ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1318/24

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Кравець С.Г.

за участю секретаря судового засідання: Виговської Д.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі за правилами загального

позовного провадження справу

за позовом: Військової частини НОМЕР_1

до: Приватного акціонерного товариства "Житомирський завод хімічного волокна"

за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на

стороні позивача: Комунального підприємства "Житомирводоканал" Житомирської міської

ради

про визнання недійсним договору та стягнення 52 430,20грн,

за участю представників сторін:

від позивача: Хіміч С.М. - довіреність від 23.01.2023,

від відповідача: не з`явився,

від третьої особи: Сичов Д.В. - довіреність №17/10 від 04.02.2025.

Процесуальні дії по справі.

Військова частина НОМЕР_1 (далі - позивач, в/ч НОМЕР_1 ) звернулася до Господарського суду Житомирської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Житомирський завод хімічного волокна" (далі - відповідач, ПрАТ "Житомирський завод хімічного волокна" у якому просить визнати недійсним договір №9-22 від 26.01.2022, який укладений між Військовою частиною НОМЕР_1 та ПрАТ "Житомирський завод хімічного волокна" як такий, що суперечить інтересам держави і суспільства та стягнути з ПрАТ "Житомирський завод хімічного волокна" на користь держави в особі Військової частини НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 52 430,20грн, сплачені за договором № 9-22 від 26.01.2022.

Ухвалою суду від 25.12.2024 позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 №10/11344-24-вих від 12.11.2024 залишено без руху на підставі статей 162, 174, 234 ГПК України.

Ухвалою суду від 09.01.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №906/1318/24 за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у справі Комунальне підприємство "Житомирводоканал" Житомирської міської ради (далі - третя особа, КП "Житомирводоканал" ЖМР) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, призначено підготовче засідання на 11.02.2025.

Ухвалою суду від 11.02.2025 відкладено підготовче засідання на 10.03.2025. Зобов`язано КП "Житомирводоканал" ЖМР надати письмові пояснення щодо позовних вимог та умов укладення з позивачем договору від 09.02.2022 за наявності договору №9-22 від 26.01.2022 між позивачем та відповідачем; належним чином засвідчену копію акту розмежування балансової належності мереж водопроводу, каналізації та експлуатаційної належності сторін та схеми розмежування мереж водопостачання та водовідведення, які стосуються Договору №1221/33-22 від 09.02.2022, укладеного між Військовою частиною НОМЕР_1 та КП "Житомирводоканал" ЖМР. Зобов`язано ПрАТ "Житомирський завод хімічного волокна" надати письмові пояснення щодо умов, підстав та виконання оспорюваного договору.

Ухвалою суду від 10.03.2025 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 01.04.2025. Рекомендовано позивачу та відповідачу надати письмові пояснення щодо того, який обсяг послуг надавався за договором №9-22 від 26.01.2022 про відшкодування витрат за комунальні послуги по транспортуванню стоків (водовідведення) за державні кошти у період дії договору. Відповідачу та третій особі надати письмові пояснення щодо того, який обсяг послуг надавався за договором №1221/33-22 від 09.02.2022 у період дії договору.

У судовому засіданні 01.04.2025 оголошувалась перерва до 10.04.2025, про що КП "Житомирводоканал" ЖМР повідомлено відповідною ухвалою суду.

Ухвалою суду від 10.04.2025т поновлено ПрАТ "Житомирський завод хімічного волокна" строк для подачі відзиву (вх.№4507/25) від 08.04.2025 на позовну заяву та прийнято його до розгляду. Продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 24.04.2025. Встановлено позивачу строк для подачі відповіді на відзив.

Ухвалою суду від 24.04.2025 задоволено усне клопотання представника ПрАТ "Житомирський завод хімічного волокна" та продовжено строк підготовчого провадження, відкладено підготовче засідання на 02.05.2025. Роз`яснено ПрАТ "Житомирський завод хімічного волокна" право подати заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 02.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/1318/24 до судового розгляду по суті на 29.05.2025.

Ухвалою суду від 29.05.2025 продовжено строк розгляду справи по суті та відкладено розгляд справи по суті на 26.06.2025. Викликано у судове засідання представника КП "Житомирводоканал" ЖМР для надання пояснень по суті спору

Ухвалою суду від 26.06.2025 продовжено строк розгляду справи по суті на підставі статті 6 Конвенції про захист прав та основних свобод та відкладено судове засідання на 02.09.2025. Повторно викликано у судове засідання представника КП "Житомирводоканал" ЖМР для надання пояснень щодо функціонування мережі централізованого водовідведення на території Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, на території ПрАТ "Житомирський завод хімічного волокна" та виконання умов договору про надання послуг №1221/33-22 від 09.02.2022, визнано його явку обов`язковою.

Ухвалою суду від 02.09.2025 продовжено строк розгляду справи по суті та відкладено розгляд справи по суті на 24.09.2025. Викликано у судове засідання представника КП "Житомирводоканал" ЖМР для надання пояснень по суті спору.

