічного (біологічного) матеріалу № 000843 п.м./21 Івано-Франківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів щодо проби патматеріалу від свиней СТзОВ "Котелеве" виявлено наявність ДНК вірусу АЧС (а.с. 39 том 1).

Протоколом № 2 від 14.04.2021 засідання ДНПК при Чернівецькій облдержадміністрації (а.с. 63-64 том 1) оголошено епізоотичним осередком щодо АЧС свиногосподарство СТзОВ "Котелеве" с. Котелеве Чернівецького району та накладено карантинні обмеження на дане господарство (пункт 1). Вирішено здійснити відшкодування збитків, завданих у зв`язку з проведенням заходів щодо ліквідації АЧС (вилучення та знищення свинопоголів`я) відповідно до Порядку відшкодування (постанова КМУ № 1003 від 03.10.2018). Вказано, що при проведенні знищення у епізоотичному осередку, знищення або забою свиней у зоні захисту, здійснювати зважування тварин (пункт 17).

Згідно з актами про вилучення сільськогосподарських тварин з метою їх знищення або забою при ліквідації особливо небезпечних (карантинних) хвороб від 14.04.2021, 15.04.2021 та 28.04.2021 (а.с. 20-24 том 1), відповідно до протоколу № 2 від 14.04.2021 засідання ДНПК при Чернівецькій облдержадміністрації, здійснено вилучення тварин при ліквідації спалаху АЧС у господарстві СТзОВ "Котелеве" у кількості 23 005 тварин загальною вагою 920 520 кг, які в подальшому були знищені, що підтверджується актами транспортування трупів свиней в місце спалювання від 15.04.2021-27.04.2021 (а.с. 41 зворот - 52 том 1) та актами спалювання трупів свиней від 14.04.2021, 15.04.2021, 28.04.2021 (а.с. 25 зворот - 27, 41).

НМР у складі комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій згідно протоколу № 11 від 27.04.2021 (а.с. 55 том 1) позачергового засідання міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій вирішила, що відповідно до Національного класифікатора надзвичайних ситуацій України ДК-0019-2010, постанови КМУ № 7368 від 24.03.2004 "Про затвердження Порядку класифікації надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру за їх рівнями" п. 6 пп. 3, враховуючи розмір збитків від потенційної надзвичайної ситуації, які перевищили 2 тис. мінімальних розмірів заробітної плати і попередньо складають 34 398 378,00 грн (лист СТзОВ "Котелеве" № 27/4/2 від 27.04.2021) попередньо встановила, що подія, яка виникла на території СТзОВ "Котелеве" (поблизу с. Котелеве) щодо встановлення карантину АЧС, за класифікаційними ознаками підпадає під надзвичайну ситуацію місцевого рівня - код 20731 (НС, пов`язана з окремим випадком екзотичного та особливо небезпечного інфекційного захворювання сільськогосподарських тварин"; відповідно до класифікаційних ознак надзвичайних ситуацій, затверджених наказом МВС України № 658 від 06.08.2018 ознака НС 39 - захворювання сільськогосподарських та диких тварин на екзотичні та особливо небезпечні інфекційні (карантинні) хвороби: АЧС, Ньюкаслська хвороба, сибірка, ящур тощо.

Протоколом № 07/04-21 від 13.05.2021 (а.с. 145-147 том 1) експертної комісії з визначення рівнів та класів надзвичайних ситуацій Державної служби України з надзвичайних ситуацій затверджено перелік надзвичайних ситуацій, що виникли в Україні протягом квітня 2021 року. У додатку до вказаного протоколу затверджено код та рівень надзвичайної ситуації у Чернівецької області 13.04.2021, зокрема, щодо підтвердження фактів захворювання свиней на африканську чуму на території СТзОВ "Котелеве", 20733 - надзвичайна ситуація пов`язана з епізоотією; місцевий (пункт 6.1 Порядку класифікації НС за їх рівнями).

