ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" вересня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/2287/25

Господарський суд Харківської області у складі:

суддя Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Христенко І.С.

розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Куп`янський молочноконсервний комбінат", м.Куп`янськ, 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Молочна слобода
до Селянського (фермерського) господарства "Моноліт", Харківська обл., Ізюмський р-н, с.Підлиман
про стягнення 1857802,18 грн
за участю представників:

позивача - Степанюк О.А. (адвокат, ордер АХ № 1267813 від 16.06.2025);

відповідача - Савін О.С. (адвокат, довіреність від 20.03.2024).

ВСТАНОВИВ:

02.07.2025 року позивач - Приватне акціонерне товариство "Куп`янський молочноконсервний комбінат" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Селянського (фермерського) господарства "Моноліт" про стягнення коштів в розмірі 1659312,81 грн (з яких: 970599,48 грн - розмір основної заборгованості за поставлений товар первісним Постачальником (ТОВ «ТД «Молочна слобода») за Договором № від 02.03.2022 та нараховані на суму цієї заборгованості 193617,77 грн - пеня; 406704,54 грн - інфляційні втрати; 88391,02 грн - 3% річних), а також грошових коштів в розмірі 198489,37 грн (з яких: 125805,00 грн - розмір основної заборгованості за поставлений товар за Договором № від 02.03.2022 та Накладною № ЦМКК0002358 від 21.10.2022 та нараховані на суму цієї заборгованості 31192,75 грн - пеня; 31647,81 грн - інфляційні втрати; 9843,81 грн - 3% річних).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.07.2025 року відкрито провадження у справі №922/2287/25 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05.08.2025 року.

10.07.2025 року представник відповідача надав до суду заяву (вх.№16155) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

11.07.2025 року представник позивача надав до суду заяву (вх.№16274) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.07.2025 року задоволено заяви представника позивача та представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задовольнити.

17.07.2025 року представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву (вх.№16641).

21.07.2025 року представник позивача надав до суду відповідь на відзив (вх.№16852).

22.07.2025 року представник відповідача надав до суду заперечення на відповідь на відзив (вх.№16947).

22.07.2025 року представник позивача надав до суду додаткові пояснення (вх.№17048).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.07.2025 року прийнято до розгляду відповідь на відзив (вх.№16852 від 21.07.2025), докази, подані разом із відповіддю на відзив (вх.№16852 від 21.07.2025) залишено без розгляду.

Протокольною ухвалою суду від 05.08.2025 року відкладено підготовче засідання на 19.08.2025 року.

12.08.2025 року представник відповідача надав до суду клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а саме довіреність, виписку з ЄДР та свідоцтво (вх.№18554).

19.08.2025 року представник позивача надав до суду клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору (вх.№19050).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.08.2025 року задоволено клопотання представника позивача про залучення третьої особи (вх.№19050 від 19.08.2025). Залучено до участі у справі № 922/2287/25 в якості 3-ої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Молочна слобода. Відкладено підготовче засідання на 02.09.2025 року.

26.08.2025 представник відповідача надав до суду клопотання про продовження строку підготовчого провадження (вх.№19525).

27.07.2025 року представник 3-ої особи надав до суду письмові пояснення по суті спору (вх.№19617).

29.08.2025 року представник позивача надав до суду докази направлення позовної заяви третій особі (вх.№19831).

Всі надані документи прийняті судом до розгляду та долучені до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою суду від 02.09.2025 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 30.09.2025 року.

26.09.2025 року представник відповідача надав до суду клопотання про закриття провадження у справі (вх.№22384). В поданому клопотанні представник відповідача зазначає, що існує заборгованість Позивача перед Відповідачем за молоко, поставлене в лютому 2022 року, на загальну суму 1876526 грн. 05 коп. Вказана заборгованість підтверджена рішенням Господарського суду Харківської області від 18 червня 2025 року по справі № 922/1138/25 та постановою Східного апеляційного господарського суду від 15 вересня 2025 року. Відповідач вказує, що враховуючи існування взаємної заборгованості, він своєю заявою на підставі та в порядку ст. 601 Цивільного кодексу України повідомив позивача про припинення зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Таким чином, за твердженнями відповідача, відбулося погашення заборгованості (разом з судовим збором), що є предметом позову по справі №922/2287/25. Враховуючи зазначене, відповідач просить закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Представник позивача у підготовчому засіданні 30.09.2025 року підтвердив наявність заборгованості перед відповідачем на підставі рішення від 18 червня 2025 року по справі № 922/1138/25, щодо закриття провадження у справі покладався на розсуд суду.