Відповідач повноважного представника у судове засідання 24.09.2025 не направив, про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа (т.2, а.с.10).

З огляду на те, що явка представника відповідача в судове засідання обов`язковою не визнавалась і його неявка, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання не перешкоджає розгляду справи, суд визнав за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності останнього, згідно зі статтею 202 ГПК України.

Представник позивача у судовому засіданні 24.09.2025 при розгляді справи по суті позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити позов у повному обсязі.

Представник третьої особи надав усні пояснення щодо обставин справи, просив суд прийняти законне та обґрунтоване рішення.

У судовому засіданні 24.09.2025 судом оголошено скорочене рішення (вступна та резолютивна частини).

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Північним офісом Держаудитслужби в Житомирській області проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Військової частини НОМЕР_1 , в ході якої встановлено що між Військовою частиною НОМЕР_1 (споживач) та КП "Житомирводоканал" ЖМР (виконавець) укладено договір №1221/32-22 від 09.02.2022 про надання послуг з централізованого водопостачання та договір №1221/33-22 від 09.02.2022 про надання послуг з централізованого водовідведення. Водночас, позивач уклав договір №9-22 від 26.01.2022 з ПрАТ "Житомирський завод хімічного волокна" про відшкодування витрат за комунальні послуги з транспортування стоків (водовідведення) за державні кошти та сплатив на його виконання суму коштів у розмірі 52 430,20грн.

Військовою частиною НОМЕР_1 подано позов до адміністративного суду про визнання протиправними та скасування окремих положень індивідуального правового акту - вимоги Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області "Щодо усунення порушень законодавства" №260602-14/2787-2023 від 20.09.2023 року та акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Військової частини НОМЕР_1 №08-30/7 від 17.08.2023 в частині зобов`язання позивача забезпечити відшкодування коштів (збитків) в сумі 273 049,48грн, заподіяних внаслідок оплати ПрАТ "Житомирський завод хімічного волокна" послуг, які фактично ним не надавались. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 у справі №240/33811/23 у задоволенні позовних вимог відмовлено. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.06.2024 рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 у справі №240/33811/23 залишено без змін, а апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 без задоволення.

Позивач посилається на те, що ПрАТ "Житомирський завод хімічного волокна" не надало документальних підтверджень витрат, понесених для надання послуг з транспортування стоків (водовідведення), які Військова частина НОМЕР_1 відобразила у своїх облікових даних. За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ПрАТ "Житомирський завод хімічного волокна" не надає послуги з водовідведення. Оскільки послуги фактично не були надані, сплата суми призвела до безпідставного списання коштів та завдання Військовій частині НОМЕР_1 матеріальної шкоди на суму 52 430,20грн. Посилаючись на наведене, позивач просить суд визнати недійсним договір №9-22 від 26.01.2022, як такий, що суперечить інтересам держави і суспільства та стягнути з ПрАТ "Житомирський завод хімічного волокна" на користь держави в особі Військової частини НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 52 430,20грн (т.1, а.с.1-7).

КП "Житомирводоканал" ЖМР у поясненнях від 07.03.2025 зазначає, що між Військовою частиною НОМЕР_1 та КП "Житомирводоканал" укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання №1221/32-22 від 09.02.2022 та договір про надання послуг з централізованого водовідведення №1221/33-22 від 09.02.2022. В подальшому - 01.06.2023 між позивачем та третьою особою підписано акт розмежування балансової належності мереж водопроводу, каналізації та експлуатаційної належності сторін, який визначає точки розподілу в яких здійснюється передача послуг, згідно якого початковим пунктом надання послуг з водовідведення є: АДРЕСА_1 . Третя особа зазначає, що вона не є стороною оспорюваного договору, права та законні інтереси комунального підприємства даний договір не порушує (т.1, а.с.113-114).

ПрАТ "Житомирський завод хімічного волокна" у відзиві від 01.04.2025 заперечує проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що КП "Житомирводоканал" не може надати Військовій частині НОМЕР_1 послуги водовідведення без залучення мережі трубопроводу відповідача, за адресою: м. Житомир, вул. Промислова, 5, оскільки там розташовані лише каналізаційні комунікації ПрАТ "Житомирський завод хімічного волокна". Зазначає, що доказом того, що відповідач користується трубопроводом позивача є довідка №2/232 від 21.02.2018, яка видана КП "Житомирводоканал" про те, що на території Військової частини НОМЕР_1 мережі водопостачання та водовідведення, що перебувають на балансі КП "Житомирводоканал" не значаться. Тобто, технічно без використання трубопроводів відповідача, позивач не може здійснити водовідведення стічних вод. Звертає увагу, що використання каналізаційних мереж ПрАТ "Житомирський завод хімічного волокна" позивачем, призвело до прямих витрат, у тому числі щодо залучення потужностей каналізаційної насосної станції, без використання якої забезпечення протоку стічних вод від позивача неможливе (т.1, а.с.180-181).