Протоколом № 4 від 29.06.2021 (а.с. 30 том 1) засідання ДНПК при Чернівецькій облдержадміністрації, головував: голова комісії, перший заступник голови Чернівецької ОДА - Ковалюк Б., присутні: члени ДНПК при облдержадміністрації у складі: Косован А., ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , запрошені: голова НМР - Нікорич М.І., начальник Новоселицького управління ГУДПСС в Чернівецькій області Мельник І.В.; начальник Новоселицької РДЛВМ - Штефуряк С.Т., директор СТзОВ "Котелеве" Ковальчук О.М., було, зокрема, вирішено затвердити суму збитків СТзОВ "Котелеве" с. Котелеве Новоселицької ТГ, завданих у зв`язку із проведенням заходів щодо ліквідації АЧС (вилучення та знищення свинопоголів`я) відповідно до Порядку відшкодування на основі проведеного розрахунку в сумі 36 082 450,91 грн.

Згідно з довідкою-розрахунком майнової шкоди (збитків), понесеної внаслідок АЧС № 14-01/21 від 14.06.2021 СТзОВ "Котелеве" (а.с. 32 том 1) сума завданих збитків в результаті захворювання свиней на АЧС на свиногосподарстві СТзОВ "Котелеве" та вилучення свиней з метою їх знищення складає 36 082,45 тис. грн. Розрахунок проведено відповідно до методики оцінки збитків від наслідків надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру затвердженої постановою КМУ № 175 від 15.02.2002, а саме: загальна вага постраждалих тварин, що вилучені в місце спалення згідно відповідних актів кількістю 23 005 голів, складає 920,52 тон. Вартість 1 тонни постраждалої тварини за середніми цінами реалізації свиней підприємствами, що склалися по Новоселицькому району у період, що безпосередньо передував надзвичайній ситуації, відповідно до довідки Головного управління статистики у Чернівецькій області складає 39 197,90 грн без урахування ПДВ. Розрахунок збитків проводиться за такою формулою - Мтв (розмір збитків) = В (вартість 1 тонни живої ваги постраждалої тварини за середніми цінами, які склалися на підприємстві, що зазнало втрат у період, який безпосередньо передував надзвичайній ситуації, але не більше ніж протягом 6 місяців) х N (загальна вага постраждалих тварин), що становить 36 082,45 тис. грн = 39 197,90 грн х 920,52 т.

Листом № 01.59/23-3760 від 07.06.2024 (а.с. 67 том 1) Чернівецька обласна військова (державна) адміністрація повідомила позивача, що Чернівецькою облдержадміністрацією вживались відповідні управлінські та організаційні заходи щодо ліквідації наслідків спалаху АЧС в СТзОВ "Котелеве" керуючись постановою КМУ № 140 від 04.02.1999 "Про затвердження порядку фінансування робіт із запобігання наслідків надзвичайних ситуацій", Порядком використання коштів та Порядком відшкодування. Враховуючи обмеженість коштів резервних бюджетів районного та обласного рівнів, Чернівецька облдержадміністрація впродовж 2021 році неодноразово клопотала перед КМУ, Міністерством фінансів України, Мінекономіки щодо можливості виділення коштів резервного фонду державного бюджету на поворотній основі для відновлення діяльності СТзОВ "Котелеве" в сумі 36 082,451 тис. грн (сума затверджених збитків), однак дане питання не було вирішено позитивно.

Також у ході розгляду даного питання Чернівецькою облдержадміністрацією було направлено ряд звернень з метою виділення Чернівецькій області на поворотній основі коштів з резервного фонду державного бюджету в сумі 36 082,451 тис. грн з метою відновлення господарської діяльності СТзОВ "Котелеве" (лист № 0162-57/4736 від 10.08.2021 Прем`єр-міністру України, - а.с. 14 том 1; лист № 01.23-6/7562 від 24.11.2021 Мінекономіки, - а.с. 28; лист № 01.23-6/7442 від 22.11.2021 Міністерству фінансів України, - а.с. 29 том 1).

Позивач звернувся з листами № 14-02/21 від 14.07.2021, № 14-04/21 від 14.07.2021, № 14-03/21 від 14.07.2021, № 14-01/21 від 14.07.2021 (а.с. 56-59 том 1) до Голови Чернівецької районної державної адміністрації, в.о. директора Департаменту регіонального розвитку Чернівецької ОДА, Голови облдержадміністрації, Голови НМР Чернівецького району Чернівецької області, щодо виділення коштів з резервного фонду відповідного бюджету на поворотній основі у розмірі 36 082 450,91 грн строком від 3 до 5 років.

