РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.10.2025Справа № 910/12927/23 (910/9214/25)
За позовом Ліквідатора Товариство з обмеженою відповідальністю "Паверсток" (03038, м. Київ, вул. М. Грінченка, 4, ідентифікаційний номер 43016569) арбітражного керуючого Череватого Л.Б.

до Фірми "Міал" (Підприємство у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (65028, м. Одеса, вул. Болгарська,1, ідентифікаційний номер 24531498))

про стягнення 52 670,68 грн.

в межах справи №910/12927/23

За заявою Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго"(69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, ідентифікаційний номер 00130926)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" (03038, м. Київ, вул. М. Грінченка, 4, ідентифікаційний номер 43016569)

про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

Представники сторін:не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа №910/12927/23 за заявою Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток".

Ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" арбітражний керуючий Череватий Л.Б. звернувся до суду з позовом до Фірми "Міал" (Підприємство у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю з вимогою про стягнення суми боргу у розмірі 52 670,68грн, яка складається з 23 006,440грн.-сума основного боргу за електричну енергію, поставлену у червні 2022 року, 24 360,15грн.-інфляційних втрат, 5 304,09грн.- 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Витребувано від Фірми "Міал" (Підприємство у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (65028, м. Одеса, вул. Болгарська,1, ідентифікаційний номер 24531498) у строк не пізніше 14 днів з дня отримання вказаної ухвали: Договори про постачання електричної енергії, укладені між ТОВ "Паверсток" та Фірмою "Міал" та додатки до них; Оборотно-сальдові відмості між позивачем та відповідачем по Договору про постачання електричної енергії; Платіжні інструкції про оплату вартості поставленої по договору про постачання електричної енергії; Акти взаємозвірки, рахунки, виставлені ТОВ "Паверсток" по договору про постачання електричної енергії; Платіжні доручення, акти зарахуваня взаємних однорідних вимог, угоди про переуступку або будь-які інші документи, які підтверджують факт розрахунку по догвоору про постачання електричної енергії.

19.08.2025 до суду від Фірми "Міал" (Підприємство у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю) надійшов відзив на позовну заяву.

25.08.2025 від арбітражного керуючого Череватого Л.Б. до суду надійшла відповідь на відзив.

29.08.2025 до суду від Фірми "Міал" Підприємство у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" про стягнення 52 896,29 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2025 зустрічну позовну заяву Фірми "Міал" Підприємство у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" про стягнення 52 896,29 грн. повернуто без розгляду.

Приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

09.04.2020 між Фірмою "Міал" (Підприємство у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю) (надалі Споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Паверсток" (далі Постачальник) укладений Договір про постачання електричної енергії споживачу №32025 (надалі Договір), згідно пункту 2.1 якого Постачальник продає електричну енергію (товар) споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Відповідно до пункту 5.1 Договору Споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є невід`ємним Додатком 2 до цього договору.

У пункті 5.5 Договору вказано, що розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Розрахунки Споживача за договором здійснюється на поточний рахунок Постачальника із спеціальним режимом використання. Оплата вважається здійснено після того, на поточний рахунок Постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов договору. Поточний рахунок Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни (пункт 5.6 Договору).

Згідно з пунктом 5.7 Договору оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 (п`яти) робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеного в комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого Споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються Постачальником Споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього Договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо комерційної якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.

Як передбачено пунктом 13.1 Договору, останній укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набуває чинності з дати подання Споживачем заяви-приєднання, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією. Умови цього договору починають виконуватися з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної у заяві-приєднанні та сплати рахунку (квитанції) Постачальника. Цей договір в частині виконання зобов`язань Споживача щодо оплати діє до повного виконання Споживачем зобов`язань.

Додатком 1 до Договору №32025 є Заява приєднання до умов договору про постачання електричної енергії Споживачу, згідно якого початком постачання є 01.05.2020. Адреса об`єктів: м. Одеса, пр-т Небесної сотні (М. Жукова), 53 та м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 29. Додатком 2 до Договору №32025 є Комерційна пропозиція.