Відзив ПрАТ "Житомирський завод хімічного волокна" від 08.04.2025 є аналогічним за змістом з відзивом від 01.04.2025, однак в ньому міститься клопотання про поновлення строку на його подання (т.1, а.с.200-202).

У відповіді від 17.04.2025 на відзив позивач зазначає, що КП "Житомирводоканал" мав би врегулювати з ПрАТ "Житомирський завод хімічного волокна" питання щодо використання каналізаційних мереж останнього, при наданні Військовій частині НОМЕР_1 послуг з централізованого водовідведення. Зазначає, що якщо КП "Житомирводоканал" надавало та надає позивачу послуги з водовідведення, постає питання чому Підприємство не повідомило Військову частину НОМЕР_1 про те, що для надання послуг з водовідведення у нього відсутні мережі водовідведення, які безпосередньо приєднуються до мереж в/ч НОМЕР_1 . Позивач вважає, що відзив не містить достатніх підстав для визнання договору №9-22 від 26.01.2022 таким, що відповідає чинному законодавству, а тому просить суд задовольнити позов у повному обсязі (т.1, а.с.220-221).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

26.01.2022 року між Відкритим акціонерним товариством "Житомирський завод хімічного волокна" (виконавець) та Військовою частиною НОМЕР_1 (споживач) укладено договір №9-22 від 26.01.2022 про відшкодування витрат за комунальні послуги по транспортуванню стоків (водовідведенню) за державні кошти (далі - договір №9-22 від 26.01.2022 року) (т.1, а.с.13-15).

За п.п.1.1, 1.2 якого, виконавець зобов`язується транспортувати від споживача, по своїм трубопроводам, стоки у комунальну каналізаційну систему міста Житомира. Споживач зобов`язується своєчасно і в повному обсязі на умовах даного договору оплачувати відшкодування витрат надані виконавцем за комунальні послуги по транспортуванню своїми трубопроводами стоків за погодженими тарифами зі споживачем.

Загальна ціна по договору на 2022 рік складає 83 999,96грн, в тому числі ПДВ 13 999,99грн (п.1.4 договору №9-22 від 26.01.2022 року).

Відповідно до п.3.1 договору №9-22 від 26.01.2022 року, облік стічних вод, що надходять в каналізацію, визначається по кількості води, що надходять з комунального водопроводу згідно показань водоміра (лічильника). Зняття показників водоміру проводиться помісячно з 10 по 15 число представником виконавця в присутності споживача.

Згідно п.4.1 договору №9-22 від 26.01.2022 року, виконавець забезпечує транспортування стічних вод від споживача в каналізаційну систему міста Житомира в обсязі, встановленому лімітом водопостачання.

Пунктом 6.1 договору №9-22 від 26.01.2022 року передбачено, що відповідальність між виконавцем і споживачем за технічний стан і експлуатацію каналізаційних систем визначається їх балансовою приналежністю. За кожен день прострочення виконання зобов`язання за цим договором винна сторона зобов`язана сплатити на користь іншої сторони пеню в розмірі однієї облікової ставки НБУ від суми договору за кожен день прострочення виконання зобов`язання. Розмежування балансової належності та відповідальності сторін встановлюються: каналізаційні мережі, які забезпечують відведення стоків від підприємств, відомчих, жилих, а також споруди на них до вуличної каналізаційної мережі з каналізаційним колодязем на ній в точці, яка належить споживачу і ним експлуатується.

Даний договір набирає чинності з дня підписання обома сторонами і діє до 31.12.2022 року, та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення строку не буде однією з сторін письмового повідомлено про відмову від діючого договору або його перегляд (п.7.1 договору №9-22 від 26.01.2022 року).

Додатком №1 від 26.01.2022 року до договору №9-22 від 26.01.2022 року є калькуляція витрат за послуги по транспортуванню стоків з використанням каналізаційної насосної станції ВАТ "Житомирський завод хімічного волокна" для Військової частини НОМЕР_1 (т.1, а.с.16).

Договір №9-22 від 26.01.2022 року про відшкодування витрат за комунальні послуги по транспортуванню стоків (водовідведенню) за державні кошти та додаток №1 від 26.01.2022 року до договору підписані представниками сторін, а їх підписи скріплені печатками юридичних осіб.

На виконання умов договору №9-22 від 26.01.2022 року, між ВАТ "Житомирський завод хімічного волокна" (виконавець) та Військовою частиною НОМЕР_1 підписано акти здачі-приймання робіт (надання послуг) на загальну суму 52 430,20грн, а саме: від 14.04.2022 року на суму 9 446,40грн; від 18.05.2022 року на суму 7 897,94грн; від 27.06.2022 року на суму 7 865,00грн; від 25.07.2022 року на суму 6 666,02грн; від 31.08.2022 року на суму 3 674,02грн; від 02.11.2022 року на суму 7 425,02грн; від 22.11.2022 року на суму 7 678,03грн; від 26.12.2022 року на суму 573,16грн; від 28.12.2022 року на суму 1 204,61грн (т.1, а.с.57-65).