Представник відповідача у підготовчому засіданні 30.09.2025 року зазначав про повне зарахування зустрічних однорідних вимог на суму заявлених позовних вимог позивача та, відповідно, відсутність предмета спору між сторонами, просить закрити провадження в даній справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та подану заяву про закриття провадження у справі, заслухавши пояснення представників сторін, зазначає наступне.

02.03.2022 року між ТОВ Торговий дім Молочна слобода (далі - Постачальник) та СФГ "Моноліт" (далі Відповідач, Покупець) було укладено Договір поставки № .

Згідно з п. 1.1. Договору поставки № від 02.03.2022 сторони передбачили, що «Постачальник зобов`язується постачати Покупцю партіями молочні продукти торгової марки «Заречье», вказані в Додатку № 1 «Асортиментний перелік» надалі «Товар», а Покупець приймати цей Товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного Договору».

Згідно з п. 1.2. Договору поставки № від 02.03.2022 під партією Товару розуміється Товар, що поставлений по одній видатковій накладній.

Згідно з п. 5.3. Договору поставки № від 02.03.2022 сторони передбачили, що на період воєнного стану в Україні та в умовах економічної кризи, пов`язаної із вторгненням російських військ в Україну, оплата за кожну партію Товару здійснюється Покупцем в безготівковому порядку не пізніше 3-х календарних днів з моменту передачі Товару на розрахунковий рахунок Постачальника, зазначений у чинному Договорі.

20.06.2022 року селянським (фермерським) господарством «МОНОЛІТ», Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Молочна Слобода» та Приватним акціонерним товариством "Куп`янський молочноконсервний комбінат" був укладений договір про заміну сторони в зобов`язанні № .

Відповідно до п. 1. вищевказаного договору ТОВ «Торговий дім «Молочна Слобода» передало усі свої права та обов`язки по договору № від 02 березня 2022 року Приватному акціонерному товариству "Куп`янський молочноконсервний комбінат".

Таким чином, за Договором № від 20.06.2022 з моменту набрання ним чинності новий Постачальник (ПрАТ "Куп`янський МКК") також одержав право замість первісного Постачальника вимагати від Покупця (СФГ "Моноліт") належного виконання його обов`язків щодо приймання та оплати Товару та належного виконання інших обов`язків, передбачених Договором № від 02.03.2022, зокрема:

- щодо оплати 970599,48 грн. за отриманий товар згідно накладних, який був поставлений ТОВ Торговий дім Молочна слобода у березні-квітні 2022;

- щодо оплати вартості неповернутої зворотної тари, вартістю 4600,00 грн, яка була отримана СФГ "Моноліт" разом із товаром.

Внаслідок підписання Договору № від 20.06.2022 ТОВ Торговий дім Молочна слобода передало для ПрАТ "Куп`янський МКК" первинні документи на підтвердження раніше зроблених поставок товару для СФГ "Моноліт" та переданої тари згідно Договору поставки товару № від 02.03.2022.

Враховуючи зазначене, право вимоги по договору перейшло до ПРАТ "Куп`янський МКК".

На виконання умов Договору № від 02.03.2022 ТОВ Торговий дім Молочна слобода поставило, а СФГ "Моноліт" прийняло без заперечень партії товару згідно наступних документів:

- Накладна № ЦТД 00008357 на відпуск товарно-матеріальних цінностей від 02.03.2022 на суму 172460,10 грн. (з ПДВ), погоджена дата сплати до 16.03.2022;

- Накладна № ЦТД 00008359 на відпуск товарно-матеріальних цінностей від 02.03.2022 на суму 5140,80 грн. (з ПДВ), погоджена дата сплати до 16.03.2022;

