ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1136/25

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Кравець С.Г.

за участю секретаря судового засідання: Виговської Д.Ю.,

представників сторін:

від позивача: Бень В.Е. - довіреність №19/12-2024/22 від 19.12.2024,

від відповідача: не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі за правилами спрощеного

позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія

"Нафтогаз України"

до: Державного університету "Житомирська Політехніка"

про стягнення 4 435,62грн.

Процесуальні дії по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (далі - позивач, ТОВ "ГК "Нафтогаз України") звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Державного університету "Житомирська Політехніка" (далі - відповідач, ДУ "Житомирська Політехніка") про стягнення 4 435,62грн заборгованості з яких: 3 845,03грн основного боргу, 384,72грн пені, 37,93грн 3% річних, 167,94грн інфляційних втрат, а також судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором постачання природного газу №101/ПГ-5635-Г/267 від 05.09.2024 в частині проведення оплати.

Ухвалою суду від 29.08.2025 позовну заяву залишено без руху. Встановлено заявнику 10-денний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду доказів сплати 2 422,40грн судового збору.

01.09.2025 через систему "Електронний суд" представником ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" подано заяву від 01.09.2025 про усунення недоліків, до якої додано докази сплати судового збору у розмірі 2 422,40грн.

Ухвалою суду від 04.09.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №906/1136/25 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 02.10.2025.

23.09.2025 на поштову адресу суду від представника ДУ "Житомирська Політехніка" надійшов відзив від 18.09.2025 на позовну заяву, у якому відповідач визнає позовні вимоги в частині стягнення 3 845,03грн основного боргу. В решті вимог просить відмовити у задоволенні.

29.09.2025 через систему "Електронний суд" від представника ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" надійшла відповідь від 29.09.2025 на відзив.

Представник відповідача у судове засідання 02.10.2025 не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку (а.с.77).

На електронну пошту суду 02.10.2025 від представника ДУ "Житомирська Політехніка" надійшла заява від 02.10.2025 про розгляд справи без їх участі. Також у даній заяві відповідач визнає позовні вимоги в частині стягнення 3 845,03грн основного боргу, у решті позовних вимог просить відмовити (а.с.97).

З огляду на те, що явка представників сторін в дане судове засідання обов`язковою не визнавалась, а неявка відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання не перешкоджає розгляду справи, враховуючи те, що відповідач просить суд здійснювати розгляд справи без їх участі, суд визнав за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності останнього, згідно зі статтею 202 ГПК України.

Представник позивача у судовому засіданні 02.10.2025 підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У судовому засіданні 02.10.2025 судом оголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" обґрунтовані тим, що на виконання договору постачання природного газу №101/ПГ-5635-Г/267 від 05.09.2024, позивач протягом вересня-грудня 2024 року, передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 15 157,55грн. Проте останній оплатив його вартість лише частково на суму 11 312,52грн, внаслідок чого у останнього утворилася заборгованість у розмірі 3 845,03грн. Крім того, за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання позивач нарахував та заявив до стягнення 384,72грн пені, 37,93грн 3% річних та 167,94грн інфляційних втрат (а.с.1-5).

Відповідач у відзиві визнає позовні вимоги в частині стягнення 3 845,03грн основного боргу. У решті вимог просить суд відмовити. Посилається на те, що акт №22105 від 31.12.2024 приймання-передачі природного газу за грудень 2024 року був направлений позивачем 10.01.2025. Тобто, акт надійшов до університету поза межами дії договору, так як він діяв до 31.12.2024. У зв`язку з чим оплатити його було не можливо, так як витрати бюджету на покриття зобов`язань, які були утворені у 2024 бюджетному році, не здійснюються. Відтак, пеня, 3% річних та інфляційні втрати утворились не з вини навчального закладу, тому у їх задоволенні просить відмовити (а.с.84-85).