Військовою частиною НОМЕР_1 сплачено на користь відповідача суму у загальному розмірі 52 430,20грн, згідно платіжних доручень: №728 від 20.04.2022 року на суму 9 446,40грн; №1034 від 20.05.2022 року на суму 7 897,94грн; №1545 від 04.07.2022 року на суму 7 865,00грн; №1951 від 01.08.2022 року на суму 6 666,02грн; від 02.09.2022 року на суму 3 674,02грн; №3126 від 10.11.2022 року на суму 7 425,02грн; №3374 від 28.11.2022 року на суму 7 655,42грн; №3373 від 28.11.2022 року на суму 22,61грн; №3882 від 26.12.2022 року на суму 573,16грн; №4031 від 28.12.2022 року на суму 1 204,61грн (т.1, а.с.66-75).

09.02.2022 року між КП "Житомирводоканал" ЖМР (виконавець) та Військовою частиною НОМЕР_1 (споживач) укладено договір №1221/33-22 від 09.02.2022 про надання послуг з централізованого водовідведення, згідно якого виконавець зобов`язується надавати споживачеві послуги з централізованого водовідведення (послуги з відведення стічних вод), а споживач зобов`язується своєчасно і в повному обсязі, у порядку, строки та на умовах даного договору оплачувати надані йому виконавцем послуги з централізованого водовідведення та плату за абонентське обслуговування, згідно актів наданих послуг (далі - договір №1221/33-22 від 09.02.2022 року) (т.1, а.с.8-12).

Згідно розділу 2 договору №1221/33-22 від 09.02.2022 року, для визначення об`єму стічних вод (централізоване водовідведення), скинутих в систему централізованого водовідведення міста Житомира, споживач зобов`язується додержуватися встановленого порядку обліку води.

Кількість стічних вод (централізоване водовідведення), що надходять в централізовану мережу водовідведення, визначається по кількості води, що надходять із мереж централізованого водопостачання, власних джерел, згідно показань приладу комерційного обліку, а при неможливості отримати такі показання - відповідно до умов чинного законодавства (розділу 3 договору №1221/33-22 від 09.02.2022 року)

Відповідно до п.4.2.4 договору №1221/33-22 від 09.02.2022 року, споживач зобов`язаний мати акт розмежування балансової належності та схему систем внутрішньої схеми водопостачання та водовідведення з зазначенням контрольного колодязя (один екземпляр схеми споживач передає виконавцю разом з підписаним примірником договору).

Пунктом 6.9 договору №1221/33-22 від 09.02.2022 року передбачено, що споживач сплачує виконавцю також вартість поверхневих стічних вод згідно п.3.2 даного договору за тарифами за послуги з централізованого водовідведення, затвердженим уповноваженим органом. При цьому споживач зобов`язується надати виконавцю наступну інформацію: назва об`єкта - Військова частина НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Даний договір укладений терміном до 31.12.2022 року і набирає чинності з дня його підписання обома сторонами, а в частині розрахунків - до повного їх виконання (п.8.1 договору №1221/33-22 від 09.02.2022 року).

Договір №1221/33-22 від 09.02.2022 року про надання послуг з централізованого водовідведення підписаний представниками сторін, а їх підписи скріплені печатками юридичних осіб.

Управлінням Північного Офісу Держаудитслужби у Житомирській області проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Військової частини НОМЕР_1 за період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року, за результатами якої складено акт №08-30/7 від 17.08.2023 року Ревізією встановлено, що внаслідок укладання Військовою частиною НОМЕР_1 у 2022 році з ВАТ "Житомирський завод хімічного волокна" договору №9-22 від 26.01.2022 року та сплати по ньому коштів у розмірі 52 430,20грн, військовій частині нанесено матеріальної шкоди (збитків) на суму 52 430,20грн (т.1, а.с.17-22; т.1, а.с.132-174).

Управлінням Північного Офісу Держаудитслужби у Житомирській області, враховуючи виявлені під час ревізії порушення, складено вимогу про усунення порушень законодавства №260602-14/2787-2023 від 20.09.2023 року, у якій, серед іншого, зобов`язано військову частину забезпечити відшкодування на користь Військової частини НОМЕР_1 шкоди (збитків) в загальній сумі 273 049,48грн, заподіяної внаслідок оплати ВАТ "Житомирський завод хімічного волокна" послуг, які фактично ним не надавались (т.1, а.с.23-25).

Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просила визнати протиправними та скасувати окремі положення індивідуального правового акту вимоги Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області "Щодо усунення порушень законодавства" від 20.09.2023 №260602-14/2787-2023 в частині зобов`язання в/ч НОМЕР_1 забезпечити відшкодування на користь в/ч НОМЕР_1 шкоди (збитків) в загальній сумі 273 049,48грн, заподіяної внаслідок оплати ВАТ "Житомирський завод хімічного волокна" послуг, які фактично ним не надавались, відповідно до норм ст. 216 - 229 ГК України від 16.01.2003 №436-IV, ст. 22, 610 - 625 ЦК України від 16.01.2003 №435- IV.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 року у задоволенні позову відмовлено (т.1, а.с.26-37).