- Накладна № ЦТД 00008517 на відпуск товарно-матеріальних цінностей від 04.03.2022 на суму 75770,94 грн (з ПДВ), погоджена дата сплати до 18.03.2022;

- Накладна № ЦТД 00008578 на відпуск товарно-матеріальних цінностей від 05.03.2022 р. на суму 84780,30 грн (з ПДВ), погоджена дата сплати до 21.03.2022;

- Накладна № ЦТД 00008674 на відпуск товарно-матеріальних цінностей від 09.03.2022 на суму 74 275,80 грн. (з ПДВ), погоджена дата сплати до 23.03.2022;

- Накладна № ЦТД 00008754 на відпуск товарно-матеріальних цінностей від 12.03.2022 на суму 33891,36 грн (з ПДВ), погоджена дата сплати до 28.03.2022;

- Накладна № ЦТД 00008775 на відпуск товарно-матеріальних цінностей від 13.03.2022 на суму 35 523,66 грн (з ПДВ), погоджена дата сплати до 28.03.2022;

- Накладна № ЦТД 00008911 на відпуск товарно-матеріальних цінностей від 17.03.2022 на суму 34468,20 грн (з ПДВ), погоджена дата сплати до 31.03.2022;

- Накладна № ЦТД 00009031 на відпуск товарно-матеріальних цінностей від 20.03.2022 на суму 113456,16 грн (з ПДВ), погоджена дата сплати до 04.04.2022;

- Накладна № ЦТД 00009193 на відпуск товарно-матеріальних цінностей від 25.03.2022 на суму 131282,16 грн (з ПДВ), погоджена дата сплати до 08.04.2022;

- Накладна № ЦТД 00009273 на відпуск товарно-матеріальних цінностей від 29.03.2022 р. на суму 57 521,64 грн. (з ПДВ), погоджена дата сплати до 12.04.2022 р.;

- Накладна № ЦТД 00009367 на відпуск товарно-матеріальних цінностей від 04.04.2022 на суму 61629,42 грн (з ПДВ), погоджена дата сплати до 18.04.2022;

- Накладна № ЦТД 00009371 на відпуск товарно-матеріальних цінностей від 04.04.2022 на суму 28 256,64 грн (з ПДВ), погоджена дата сплати до 18.04.2022;

- Накладна № ЦТД 00009444 на відпуск товарно-матеріальних цінностей від 08.04.2022 на суму 62142,30 грн (з ПДВ), погоджена дата сплати до 22.04.2022;

Загальний розмір заборгованості за поставлений згідно вищеперерахованих накладних товар становить 970599,48 грн.

Згідно з п. 6.3. Договору поставки № від 02.03.2022 за прострочення оплати отриманої партії товару Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого Товару за кожен день прострочення.

За підрахунками ПрАТ "Куп`янський МКК" загальний розмір пені за прострочення СФГ "Моноліт" оплати за отриманий у 2022 товар складає 193617,77грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача розмір інфляційних втрат за прострочення СФГ "Моноліт" оплати за отриманий товар в розмірі 406 704,54 грн та 3% річних в розмірі 88 391,02 грн.

Згідно з п. 4.1. та п. 4.2. Договору поставки № від 02.03.2022 тара, в якій Постачальник передає Товар (ящик пластиковий, ящик пластмасовий) є багатообіговою та підлягає поверненню Постачальнику. Повернення Постачальнику зворотної тари здійснюється відразу, при поставці товару Покупцю.

Таким чином, під час передачі деяких партій товару первісний Постачальник передавав товар разом із поворотною тарою, що про було додатково вказано у Накладних на відпуск товарно-матеріальних цінностей із зазначенням вартості цієї тари.

Сторони підписали Акт звірки щодо тари станом на 31.03.2022, якою підтвердили, що Покупець не повернув первісному Постачальнику тару вартістю 6600,00 грн. станом на 31.03.2022.

В подальшому, у квітні 2022 первісний Постачальник також поставляв для Покупця товар разом із зворотною тарою.

Проте, як стверджує позивача, станом на 16.06.2025 Покупець не повернув зворотну тару, вартістю 4600,00 грн.