Листом № 01-31/10-852 від 20.07.2021 Чернівецька районна державна адміністрація (а.с. 38 том 1) повідомила позивача про відсутність можливості виділити із резервного фонду районного бюджету кошти в розмірі 36 082 450,91 грн.

Відповідно листа № 987 від 21.07.2021 НМР Чернівецької області (а.с. 60 том 1) було повідомлено позивача про те, що в резервному фонді бюджету НМР відсутні кошти для надання допомоги на поворотній основі.

Згідно листа № 2713-01/43368-06 від 31.08.2021 (а.с. 136 том 1) Мінекономіки адресованому Чернівецькій облдержадміністрації вбачається, що механізм фінансового забезпечення заходів щодо ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій визначено порядком фінансування робіт із запобігання та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, затвердженим постановою КМУ № 140 від 04.02.1999, відповідно до визначеного рівня надзвичайної ситуації. Фінансування заходів може відбуватися за рахунок районного, обласного або державного резервного фондів бюджетів залежно від рівня надзвичайної ситуації. Спрямування коштів резервного фонду державного бюджету розглядається лише у випадку визначення рівня надзвичайної ситуації - регіонального чи державного. У разі визначення місцевого рівня надзвичайної ситуації фінансування заходів із ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій на об`єктах усіх форм власності здійснюється за рахунок власних коштів підприємств, установ та організацій на території яких виникла чи може виникнути надзвичайна ситуація, і додатково за рахунок районних резервів (місцевий рівень). Ураховуючи наведене, Мінекономіки не має підстав розглядати питання щодо можливості виділення коштів з резервного фонду державного бюджету для відновлення господарської діяльності СТзОВ "Котелеве", у тому числі на відшкодування витрат за знищене поголів`я свиней.

Зі змісту листа № 10030-04-3/25867 від 18.08.2021 (а.с. 137 том 1) Міністерства фінансів України адресованого Чернівецькій облдержадміністрації вбачається, що спрямування коштів резервного фонду державного бюджету на відшкодування СТзОВ "Котелеве" понесених збитків не відповідає вимогам чинного законодавства в частині їх цільового використання.

В подальшому Міністерство фінансів України листом № 10030-04-3/35077 від 16.11.2021 (а.с. 61 зворот - 62 том 1) та Мінекономіки листом № 26-01/55325-07 від 23.11.2021 (а.с. 60 зворот - 61 том 1) повідомило позивача, що згідно з пунктом 4 Порядку фінансування робіт із запобігання та ліквідації наслідків надзвичайної ситуації, затвердженого постановою КМУ № 140 від 04.02.1999, фінансування заходів із запобігання та ліквідації надзвичайних ситуацій здійснюється відповідно до їх рівнів. Зокрема, фінансування заходів із запобігання та ліквідації надзвичайних ситуацій місцевого рівня здійснюється за рахунок коштів підприємств установ та організацій, на території яких виникла надзвичайна ситуація, і додатково - за рахунок районних резервів. Спрямування коштів резервного фонду державного бюджету на фінансування заходів із запобігання та ліквідації надзвичайних ситуацій місцевого рівня постановою КМУ № 140 від 04.02.1999 не передбачено.

Враховуючи, що понесені збитки у сумі 36 082 450,91 грн, в результаті захворювання свиней на АЧС на свиногосподарстві СТзОВ "Котелеве" та вилучення їх з метою знищення, не були відшкодовані позивачу у добровільному порядку, ним подано даний позов до господарського суду.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про передчасність позовних вимог, оскільки матеріали справи не містять доказів виконання відповідачами встановлених постановами КМУ процедур для вирішення спірного питання щодо відшкодування завданих позивачу збитків.

Переглядаючи спір колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частиною 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, захисту інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим та органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 ст. 346 ЦК України визначено, що право власності припиняється у разі, зокрема, реквізиції.

Відповідно до ч. 1 ст. 353 ЦК України у разі стихійного лиха, аварії, епідемії, епізоотії та за інших надзвичайних обставин, з метою суспільної необхідності майно може бути примусово відчужене у власника на підставі та в порядку, встановлених законом, за умови попереднього і повного відшкодування його вартості (реквізиція).

Частина 3 вказаної статті визначає, що реквізоване майно переходить у власність держави або знищується.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України епізоотія - широке поширення заразної хвороби тварин за короткий проміжок часу, що значно перевищує звичайний рівень захворюваності на цю хворобу на відповідній території.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб`єкті господарювання на ній або водному об`єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров`ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об`єкті, провадження на ній господарської діяльності.