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2024 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України залишено без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 року - без змін (т.1, а.с.38-48).

Військова частина НОМЕР_1 претензією №10/8937-24-вих від 21.09.2024 пропонувала відповідачу повернути 52 430,20грн безпідставно сплачених коштів за договором №9-22 від 26.01.2022 року (т.1, а.с.76-78).

Відповідач залишив претензію без задоволення, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Предметом позову у даній справі є вимоги визнати недійсним договір про відшкодування витрат за комунальні послуги з транспортування стоків (водовідведення) за державні кошти №9-22 від 26.01.2022 року з посиланням на те, що він суперечить інтересам держави і суспільства, а також стягнути з відповідача на користь держави в особі позивача грошові кошти у розмірі 52 430,20грн, які були сплачені за оспорюваним договором.

Підстави недійсності правочинів визначаються положенням статті 215 ЦК України.

Відповідно до частини 1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (стаття 203 ЦК України).

Згідно з частиною 3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 228 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Верховний Суд у постанові від 20.10.2021 у справі №910/4089/20 вказав, що необхідною умовою для визнання господарського договору недійсним як такого, що суперечить інтересам держави і суспільства (за частиною 3 ст. 228 ЦК України), є наявність наміру хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних наслідків. Для прийняття рішення зі спору необхідно встановлювати, у чому конкретно полягала завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення господарського договору, якою із сторін і в якій мірі виконано зобов`язання, а також наявність наміру у кожної із сторін. Наявність такого наміру у сторін (сторони) означає, що вони (вона), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність договору, що укладається, і суперечність його мети інтересам держави і суспільства та прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків.

Таким чином, здійснивши правовий аналіз частини 3 ст.228 ЦК України, можна зробити висновок, що ознаками недійсного господарського договору, що суперечить інтересам держави і суспільства, є спрямованість цього правочину на порушення правового господарського порядку та наявність умислу (наміру) його сторін, які усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеного договору. Метою такого правочину є його кінцевий результат, якого бажають досягти сторони. Мета завідомо суперечить інтересам держави та суспільства. Подібні висновки Верховного Суду наведені у постановах від 16.06.2020 у справі № 910/6271/17, від 20.10.2021 у справі № 910/4089/20.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ревізією Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області встановлено, що між позивачем та КП "Житомирводоканал" ЖМР укладено договори №1221/32-22 та №1221/33-22 від 09.02.2022 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. При цьому, позивач уклав договір №9-22 від 26.01.2022 з ПрАТ "Житомирський завод хімічного волокна" про відшкодування витрат за комунальні послуги з транспортування стоків (водовідведення) за державні кошти та сплатив на його виконання 52 430,20грн.

Позивач вказує, що оскільки послуги відповідачем не надавалися, то сплата державних коштів порушує публічний порядок та призвела до завдання Військовій частині НОМЕР_1 матеріальної шкоди на суму 52 430,20грн. Цим позивач обґрунтовує підстави визнання недійсним оспорюваного договору №9-22 від 26.01.2022.

Як встановлено судом, 26.01.2022 між ВАТ "Житомирський завод хімічного волокна" (виконавець, нині - ПрАТ "Житомирський завод хімічного волокна") та Військовою частиною НОМЕР_1 (споживач) укладено договір №9-22 від 26.01.2022 про відшкодування витрат за комунальні послуги по транспортуванню стоків (водовідведенню) за державні кошти за умовами п.п.1.1, 1.2 якого, виконавець зобов`язався транспортувати від споживача, по своїм трубопроводам, стоки у комунальну каналізаційну систему м. Житомира. Споживач зобов`язався оплачувати відшкодування витрат за надані виконавцем комунальні послуги по транспортуванню своїми трубопроводами стоків, за погодженими тарифами зі споживачем.

Згідно п.4.1 договору №9-22 від 26.01.2022, виконавець забезпечує транспортування стічних вод від споживача в каналізаційну систему міста Житомира в обсязі, встановленому лімітом водопостачання.

За своєю правовою природою договір №9-22 від 26.01.2022 про відшкодування витрат за комунальні послуги по транспортуванню стоків (водовідведенню) є договором надання послуг.

Відповідно до частини 1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 6.1 договору №9-22 від 26.01.2022, серед іншого, передбачено, що відповідальність між виконавцем і споживачем за технічний стан і експлуатацію каналізаційних систем визначається їх балансовою приналежністю. Розмежування балансової належності та відповідальності сторін встановлюються: каналізаційні мережі, які забезпечують відведення стоків від підприємств, відомчих, жилих, а також споруди на них до вуличної каналізаційної мережі з каналізаційним колодязем на ній в точці, яка належить споживачу і ним експлуатується.