Зокрема, як зазначає позивач, до цього часу Покупцем не було повернуто тару, що була отримана згідно Накладної № ЦТД 00009367 від 04.04.2022 (1300 грн.), Накладної № ЦТД 00009444 від 08.04.2022 (1800 грн.), а також залишки тари на 1500грн., що була передана разом із товаром ще у березні 2022.

Враховуючи те, що відповідно до Договору № від 20.06.2022 первісний Постачальник (ТОВ «ТД «Молочна слобода») відступило новому Постачальнику (ПрАТ "Куп`янський МКК") свої права та обов`язки за Договором поставки товару № від 02.03.2022, у жовтні 2022 ПрАТ "Куп`янський МКК" здійснило поставку товару для СФГ "Моноліт".

Зокрема, на виконання умов Договору № від 02.03.2022 відбулась поставка товару згідно Накладної № ЦМКК0002358 на відпуск товарно-матеріальних цінностей від 21.10.2022 на суму 125805,00 грн, що був отриманий працівником СФГ "Моноліт".

Накладна № ЦМКК0002358 на відпуск товарно-матеріальних цінностей від 21.10.2022 підтверджує факт отримання товару СФГ "Моноліт".

Як вже було зазначено, згідно з п. 5.3. Договору поставки № від 02.03.2022 сторони передбачили, що на період воєнного стану в Україні та в умовах економічної кризи, пов`язаної із вторгненням російських військ в Україну, оплата за кожну партію Товару здійснюється Покупцем в безготівковому порядку не пізніше 3-х календарних днів з моменту передачі Товару на розрахунковий рахунок Постачальника, зазначений у чинному Договорі.

Одночасно з цим, у Накладній № ЦМКК0002358 на відпуск товарно-матеріальних цінностей від 21.10.2022 сторони погодили, що оплата за поставлений товар може бути здійснена до 21.11.2022.

Саме тому, враховуючи п. 5.3. Договору від 02.03.2022 та Накладну №ЦМКК0002358 від 21.10.2022, оплата товару повинна була бути здійснена до 21.11.2022 включно.

Згідно з п. 6.3. Договору поставки № від 02.03.2022 за прострочення оплати отриманої партії товару Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого Товару за кожен день прострочення.

Позивачем також нараховано відповідачу пеню в розмірі 31192,75 грн, інфляційні в розмірі 31647,81грн та 3% річних в розмірі 9843,81 грн.

Таким чином загальний розмір заборгованості складає 1857802,18грн.

В якості спроби досудового врегулювання даного спору по заборгованості за товар і тару, що були поставлені первісним Постачальником, ПрАТ "Куп`янський МКК" направляло на юридичну адресу Відповідача Вимогу по Договору поставки № від 02.03.2022 та згідно тристороннього Договору № від 20.06.2022.

Судом також встановлено, що у провадженні Господарського суду Харківської області перебувала справа № 922/1138/25 за позовом СФГ "Моноліт" до ПрАТ "Куп`янський МКК" про стягнення заборгованості на загальну суму 1 876 526,05 грн.

Вказана заборгованість підтверджена рішенням Господарського суду Харківської області від 18 червня 2025 року по справі № 922/1138/25 та постановою Східного апеляційного господарського суду від 15 вересня 2025 року.

В ході підготовчого провадження в даній справі відповідачем 26.09.2025 року було надіслано на адресу позивача заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 17.09.2025 року, за змістом якої СФГ "Моноліт" на підставі та в порядку ст.601 Цивільного кодексу України повідомило ПрАТ "Куп`янський МКК" про припинення зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Проаналізувавши викладені сторонами доводи, що стосуються припинення зобов`язань відповідача перед позивачем шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог у порядку ст. 601 Цивільного кодексу України, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частин 1-3 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Відповідно до статті 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Проаналізувавши заяву відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог від 17.09.2025 через призму вищенаведених приписів чинного законодавства, суд дійшов висновку, що остання за своєю правовою природою є одностороннім правочином, спрямованим на припинення взаємних грошових зобов`язань сторін у справі.