Згідно ст. 5 Кодексу цивільного захисту України надзвичайні ситуації класифікуються за характером походження, ступенем поширення, розміром людських втрат та матеріальних збитків. Залежно від характеру походження подій, що можуть зумовити виникнення надзвичайних ситуацій на території України, визначаються такі види надзвичайних ситуацій: 1) техногенного характеру; 2) природного характеру; 3) соціальні; 4) воєнні. Порядок класифікації надзвичайних ситуацій за їх рівнями встановлюється КМУ.

Наказом № 658 від 06.08.2018 "Про затвердження класифікаційних ознак надзвичайних ситуацій" визначено, що захворювання сільськогосподарських та/або диких тварин на екзотичні та особливо небезпечні інфекційні (карантинні) хвороби: АЧС, хвороба Ньюкасла, сибірка, ящур тощо, - відноситься до надзвичайної ситуації природного характеру.

Матеріалами справи підтверджується, що у квітні 2021 року відбулась надзвичайна ситуація місцевого рівня пов`язана з епізоотією АЧС на території господарства СТзОВ "Котелеве" с. Котелеве Чернівецького району, були накладені карантинні обмеження на дане господарство, а також вилучено та знищено 23 005 тварин загальною вагою 920 520 кг.

Статтею 7 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що цивільний захист здійснюється за основними принципами одним з яких є гарантування та забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності.

Зі змісту ч. 1 ст. 49 Закону України "Про ветеринарну медицину" вбачається, що майнова шкода (збитки), завдана особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) тварин або у зв`язку з проведенням процедур і робіт щодо ліквідації та профілактики карантинних хвороб, відшкодовується за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку і розмірах, встановлених КМУ.

Це означає, що для відшкодування шкоди особа має довести факт заподіяння майнової шкоди, розмір такої шкоди, а також існування причинно-наслідкового зв`язку між завданою шкодою та заходами з карантину (карантинними обмеженнями) тварин або проведення процедур і робіт щодо ліквідації та профілактики карантинних хвороб, що здійснювались на підставі рішення відповідної ДНПК.

При цьому, вказана норма містить імперативний припис щодо відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) тварин або у зв`язку з проведенням процедур і робіт щодо ліквідації та профілактики карантинних хвороб, за рахунок коштів Державного бюджету України.

Умови відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої фізичним і юридичним особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) тварин або у зв`язку з проведенням процедур і робіт щодо ліквідації особливо небезпечних (карантинних) хвороб визначаються Порядком відшкодування (затвердженим постановою КМУ № 1003 від 31.10.2012).

Згідно із пунктом 2 Порядку відшкодування - відшкодуванню підлягає вартість сільськогосподарських тварин, що були вилучені з метою знищення або забою.

Відповідно пункту 3 Порядку відшкодування у разі виникнення на окремій території України надзвичайної ситуації, пов`язаної з особливо небезпечними (карантинними) хворобами сільськогосподарських тварин, та прийняття ДНПК при КМУ, ДНПК при Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київській та Севастопольській міських, районних державних адміністраціях і міських радах (далі - комісії) рішення про запровадження карантину відшкодування майнової шкоди (збитків) у зв`язку з вилученням сільськогосподарських тварин здійснюється за рахунок коштів резервного фонду відповідного бюджету залежно від рівня надзвичайної ситуації. Виділення і використання зазначених коштів здійснюється відповідно до Порядку використання коштів (затвердженого постановою КМУ № 415 від 29.03.2002). У разі коли зазначені сільськогосподарські тварини застраховані, відшкодування майнової шкоди (збитків) здійснюється страховиками відповідно до укладених договорів.