Згідно актів здачі-приймання робіт (надання послуг) до договору №9-22 від 26.01.2022, відповідачем надано позивачу послуги на загальну суму 52 430,20грн, а саме: від 14.04.2022 на суму 9 446,40грн; від 18.05.2022 на суму 7 897,94грн; від 27.06.2022 на суму 7 865,00грн; від 25.07.2022 на суму 6 666,02грн; від 31.08.2022 на суму 3 674,02грн; від 02.11.2022 на суму 7 425,02грн; від 22.11.2022 на суму 7 678,03грн; від 26.12.2022 на суму 573,16грн; від 28.12.2022 на суму 1 204,61грн.

На виконання умов договору позивачем сплачено на користь відповідача суму коштів у розмірі 52 430,20грн, згідно платіжних доручень: №728 від 20.04.2022 на суму 9 446,40грн; №1034 від 20.05.2022 на суму 7 897,94грн; №1545 від 04.07.2022 на суму 7 865,00грн; №1951 від 01.08.2022 на суму 6 666,02грн; від 02.09.2022 на суму 3 674,02грн; №3126 від 10.11.2022 на суму 7 425,02грн; №3374 від 28.11.2022 на суму 7 655,42грн; №3373 від 28.11.2022 на суму 22,61грн; №3882 від 26.12.2022 на суму 573,16грн; №4031 від 28.12.2022 на суму 1 204,61грн.

Військова частина НОМЕР_1 зазначає, що послуги з водовідведення у спірний період надавалися позивачу Комунальним підприємством "Житомирводоканал" ЖМР на підставі договору №1221/33-22 від 09.02.2022 про надання послуг з централізованого водовідведення.

У свою чергу ПрАТ "Житомирський завод хімічного волокна" посилається на те, що КП "Житомирводоканал" не має можливості надавати позивачу послуги з водовідведення, без залучення систем трубопроводів відповідача, оскільки на території ПрАТ "Житомирський завод хімічного волокна", де розміщена Військова частина НОМЕР_1 , розташовані каналізаційні комунікації виключно ПрАТ "Житомирський завод хімічного волокна". Тобто технічно, без використання трубопроводів відповідача, позивач не може здійснювати водовідведення стічних вод.

Як вбачається з матеріалів справи, між КП "Житомирводоканал" ЖМР (виконавець) та Військовою частиною НОМЕР_1 (споживач) укладено договір №1221/33-22 від 09.02.2022 про надання послуг з централізованого водовідведення, згідно якого виконавець зобов`язався надавати споживачеві послуги з централізованого водовідведення (послуги з відведення стічних вод), а споживач зобов`язався оплачувати послуги з централізованого водовідведення та плату за абонентське обслуговування (далі - договір №1221/33-22 від 09.02.2022).

Відповідно до п.4.2.4 договору №1221/33-22 від 09.02.2022, споживач зобов`язаний мати акт розмежування балансової належності та схему систем внутрішньої схеми водопостачання та водовідведення з зазначенням контрольного колодязя (один екземпляр схеми споживач передає виконавцю разом з підписаним примірником договору).

Пунктом 6.9 договору №1221/33-22 від 09.02.2022 передбачено, що споживач сплачує виконавцю також вартість поверхневих стічних вод згідно п.3.2 даного договору за тарифами за послуги з централізованого водовідведення, затвердженим уповноваженим органом. При цьому споживач зобов`язується надати виконавцю наступну інформацію: назва об`єкта - Військова частина НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суд враховує, що Закон України "Про житлово-комунальні послуги" регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг, зокрема, з централізованого водовідведення.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Виконавцями комунальних послуг з централізованого водовідведення є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення.

Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (частина 1 статті 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Згідно частини 2 ст.24 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", критерієм якості послуги з централізованого водовідведення є безперешкодне приймання стічних вод у мережі виконавця з мереж споживача, за умови справності мереж споживача.

Порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України визначений Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008 (далі - Правила №190).

Відповідно до п.1 розділу І Правил №190, виконавець послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення обслуговує вуличні, квартальні та дворові мережі водопостачання та водовідведення, споруди і обладнання, а також технологічні прилади й пристрої на них, які перебувають у нього на балансі або на які є відповідний договір на обслуговування зі споживачем.

Пунктом 4 розділу І Правил №190 закріплено що, межа майнової належності - це лінія розподілу елементів систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення і споруд на них між виконавцем послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення та споживачем.

Згідно п.3 розділу ІІ Правил №190, межею розподільчих мереж, які обслуговує виконавець послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення, є перший колодязь із запірною арматурою у місці приєднання до водопровідної мережі споживача відповідно до акта розмежування майнової належності та експлуатаційної відповідальності сторін. У випадку відсутності контрольного колодязя у місці приєднання, межею, яку обслуговує виконавець послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення, є місце приєднання до мережі водопостачання та водовідведення споживача.