При цьому, зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань: в першому - одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні є кредитором у другому). Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. У такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами (правові висновки, наведені в постановах Верховного Суду від 05.11.2019 у справі №914/2326/18, від 22.01.2021 у справі №910/11116/19, від 01.06.2022 у справі №910/21566/17, від 24.04.2024 у справі №922/3850/23, від 16.01.2025 у справі №910/1911/24, від 22.01.2025 у справі №914/1260/24, від 24.04.2025 у справі №922/1782/24, від 01.05.2025 у справі №922/2020/24 та ін.).

Таким чином, із системного аналізу наведених вище положень законодавства вбачається, що вчинення одностороннього правочину в порядку статті 601 Цивільного кодексу України вимагає наявності двох зобов`язань, існування яких має бути підтверджено належним чином для здійснення відповідного зарахування.

Зміст положень статті 601 Цивільного кодексу України свідчить про те, що вимоги, які підлягають зарахуванню, мають відповідати таким умовам:

- бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);

- бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, наприклад, грошей. При цьому, правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Отже допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо);

- строк виконання таких вимог має бути таким, що настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

- безспірність вимог, які зараховуються, а саме: відсутність спору щодо змісту, умови виконання та розміру зобов`язань.

Водночас умова щодо безспірності вимог, які зараховуються, а саме, відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, не передбачена чинним законодавством, зокрема, статтею 601 Цивільного кодексу України, але випливає із тлумачення змісту визначених законом вимог і застосовується судами, що вже є усталеною судовою практикою та підтверджується численними постановами Верховного Суду, в тому числі, від 11.10.2018 у справі №910/23246/17, від 05.11.2019 у справі №914/2326/18, від 28.09.2023 у справі №910/19206/21, від 05.02.2025 у справі №910/19953/23, від 24.04.2025 у справі №922/1782/24, від 01.05.2025 у справі №922/2020/24, постановою об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.01.2021 у справі №910/11116/19.

Наслідком здійснення такого правочину є припинення як обов`язку заявника перед адресатом, так і обов`язку адресата перед заявником з моменту здійснення заяви про зарахування, що зумовлює необхідність визначення заявником тих вимог до нього, які відповідають вказаним вище умовам.

Згідно зі ст. 602 Цивільного кодексу України не допускається зарахування зустрічних вимог: 1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю; 2) про стягнення аліментів; 3) щодо довічного утримання (догляду); 4) у разі спливу позовної давності; 4-1) за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; 5) в інших випадках, встановлених договором або законом.

З огляду на викладене, зобов`язання з оплати заборгованості за договором може бути припинено шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за наявності умов, установлених статтею 601 Цивільного кодексу України, та за відсутності обставин, передбачених статтею 602 Цивільного кодексу України, за яких зарахування зустрічних вимог не допускається.

Аналогічні висновки є усталеними та викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.10.2018 у справі №914/3217/16, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зокрема, від 11.10.2018 у справі №910/23246/17, від 05.11.2019 у справі №914/2326/18, від 01.10.2019 у справі №910/12968/17, від 24.04.2025 у справі №922/1782/24, від 01.05.2025 у справі №922/2020/24 та ін.

У постанові від 22.01.2021 у справі №910/11116/19 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду уточнив раніше викладені висновки щодо безспірності вимог, які зараховуються, та зазначив, що безспірність вимог, які зараховуються, а саме, відсутність між сторонами спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, є важливою умовою для зарахування вимог. Умова безспірності стосується саме вимог, які зараховуються, а не заяви про зарахування, яка є одностороннім правочином і не потребує згоди іншої сторони, якщо інше не встановлено законом або договором (п. 47).

За дотримання умов, передбачених статтею 601 Цивільного кодексу України, та відсутності заборон, передбачених статтею 602 цього Кодексу, незгода однієї сторони із зарахуванням зустрічних однорідних вимог, проведеним за заявою іншої сторони зобов`язання, не є достатньою підставою для визнання одностороннього правочину із зарахування недійсним (п. 48).

Заява сторони щодо спірності вимог, які були погашені (припинені) зарахуванням, або щодо незгоди з проведеним зарахуванням з інших підстав, має бути аргументована, підтверджена доказами і перевіряється судом, який вирішує спір про визнання недійсним одностороннього правочину із зарахування зустрічних однорідних вимог (п. 49).