У спростування наведеного, позивач у відповіді на відзив посилається на те, що відповідно до умов договору для складання акту приймання-передачі природного газу за підсумками розрахункового періоду постачальник використовує дані з інформаційної платформи оператора ГТС, не раніше 9 числа місяця наступного за розрахунковим періодом. Постачальник направляє споживачу два примірника підписаних актів до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом. Тому акт №22105 за грудень 2024 року був направлений на адресу відповідача поштовим зв`язком - 10.01.2025. Відповідач не звертався до з приводу зміни цієї умови договору, а підписавши його, прийняв всі його умови повністю (а.с.91-93).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

05.09.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (постачальник) та Державним університетом "Житомирська Політехніка" (ЕІС-код точки комерційного обліку 56XS00005BBO6009) укладено договір постачання природного газу №101/ПГ-5635-Г/267 (далі - договір) (а.с.12-18).

Відповідно до пункту 1.2 договору, постачальник зобов`язується поставити споживачеві, який є підприємством/установою/організацією, на балансі якого перебуває гуртожиток/-ки (та/або інші житлові будівлі, у яких постійно або тимчасово проживають побутові споживачі) природний газ в обсягах та для цілей забезпечення природним газом побутових споживачів такого гуртожитку/-ів (та/або житлових будівель, у яких постійно або тимчасово проживають побутові споживачі), а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем для власних потреб і не може бути використаний для перепродажу (пункт 1.3 договору).

Згідно з пунктом 1.5. договору, споживач підтверджує та гарантує, що на момент підписання цього договору у споживача є в наявності укладений договір на розподіл природного газу між споживачем та оператором ГРМ та присвоєний оператором ГРМ персональний ЕІС-код та/або укладений договір транспортування природного газу між споживачем та оператором газотранспортної системи (надалі - оператор ГТС) та присвоєний оператором ГТС персональний ЕІС-код (якщо об`єкт споживача безпосередньо приєднані до газотранспортної мережі). Відповідальність за достовірність інформації, зазначеної в цьому пункті, несе споживач.

Згідно з пунктом 2.1 договору, постачальник передає споживачу на умовах договору замовлений споживачем (об`єм) природного газу у період з 05.09.2024 до 31.12.2024 (включно), в кількості 3,800 тис. куб. м, в тому числі по місяцях: вересень 2024 року - 0,950 тис. куб. м, жовтень 2024 року - 0,950 тис. куб. м, листопад 2024 року - 0,950 тис. куб. м., грудень 2024 року - 0,950 тис. куб. м.

Даний пункт набуває чинності після настання відкладальної обставини, зазначеної у пункті 13.1 цього договору. Сторони визнають, що до набуття чинності даним пунктом: постачання природного газу у відповідні розрахункові періоди не здійснюються, навіть якщо вони зазначені у вищенаведеній таблиці пункту 2.1. цього договору; у постачальника не виникають обов`язки поставити (передати) природний газ споживачу та відповідальність за нездійснення постачання (передачі) природного газу; у постачальника не виникають обов`язки щодо включення споживача до реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора ГТС.

Згідно з пунктом 3.1. договору постачальник постачає споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Перехід права власності на газ від постачальника до споживача здійснюється у точках виходу з газотранспортної системи (ГТС) до газорозподільної системи (ГРМ). Після переходу права власності на газ, споживач несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на газ.

Постачання природного газу за цим договором здійснюється постачальником виключно за умови включення споживача до реєстру споживачів на інформаційній платформі оператора ГТС (пункт 3.2 договору).

Відповідно до пункту 3.4. договору приймання-передача природного газу, поставленого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі природного газу.

За змістом пункту 3.4.1 договору, для складання акту приймання-передачі природного газу за підсумками розрахункового періоду постачальник використовує дані з Інформаційної платформи оператора ГТС, не раніше 9 числа місяця наступного за розрахунковим періодом. Постачальник направляє споживачу два примірника підписаних актів приймання-передачі природного газу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом в один із наступних методів: на поштову адресу споживача, вказану у розділі 14 цього договору, рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення або поштовим відправленням з оголошеною вартістю (цінним листом) або нарочно під підпис в отриманні, або шляхом направлення актів приймання-передачі природного газу, скріплених кваліфікованим електронний підписом постачальника, шляхом електронного документообігу із направленням копії такого акту на електронну пошту споживача, вказану у розділі 14 цього договору.