Отже, за наведеними положеннями законодавства, мережі виконавця послуг з централізованого водопостачання та водовідведення повинні бути безпосередньо приєднаними до мереж споживача.

У матеріалах справи відсутні акти розмежування балансової належності, станом на дати укладення договорів, як до договору №9-22 від 26.01.2022, який укладений між ВАТ "Житомирський завод хімічного волокна" та Військовою частиною НОМЕР_1 (споживач), так і до договору №1221/33-22 від 09.02.2022, який укладений між КП "Житомирводоканал" ЖМР та Військовою частиною НОМЕР_1 .

У матеріалах справи міститься акт розмежування балансової належності мереж водопроводу, каналізації та експлуатаційної належності сторін від 08.06.2023, який підписаний між Військовою частиною НОМЕР_1 та КП "Житомирводоканал" ЖМР (т.1, а.с.122). Однак даний акт було оформлено його сторонами 08.06.2023, тобто після того, як сторонами було підписано договори №9-22 від 26.01.2022, який укладений між ВАТ "Житомирський завод хімічного волокна" та Військовою частиною НОМЕР_1 та №1221/33-22 від 09.02.2022, який укладений між КП " ІНФОРМАЦІЯ_1 та Військовою частиною НОМЕР_1 .

Представник третьої особи в судовому засіданні пояснював, що змін у системі каналізаційних мереж у 2023 році відносно 2022 року не було.

З дослідженої в судовому засіданні з представниками позивача та третьої особи схеми каналізаційних мереж господарсько-побутових стоків ПрАТ "Житомирський завод хімічного волокна" встановлено, що стоки Військової частини НОМЕР_1 потрапляють у каналізаційні мережі відповідача, проходять через каналізаційно-насосну станцію відповідача та лише після цього потрапляють до централізованої системи водовідведення м. Житомира (т.1 а.с.186).

Судом враховується, що Військова частина НОМЕР_1 розташована за адресою АДРЕСА_1 , в межах колишньої території ВАТ "Житомирський завод хімічного волокна" () щодо якого було порушено провадження у справі № 1/5/132"Б" про банкрутство. Провадження у справі №1/5/132"Б" про банкрутство ВАТ "Житомирський завод хімічного волокна" ухвалою від 25.12.2015 року було припинено у зв`язку із затвердженням звіту керуючого санацією та припиненням процедури санації.

Згідно довідки КП "Житомирводоканал" ЖМР №2/232 від 21.02.2018 на території ВАТ "Житомирський завод хімічного волокна" не значаться мережі водопостачання та водовідведення, що перебувають на балансі КП "Житомирводоканал" ЖМР.

Представник КП "Житомирводоканал" ЖМР підтвердив, що у власності чи у користуванні третьої особи відсутня мережа водовідведення, яка розташована на території ПрАТ "Житомирський завод хімічного волокна", у зв`язку з чим за договором №1221/33-22 від 09.02.2022, який укладений між КП "Житомирводоканал" ЖМР та Військовою частиною НОМЕР_1 , комунальним підприємством надавалися лише послуги з очистки стоків, які надходили у централізовану систему водовідведення м. Житомира за допомогою каналізаційних мереж ПрАТ "Житомирський завод хімічного волокна".

Як було зазначено судом вище, згідно чинного законодавства, мережі виконавця послуг з централізованого водопостачання та водовідведення повинні бути безпосередньо приєднаними до мереж споживача.

Військовою частиною НОМЕР_1 не доведено наявність власної та/або перебування на балансі каналізаційної мережі водовідведення, яка була б безпосередньо приєднана до мереж КП "Житомирводоканал" ЖМР.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що КП "Житомирводоканал" ЖМР не мало технічної можливості надавати позивачу послуги з централізованого водовідведення, без укладення між позивачем та відповідачем договору №9-22 від 26.01.2022, оскільки на території військової частини немає каналізаційних мереж, які були б безпосередньо приєднані до мереж централізованого водовідведення м. Житомира.

Згідно довідки ПрАТ "Житомирський завод хімічного волокна" в наданні послуг Військовій частині НОМЕР_1 задіяні: каналізаційно-насосна станція з обладнанням, мережа каналізаційних ливневих господарсько-побутових трубопроводів, які обліковуються на балансі товариства (т.1, а.с.184).

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно за відповідачем 29.08.2008 зареєстровано право власності на будівлю каналізаційно-насосної станції за адресою: АДРЕСА_2 (т.1, а.с.208-210).

Відтак, ні позивач, ні третя особа фактично не мали змоги транспортувати стоки з території Військової частини НОМЕР_1 безпосередньо до централізованої системи водовідведення м. Житомира, без використання каналізаційних мереж ПрАТ "Житомирський завод хімічного волокна". Відтак, транспортування стоків з території військової частини до каналізаційної системи м. Житомира здійснювалося за допомогою мережі трубопроводів, обладнання та каналізаційно-насосної станції саме ПрАТ "Житомирський завод хімічного волокна".