За змістом пунктів 4-10 Порядку відшкодування прогнозний розрахунок коштів, необхідних для відшкодування завданої майнової шкоди (збитків), визначається на основі таких показників: наявне поголів`я сільськогосподарських тварин на території, на якій запроваджено карантин за рішенням комісії, згідно з даними відповідної місцевої державної адміністрації; середня вага однієї голови худоби або птиці, що продані переробним підприємствам (у розрізі категорій господарств) у регіоні (районі), згідно з даними відповідної місцевої державної адміністрації; ціна, яка у середньому склалася на худобу або птицю, що продані переробним підприємствам (у розрізі категорій господарств) у відповідному регіоні (районі), згідно з даними відповідної місцевої державної адміністрації. Мінекономіки структурний підрозділ з питань агропромислового розвитку відповідної місцевої державної адміністрації (залежно від рівня надзвичайної ситуації) протягом однієї доби після прийняття комісією рішення про запровадження карантину готують прогнозний розрахунок коштів, необхідних для відшкодування завданої майнової шкоди (збитків). Мінекономіки, структурний підрозділ з питань економічного розвитку відповідної місцевої державної адміністрації протягом однієї доби після отримання прогнозного розрахунку коштів, необхідних для відшкодування завданої майнової шкоди (збитків), готують в установленому порядку проект акта КМУ, обласної, районної державної адміністрації щодо виділення коштів з резервного фонду відповідного бюджету залежно від рівня надзвичайної ситуації для відшкодування завданої майнової шкоди (збитків). Розмір завданої майнової шкоди (збитків) затверджує комісія на підставі заяви або клопотання, що подаються фізичною або юридичною особою, відповідно до Методики оцінки збитків від наслідків надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру, затвердженої постановою КМУ № 175 від 15.02.2002. У заяві зазначаються такі відомості про заявника: прізвище, ім`я та по батькові, паспортні дані (серія і номер, ким і коли виданий), реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби), місце проживання, перелік та розмір вартості майна (збитків), що підлягає відшкодуванню, у клопотанні юридичної особи - найменування, місцезнаходження, банківські реквізити, організаційно-правова форма, код ЄДРПОУ, перелік та вартість майна (збитків), що підлягає відшкодуванню. Заява або клопотання подаються до відповідної комісії за місцем запровадження карантинного режиму. Комісія протягом однієї доби розглядає і уточнює розмір завданої майнової шкоди (збитків) та складає висновок відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої особі внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень), або про відмову в такому відшкодуванні. Зазначений висновок оформляється у трьох примірниках, перший з яких надсилається фізичній або юридичній особі, якій завдано майнову шкоду (збитки), другий - територіальному органу Казначейства, третій зберігається у місцевій держадміністрації. Після оформлення зазначеного висновку робиться запис у книзі обліку висновків відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень), форма якої визначається Мінекономіки. Форма бланку висновку затверджується Мінекономіки. Рішення про відмову у відшкодуванні завданої майнової шкоди (збитків) може бути оскаржено відповідно до законодавства. Форми акта вилучення сільськогосподарських тварин з метою їх знищення або забою та платіжної відомості визначаються Мінекономіки.

Аналіз перелічених норм дозволяє дійти висновку, що ст. 49 Закону України "Про ветеринару медицину" містить імперативний припис щодо відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) тварин або у зв`язку з проведенням процедур і робіт щодо ліквідації та профілактики карантинних хвороб, за рахунок коштів Державного бюджету України. В той же час Порядок відшкодування не містить матеріально-правових підстав для відшкодування шкоди, а складається лише з процедурних норм, які регулюють діяльність органу державної влади у зв`язку з перевіркою факту заподіяння майнової шкоди, її розміру та наявності причинно-наслідкового зв`язку між завданою шкодою та заходами, що здійснювались на підставі рішення відповідної ДНПК.

Таким чином, саме ДНПК є органом, що розглядає та вирішує питання про відшкодування завданої майнової шкоди (збитків), а отже вирішення питання про відшкодування збитків належить до компетенції ДНПК при Чернівецькій облдержадміністрації.

З урахуванням того, що протоколом № 4 від 29.06.2021 (а.с. 30 том 1) право позивача на отримання відшкодування визнано комісією ДНПК при Чернівецькій облдержадміністрації та затверджено суму збитків СТзОВ "Котелеве", завданих у зв`язку із проведенням заходів щодо ліквідації АЧС (вилучення та знищення свинопоголів`я) відповідно до Порядку відшкодування на основі проведеного розрахунку в сумі 36 082 450,91 грн, то колегія суддів дійшла висновку, що позивачем вчинено необхідні дії для отримання такого відшкодування, розмір якого визнано комісією, а фактичне отримання коштів позивачем та порядок їх отримання не перебуває в залежності від будь-яких дій відповідачів.