Після підписання сторонами актів приймання-передачі природного газу, замовлені обсяги природного газу за договором вважаються скорегованими (пункт 3.4.3 договору).

Пунктом 3.5. договору передбачено, що у випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі природного газу, не надання письмово обґрунтованого заперечення проти підписання акту або у разі відмови споживача від підписання акту приймання-передачі природного газу до 14 (чотирнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим та узгодженим відповідно до даних інформаційної платформи оператора ГТС, а вартість поставленого газу розраховується відповідно до умов договору. Звіряння спожитого природного газу протягом розрахункового періоду здійснюється відповідно до даних інформаційної платформи оператора ГТС. Дані інформаційної платформи оператора ГТС щодо обсягів природного газу, спожитих споживачем, вважаються обов`язковими для сторін, якщо судом не буде встановлено інше.

Згідно з пунктом 4.1.1. договору, ціна обсягів природного газу в пункті 2.1 цього договору дорівнює 7 420,00грн з урахуванням податку на додану вартість, з яких 1 236,67грн. ПДВ, за 1000 куб. метрів газу (без урахування тарифу на послуги з транспортування природного газу для точки виходу та коефіцієнта, який застосовується у разі замовлення потужності на добу наперед), крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576грн, крім того ПДВ 20% - 27,315грн, всього з ПДВ - 163,89грн за 1000 куб. м.

Всього ціна газу для обсягів встановлених пунктом 2.1. цього договору за 1 000 куб. метрів з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 7 583,89 грн.

Відповідно до пункту 4.1.2, загальна ціна цього договору складає 24 015,66грн.

Згідно з пунктом 4.4 договору, споживач здійснює 100% розрахунок за поставлені та спожиті обсяги природного газу відповідно до акту приймання-передачі природного газу до закінчення календарного місяця наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання природного газу.

Пунктом 6.2 договору визначено, що у разі порушення споживачем строків остаточного розрахунку згідно з пунктом 4.4. цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печаткою (за наявності), а в частині зобов`язань постачальника щодо постачання (передачі) природного газу з моменту включення споживача до реєстру споживачів постачальника із спеціальними обов`язками на інформаційній платформі оператора ГТС, але в будь якому разі не раніше надання споживачем довідки, яка підтверджує перебування на балансі гуртожитку (та/або іншої житлової будівлі, у якій постійно або тимчасово проживають побутові споживачі).

В частині постачання природного газу договір діє до 31 грудня 2024 року (включно), а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору (пункт 13.1 договору).

Даний договір підписаний сторонами та скріплений печатками юридичних осіб.

Позивач посилається на те, що на виконання умов договору, протягом вересня - грудня 2024 року, передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 15 157,55грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу:

- відповідно до акту приймання-передачі природного газу №15824 ціна спожитого відповідачем природного газу за вересень 2024 року становить 3 334,26грн з ПДВ (а.с.19);

- відповідно до акту приймання-передачі природного газу №17658 ціна спожитого відповідачем природного газу за жовтень 2024 року становить 4 550,34грн з ПДВ (а.с.23);

- відповідно до акту приймання-передачі природного газу №19742 ціна спожитого відповідачем природного газу за листопад 2024 року становить 3 427,92грн з ПДВ (а.с.28);

- відповідно до акту приймання-передачі природного газу №22105 ціна спожитого відповідачем природного газу за грудень 2024 року становить 3 845,03грн з ПДВ (а.с.33).

Вказані акти приймання-передачі природного газу за період вересень-грудень 2024 року підписані та засвідчені печаткою лише зі сторони позивача.

Дані акти направлялися відповідачу засобами поштового зв`язку, що підтверджується фіскальними чеками АТ "Укрпошта" та списками згрупованих відправлень, а також у електронному вигляді, що підтверджується роздруківками з електронної пошти.

Позивачем подано адвокатський запит №119/4.2.1-48267-2025 від 23.06.2025 до ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" про надання інформації щодо фактичних обсягів подобового споживання природного газу за період з 01.04.2023 по дату видачі довідки стосовно ДУ "Житомирська Політехніка" (ЕІС-код 56XS00005ВВО6009) (а.с.54-55).

ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" надано відповідь №ТОВВИХ-25-10062 від 27.06.2025 з відомостями з інформаційної платформи оператора ГТС відповідно до яких відповідач (ЕІС-код 56XS00005ВВО6009) закріплений у реєстрі споживачів у спірний період за постачальником ТОВ "ГК "Нафтогаз України" (а.с.56-58).

Згідно інформації щодо остаточної алокації, фактичний обсяг подобового споживання ДУ "Житомирська Політехніка" природного газу складає: за вересень 2024 року - 500 м. куб.; за жовтень 2024 року - 600 м. куб.; за листопад 2024 року - 452 м. куб.; за грудень 2024 року - 507 м. куб. (на звороті а.с.47-49).

Згідно виписки Акціонерного товариства "Ощадбанк" про надходження коштів на рахунок ТОВ "ГК "Нафтогаз України", відповідач перерахував позивачу грошові кошти у розмірі 11 312,52грн, а саме: 17.10.2024 - у сумі 3 334,26грн, 19.11.2024 - у сумі 4 550,34грн, 20.12.2024 - у сумі 3 427,92грн (а.с.42).

Позивач направив відповідачу вимогу №119/4.1.2-19134-2025 від 13.03.2025, у якій вимагав сплатити до 27.03.2025 заборгованість у розмірі 3 845,03грн за договором постачання природного газу №101/ПГ-5635-Г/267 від 05.09.2024 (а.с.38; докази направлення а.с.39-40).

Дана претензія залишена відповідачем без відповіді та без задоволення.

Позивач доводить, що відповідач не виконав зобов`язання щодо повного та своєчасного розрахунку за поставлений природний газ. З огляду на наведене, ТОВ "ГК "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості у розмірі 4 435,62грн з яких: 3 845,03грн основного боргу, 384,72грн пені, 37,93грн 3% річних, 167,94грн інфляційних втрат, а також судові витрати.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно з частинами 1, 2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною 1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини 1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Правовідносини між сторонами виникли на підставі договору постачання природного газу №101/ПГ-5635-Г/267 від 05.09.2024 року, який за своєю правовою природою є договором про постачання енергетичних та інших ресурсів.

Відповідно до частини 1 ст.714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

За умовами частини 2 ст.714 ЦК України, до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно зі статтею 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст.692 ЦК України закріплено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до пункту 3.4. договору, приймання-передача природного газу, поставленого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі природного газу.

За змістом пункту 3.4.1 договору, для складання акту приймання-передачі природного газу за підсумками розрахункового періоду постачальник використовує дані з інформаційної платформи оператора ГТС, не раніше 9 числа місяця наступного за розрахунковим періодом. Постачальник направляє споживачу два примірника підписаних актів приймання-передачі природного газу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом в один із наступних методів: на поштову адресу споживача, вказану у розділі 14 цього договору, рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення або поштовим відправленням з оголошеною вартістю (цінним листом) або нарочно під підпис в отриманні, або шляхом направлення актів приймання-передачі природного газу, скріплених кваліфікованим електронний підписом постачальника, шляхом електронного документообігу із направленням копії такого акту на електронну пошту споживача, вказану у розділі 14 цього договору.

Після підписання сторонами актів приймання-передачі природного газу, замовлені обсяги природного газу за Договором вважаються скорегованими (пункт 3.4.3 договору).

На підтвердження факту виконання зобов`язань за договором №101/ПГ-5635-Г/267 від 05.09.2024, позивачем надано акти приймання-передачі природного газу на загальну суму 15 157,55грн, а саме: №15824 за вересень 2024 року на суму 3 334,26грн; №17658 за жовтень 2024 року на суму 4 550,34грн; №19742 за листопад 2024 року на суму 3 427,92грн; №22105 за грудень 2024 року на суму 3 845,03грн. Акти приймання-передачі природного газу за вересень, жовтень, листопад та грудень 2024 року підписані лише зі сторони постачальника.

При цьому судом встановлено, що дані акти направлялися відповідачу засобами поштового зв`язку, що підтверджується фіскальними чеками АТ "Укрпошта", списками згрупованих відправлень, а також у електронному вигляді, що підтверджується відповідними роздруківками з електронної пошти.