У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача щодо того, що послуги за договором №9-22 від 26.01.2022 відповідачем не надавалися.

Суд зауважує, що на виконання умов договору №9-22 від 26.01.2022, між сторонами підписувалися без зауважень акти здачі-приймання робіт (надання послуг), а військовою частиною сплачувалися на користь відповідача грошові кошти у загальному розмірі 52 430,20грн, що підтверджується платіжними дорученнями.

На переконання суду, наведене спростовує доводи позивача про те, що відповідачем не доведено понесення ПрАТ "Житомирський завод хімічного волокна" витрат за договором №9-22 від 26.01.2022.

Як на підставу для визнання недійсним договору №9-22 від 26.01.2022, як такого, що суперечить інтересам держави і суспільства, а також стягнення коштів, позивач посилається на акт ревізії Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області №08-30/7 від 17.08.2023 окремих питань фінансово-господарської діяльності Військової частини НОМЕР_1 , яким зобов`язано позивача забезпечити відшкодування збитків, внаслідок оплати на користь ПрАТ "Житомирський завод хімічного волокна" послуг, які товариством фактично не надавались.

Військова частина НОМЕР_1 зверталась до адміністративного суду з позовом, у якому просила визнати протиправними та скасувати окремі положення індивідуального правового акту вимоги Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області "Щодо усунення порушень законодавства" від 20.09.2023 №260602-14/2787-2023. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 у задоволенні позову відмовлено. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2024 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 - без змін.

З даного приводу суд зазначає, що акт є документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу. Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного сторонами договору і не можуть їх змінювати, оскільки за своїми правовими наслідками акт ревізії у даному випадку фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась. Акт ревізії не може змінювати, припиняти договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконання робіт. Вказаний висновок викладений Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 18.10.2018 у справі №917/1064/17.

Згідно висновком, викладеним у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2020 у справі №910/17984/16 акт ревізії не є беззаперечною підставою для задоволення позовних вимог про стягнення збитків, оскільки виявлені таким органом порушення не можуть впливати на умови укладених сторонами договорів і не можуть їх змінювати. Акт ревізії є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який його склав. Викладені в ньому висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто акт ревізії не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору. Акт ревізії не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялася. Акт ревізії є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

Таким чином, за умови існування між сторонами договірних правовідносин, виявлені контролюючим органом порушення, в даному випадку - ревізією окремих питань фінансово-господарської діяльності відповідача, не впливають на умови укладеного сторонами договору і не можуть його змінювати. Подібна правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду України від 10.09.2013 у справі № 21-237а13, постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 910/23357/17, від 06.07.2018 у справі № 904/7287/17, від 21.05.2018 у справі № 922/2310/17 та від 13.02.2018 у справі № 910/12793/17.

Отже, сам лише акт Управління Північного Офісу Держаудитслужби у Житомирській області №08-30/7 від 17.08.2023 ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Військової частини НОМЕР_1 , не є підставою для визнання договору недійсним та стягнення з відповідача визначеної у вказаних документах суми та не звільняє позивача від процесуального обов`язку доводити свої вимоги іншими належними та допустимими доказами.

Суд повторює, що на виконання умов договору №9-22 від 26.01.2022, сторонами вчинялися конклюдентні дії, спрямовані на настання відповідних наслідків, передбачених даним договором: відповідачем надавалися послуги з використанням позивачем його каналізаційних мереж та обладнання для транспортування стоків з території військової частини до мережі централізованого водовідведення м. Житомира; між сторонами підписувалися акти здачі-приймання робіт; а позивачем сплачувалися кошти на оплату отриманих послуг.

При цьому особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.

На переконання суду, позивач не довів у чому полягала завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення оспорюваного договору, наявність протиправних наслідків цього договору та умислу його сторін, а також не обґрунтував спрямованість та відповідність оспорюваного договору ознакам, які б свідчили про посягання на суспільні, економічні та соціальні основи держави і суспільства. Саме лише посилання позивача на те, що розрахунок по даному договору проведено за державні кошти не є підставою для визнання його недійсним в порядку приписів ст.ст. 203, 215, 228 ЦК України.

Таким чином встановивши, що оспорюваний договір не суперечить вищезазначеним приписам Цивільного кодексу України, зважаючи на підтвердженість факту прийняття його до виконання та вчинення сторонами дій щодо його виконання, виходячи з встановлених обставин справи, господарський суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору №9-22 від 26.01.2022 року та стягнення з відповідача на користь держави в особі позивача грошових коштів у розмірі 52 430,20грн.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Згідно з частинами 1, 2 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено 6 056,00грн судового збору, що підтверджується платіжними інструкціями №6100 від 20.11.2024 та №0.0..1 від 03.01.2025 (т.1, а.с.80, 91).

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати, згідно статті 129 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 03.10.25

Суддя Кравець С.Г.

Направити:

1 - позивачу - електронний кабінет,

2 - відповідачу - електронний кабінет,

3 - третій особі - електронний кабінет.