Захворювання сільськогосподарських тварин на АЧС, відноситься до надзвичайної ситуації природного характеру, яка не залежить від дій чи бездіяльності позивача, а отже до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення статті 353 ЦК України, оскільки матеріалами справи підтверджено настання надзвичайної обставини у вигляді епізоотії, суспільна необхідність щодо примусового відчуження майна у власника на підставі та в порядку, встановлених законом, тобто, реквізиція.

У ч. 5 ст. 4 ЦК України передбачено, що інші органи державної влади України, органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативно-правові акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом.

Тлумачення ст. 4 ЦК України свідчить, що у ній встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, ЦК України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови КМУ, що не суперечать положенням ЦК України та інших законів України. Якщо постанова КМУ суперечить положенням ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення ЦК або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією України та законом. Таким чином можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена.

Аналогічна правова позиція щодо тлумачення приписів статті 4 ЦК України викладена в постанові Верховного Суду від 06.11.2019 у справі № 490/7071/16-ц.

Як вже зазначалось частиною 1 статті 353 ЦК України унормовано, що у разі стихійного лиха, аварії, епідемії, епізоотії та за інших надзвичайних обставин, з метою суспільної необхідності майно може бути примусово відчужене у власника на підставі та в порядку, встановлених законом, за умови попереднього і повного відшкодування його вартості (реквізиція).

Відповідно до п.п. 6, 11 Порядку використання коштів, кошти із резервного фонду бюджету для відшкодування збитків понесених в зв`язку із надзвичайною ситуацією техногенного, природного, соціального характеру суб`єктам господарської діяльності недержавної форми власності або суб`єктам господарської діяльності, у статутному фонді яких корпоративні права держави становлять менше ніж 51 %, виділяються через головних розпорядників бюджетних коштів лише на умовах повернення.

Тлумачення норм вказаного підзаконного акту, якими передбачено відшкодування збитків на поворотній основі, дає підстави для висновку про те, що вони суперечать ст. 22, ч. 1 ст. 353 ЦК України, відповідно до яких збитки мають відшкодовуватися у повному обсязі.

Відтак, відповідно до вимог ч. 4 ст. 4 ЦК України, п. 11 Порядку використання коштів не може застосовуватися до спірних правовідносин, а до спірних правовідносин щодо відшкодування збитків, внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень), які полягають у ліквідації спалаху вірусу АЧС шляхом знищення поголів`я свиней, має застосовуватися ст. 353 ЦК України.

Відшкодування збитків на умовах повернення суперечило б статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки б призвело до неефективного юридичного захисту порушених прав. Такий захист носив би ілюзорний характер.

При цьому, ні стаття 353 ЦК України ні стаття 49 Закону України "Про ветеринарну медицину" не визначають, що такі збитки відшкодовуються на поворотній основі, а тому пункт 11 Порядку використання коштів не підлягає застосуванню.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.12.2021 у справі № 908/2587/20.

Таким чином, оскільки позивачу збитки у встановленому комісією на засіданні ДНПК при Чернівецькій облдержадміністрації, згідно протоколу № 4 від 29.06.2021 (а.с. 30 том 1), розмірі не були відшкодовані, то позовні вимоги щодо стягнення з Державного бюджету України, завданих у зв`язку із проведенням заходів щодо ліквідації АЧС (вилучення та знищення свинопоголів`я) в сумі 36 082 450,91 грн підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції, зокрема, є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи встановлені обставини, оскільки при прийнятті оскаржуваного рішення суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права і прийшов до хибних висновків щодо відмови у задоволенні позву, то колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржене апелянтом рішення господарського суду у даній справі скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати підлягають стягненню з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Котелеве" на рішення господарського суду міста Києва від 27.02.2025 у справі № 926/1737/24 задовольнити.

Рішення господарського суду міста Києва від 27.02.2025 у справі № 926/1737/24 скасувати та прийняти нове рішення.

Позовні вимоги сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Котелеве" задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Котелеве" (60340, Новоселицький р-н, Чернівецька обл., село Котелеве, вул. Головна, буд. 2, А; ) 36 082 450 грн 91 коп. збитків, 541 236 грн 76 коп. судового збору за подання позову та 649 484 грн 12 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду міста Києва видати наказ.

Матеріали справи № 926/1737/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 01.10.2025.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Барсук

Є.Ю. Пономаренко