Пунктом 3.5. договору передбачено, що у випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі природного газу, не надання письмово обґрунтованого заперечення проти підписання акту або у разі відмови споживача від підписання акту приймання-передачі природного газу до 14 (чотирнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим та узгодженим відповідно до даних інформаційної платформи оператора ГТС, а вартість поставленого газу розраховується відповідно до умов договору. Звіряння спожитого природного газу протягом розрахункового періоду здійснюється відповідно до даних інформаційної платформи оператора ГТС. Дані інформаційної платформи оператора ГТС щодо обсягів природного газу, спожитих споживачем, вважаються обов`язковими для сторін, якщо судом не буде встановлено інше.

Враховуючи відсутність письмових обґрунтованих заперечень відповідача проти підписання актів за вересень-грудень 2024 року, а також факт направлення позивачем актів у належний спосіб, акти приймання-передачі природного газу за вересень, жовтень, листопад та грудень 2024 року, вважаються прийнятими відповідачем згідно п.3.5 договору постачання природного газу №101/ПГ-5635-Г/267 від 05.09.2024 року.

На підтвердження обсягу постачання відповідачу природного газу позивачем надано лист ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" з відомостями з інформаційної платформи оператора ГТС, відповідно до якої фактичний обсяг подобового споживання ДУ "Житомирська Політехніка" природного газу складає: за вересень 2024 року - 500 м. куб.; за жовтень 2024 року - 600 м. куб.; за листопад 2024 року - 452 м. куб.; за грудень 2024 року - 507 м. куб.

Таким чином, згідно встановлених судом обставин, за договором постачання природного газу №101/ПГ-5635-Г/267 від 05.09.2024, відповідач спожив у вересні - грудні 2024 року природний газ на загальну суму 15 157,55грн.

Згідно з пунктом 4.4 договору, споживач здійснює 100% розрахунок за поставлені та спожиті обсяги природного газу відповідно до акту приймання-передачі природного газу до закінчення календарного місяця наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання природного газу.

З виписки Акціонерного товариства "Ощадбанк" про надходження коштів на рахунки ТОВ "ГК "Нафтогаз України", вбачається, що відповідач перерахував позивачу грошові кошти у загальному розмірі 11 312,52грн, а саме: 17.10.2024 - у сумі 3 334,26грн, 19.11.2024 - у сумі 4 550,34грн, 20.12.2024 - у сумі 3 427,92грн.

Отже, відповідач в порушення умов пункту 4.4 договору, здійснив оплату за переданий позивачем газ лише частково - у розмірі 11 312,52грн. Неоплаченим відповідачем залишився природній газ за грудень 2024 року - на суму 3 845,03грн.

Позивач направив відповідачу вимогу від 13.03.2025, у якій вимагав сплатити до 27.03.2025 заборгованість у розмірі 3 845,03грн за договором постачання природного газу №101/ПГ-5635-Г/267 від 05.09.2024.

Дана претензія залишена відповідачем без відповіді та без задоволення.

Відповідач у відзиві на позов визнає позовні вимоги в частині стягнення 3 845,03грн основного боргу.

Зважаючи на погоджені сторонами умови договору щодо порядку та строків проведення розрахунків, строк оплати за природній газ за актами приймання-передачі є таким, що настав.

На підставі викладеного, враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів, які б свідчили про сплату відповідачем вказаної заборгованості, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства в частині стягнення з відповідача 3 845,03грн основного боргу за договором постачання природного газу є обґрунтованими та доведеними належними та допустимими доказами, тому суд задовольняє позовні вимоги в цій частині у повному обсязі.

При цьому, суд відхиляє посилання відповідача на направлення акту приймання передачі природного газу №22105 за грудень 2024 року поза межами договору №101/ПГ-5635-Г/267 та у наступному бюджетному періоді, у зв`язку з чим сплатити заборгованість було неможливо, тому пеня та інші заявлені у позові вимоги утворились не звини навчального закладу з огляду на таке.