Наявність на момент зарахування іншого спору (спорів) в суді за позовом кредитора до боржника про стягнення суми заборгованості за зобов`язанням не спростовує висновок про безспірність заборгованості цього боржника (п. 50).

Наявність заперечень однієї сторони щодо зарахування не є перешкодою для зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою іншої сторони, відмова цієї сторони від прийняття заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог і проведення такого зарахування не має юридичного значення (п. 51).

В аспекті наведеного суд зазначає, що вищенаведені висновки Верховного Суду щодо безспірності вимог, які зараховуються, як умови для проведення зарахування в порядку статті 601 Цивільного кодексу України, є загальними та підлягають застосуванню до усіх правовідносин, зокрема, і тих, у яких предметом зарахування є вимоги про сплату штрафних санкцій та інших нарахувань, передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки стосуються загальної для усіх вимог, які зараховуються, умови - безспірності вимог.

За встановлених судом у даній справі обставин, заява відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог від 17.09.2025 року відповідає усім вищеописаним критеріям.

В контексті наведеного суд також ураховує, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України (які здійснене позивачем у даній справі) входить до складу грошового зобов`язання і є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі №922/3095/18, від 18.03.2020 у справі №902/417/18, від 09.02.2021 у справі №520/17342/18.

Інфляційні втрати та річні проценти нараховуються на суму простроченого основного зобов`язання. Тому зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного і поділяє його долю. Отже вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі №910/4590/19, постанови Верховного Суду від 13.01.2022 у справі №921/27/21, від 26.03.2025 у справі №910/7475/24).

Вимагати сплату суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений у силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №905/600/18).

Водночас три проценти річних та індекс інфляції, що стягуються у разі порушення стороною грошового зобов`язання, мають компенсаційний, а не штрафний характер.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд доходить до висновку про те, що спірне в даній справі зобов`язання відповідача перед позивачем щодо сплати заборгованості в розмірі 1 659 312,81 грн. (з яких: 970599,48 грн. розмір основної заборгованості за поставлений товар первісним Постачальником (ТОВ «ТД «Молочна слобода») згідно Договору № від 02.03.2022 та нарахованих на суму цієї заборгованості 193 617,77 грн пені, 406704,54 грн інфляційних втрат, 88391,02 грн 3 % річних) та заборгованості в розмірі 198489,37 грн (з яких 125805,00грн розмір основної заборгованості за поставлений товар згідно Договору № від 02.03.2022 та Накладної № ЦМКК0002358 від 21.10.2022 та нарахованих на суму цієї заборгованості 31192,75 грн пені, 31647,81 грн інфляційних втрат, 9843,81 грн 3% річних), припинилося внаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі відповідної заяви СФГ "Моноліт" від 17.09.2025 року, яка не оспорювалась позивачем у судовому порядку, не визнана недійсною у встановленому законом порядку та в повній мірі відповідає критеріям, що випливають зі статті 601 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

З урахуванням наведеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а, відповідно, і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Отже суд закриває провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору існував на момент виникнення останнього, але припинив існування у процесі розгляду справи на час (до) ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.08.2024 у справі №916/3006/23.

В даному випадку, станом на час розгляду справи предмет спору (наявність у відповідача заборгованості перед позивачем та нарахованих на неї пені, 3% річних та інфляційних збитків) існував, проте у процесі розгляду справи відповідні грошові зобов`язання СФГ "Моноліт" припинилися, у зв`язку із зарахуванням зустрічних однорідних вимог згідно з заявою від 17.09.2025 року. Зазначене, у свою чергу, свідчить про відсутність між сторонами предмета судового спору, а тому, провадження у справі підлягає закриттю відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України, - у зв`язку з відсутністю предмета спору.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до ч.4 ст.231 ГПК України у разі закриття провадження у справі суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Враховуючи те, що у своїй заяві про закриття провадження у справі відповідач зазначав, що відбулося погашення заборгованості (разом з судовим збором), у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 231, ст. 233-234 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі №922/2287/25 на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 ГПК України.

Повна ухвала складена 02.10.2025

Суддя К.В. Аріт