За змістом пункту 3.4.1 договору, для складання акту приймання-передачі природного газу за підсумками розрахункового періоду постачальник використовує дані з Інформаційної платформи оператора ГТС, не раніше 9 числа місяця наступного за розрахунковим періодом. Постачальник направляє споживачу два примірника підписаних актів приймання-передачі природного газу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом.

Доказів звернення до позивача з приводу зміни цієї умови договору відповідач не надав, а підписавши договір, в тому числі з умовою п.3.4.1 договору щодо строків направлення актів, відповідач прийняв всі його умови повністю.

Враховуючи умови договору, постачальник зобов`язаний отримати остаточні дані з Інформаційної платформи оператора ГТС, які є основою для складання такого акту. При цьому, умовами договору прямо передбачено, що акт приймання-передачі складається не раніше 9 числа місяця наступного за розрахунковим періодом, і надсилається споживачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом. У дану випадку судом встановлено, що позивач повністю дотримався алгоритму, передбаченого пунктом 3.4.1 договору.

Згідно пункту 13.1 договору, в частині постачання природного газу договір діє до 31.12.2024 (включно), а в частині розрахунків - до повного їх виконання.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та в рішенні від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України" зазначивши, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

З наведеного слідує, що відсутність надходжень бюджетних коштів не нівелює обов`язку з оплати робіт за відповідним правочином. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постановах від 21.02.2018 у справі №923/1292/16, від 23.03.2018 по справі №904/6252/17, від 28.01.2019 по справі №917/611/18.

У зв`язку з неналежним виконання відповідачем умов договору, позивач нарахував та заявив до стягнення 384,72грн пені.

З даного приводу суд враховує, що порушенням зобов`язання, згідно статті 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно частини 1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст.551 ЦК України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 ст.549 ЦК України).

Згідно частини 1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Пунктом 6.2 договору визначено, що у разі порушення споживачем строків остаточного розрахунку згідно з пунктом 4.4 договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

З розрахунку позивача вбачається, що він нарахував та заявив до стягнення з відповідача 384,72грн пені, нарахованої на заборгованість у розмірі 3 845,03грн у період з 01.02.2025 по 31.05.2025 (а.с.11).

Перевіривши розрахунок пені суд встановив, що проведені позивачем нарахування є обґрунтованими та арифметично правильними, відтак позовні вимоги Товариства в частині стягнення з відповідача 384,72грн пені, підлягають задоволенню у повному обсязі.

За несвоєчасне виконання відповідачем грошового зобов`язання, позивач нарахував та заявив до стягнення 37,93грн 3% річних та 167,94грн інфляційних втрат.

Відповідно до частини 1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 ст.625 ЦК України).

Вказані інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції та 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Згідно розрахунку позивача 3% річних у розмірі 37,93грн та інфляційні втрати у розмірі 167,94грн нарахованої на заборгованість у розмірі 3 845,03грн у період з 01.02.2025 по 31.05.2025 (а.с.11).

Господарський суд, перевіривши проведений позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат встановив, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 37,93грн 3% річних та 167,94грн інфляційних втрат розраховані правильно, у відповідності до положень чинного законодавства, тому вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі.

Висновки суду за результатами розгляду справи.

Відповідно до статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ "ГК "Нафтогаз України" про стягнення з Державного університету "Житомирська Політехніка" 3 845,03грн основного боргу, 384,72грн пені, 37,93грн 3% річних та 167,94грн інфляційних втрат за договором постачання природного газу №101/ПГ-5635-Г/267 від 05.09.2024 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

При зверненні до господарського суду з даним позовом позивачем сплачено 2 422,40грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № від 27.08.2025 (а.с.72).

Враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі, відповідно до статті 129 ГПК України, на відповідача покладається 2 422,40грн витрат по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного університету "Житомирська Політехніка" (10005, Житомирська область, місто Житомир, вулиця Чуднівська, будинок 103; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1, ):

- 3 845,03грн основного боргу,

- 384,72грн пені,

- 37,93грн 3% річних,

- 167,94грн інфляційних втрат,

- 2 422,40грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 03.10.25

Суддя Кравець С.Г.

Направити:

1 - позивачу та представнику - у електронні кабінети.

2 - відповідачу - у електронний кабінет.