У пункті 5.1 Комерційної пропозиції до Договору (в редакції Додаткової угоди № 1 від 30.06.2020) вказано, що оплата обсягів споживання електричної енергії здійснюється наступним чином: розрахунок за фактичним обсягом споживання не пізніше, ніж на 7 робочий день з дня отримання рахунків та актів виконаних робіт за попередній розрахунковий період. Розмір попередньої оплати визначається на підставі прогнозованих (заявлених) обсягів споживання електричної енергії на розрахунковий період, а у разі відсутності прогнозованих (заявлених) обсягів за обсягом фактичного споживання електричної енергії попереднього розрахункового періоду, що передує даті видачі рахунку.

Згідно пункту 11.2 Комерційної пропозиції договір на умовах даної Комерційної пропозиції укладається на строк один рік та вважається продовженим на кожен наступний календарний місяць, якщо Постачальник не відмовиться від його пролонгації у зв`язку з порушенням умов 5.1 цієї Комерційної пропозиції.

Відповідно до Акту приймання-передавання товарної продукції №002222061 від 30.06.2022 позивачем поставлено відповідачу електричну енергію на суму 138 038,64 грн., у т.ч. ПДВ 23 006,44 грн.

При цьому, сторонами складено спільну заяву від 20.06.2023 у межах справи № 908/1276/21 (908/921/22), в якій відповідач визнав в якості безспірної заборгованості перед позивачем 115 032,20 грн. боргу за актом №002222061 від 30.06.2022, сума ПДВ у розмірі 23 006,44 грн. визначена як спірна.

У свою чергу, відповідачем сплачено на користь позивача грошові кошти в сумі 115 032,20 грн. згідно з платіжною інструкцією 28.06.2023 № 28/06/20239842.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач у відзиві зазначив, що позивачем не здійснено реєстрацію податкової накладної на суму 29 889,85 грн. після оплати відповідачем вартості поставленої у травні 2022 року електричної енергії. Наведені обставини призвели до втрати відповідачем податкового кредиту на вказану суму, у зв`язку з чим відповідач утримав на підставі статті 538 ЦК України суму ПДВ при оплаті вартості поставленої позивачем у червні 2022 року електричної енергії.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до статті 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Частиною 7 статті 276 ГК України передбачено, що оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 4.3 та п. 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг. Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем залишку заборгованості в розмірі 23 006,44 грн. за актом №002222061 від 30.06.2022 на суму 138 038,64 грн.

Судом ураховані посилання відповідача на те, що несплата відповідної частини боргу у вигляді ПДВ за актом №002222061 від 30.06.2022 зумовлена притриманням відповідачем цієї суми внаслідок не реєстрації позивачем податкової накладної за минулий період постачання електричної енергії травень 2022 року.

За змістом частин 1-3 статті 538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Разом із цим, умовами Договору та Комерційної пропозиції не передбачено зобов`язання позивача з реєстрації податкових накладних, як передумови для здійснення відповідачем, як споживачем, оплати обсягів спожитої електричної енергії.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача залишку боргу в розмірі 23 006,44 грн.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

Із наданого позивачем розрахунку слідує, що останнім за період з 21.07.2022 до 20.07.2025 нараховано на суми боргу за актом №002222061 від 30.06.2022 на суму 138 038,64 грн. (із урахуванням часткового погашення боргу) 24 360,15 грн. інфляційних втрат та 5 304,09 грн. 3% річних.

За арифметичним перерахунком суду, нараховані позивачем інфляційні втрати та 3% річних підлягають стягненню в повному обсязі.

Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Щодо розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про наступне.

28.02.2025 між ТОВ "Паверсток" (клієнт) та Професійним адвокатським об`єднанням «Правовий альянс» (Об`єднання) укладено Договір про надання правової допомоги № 2 про надання правової допомоги.

Згідно з пунктом 3 Договору про надання правової допомоги вартість надання правової допомоги визначається Об`єднанням щодо кожного окремого дебітора ТОВ "Паверсток" у Акті про надання правової допомоги та не може перевищувати 50 000,00 грн. за одного дебітора. Факт надання правової допомоги за цим Договором підтверджується Актом про надання правової допомоги, який складається Об`єднанням та направляється Клієнту разом з підготовленими проектами документів, сформованими за дорученням Клієнта (п. 4 Договору про надання правової допомоги).

23.07.2025 сторонами за Договором про надання правової допомоги підписано Акт про надання правової допомоги № 16 на суму 10 000,00 грн., відповідно до якого Професійним адвокатським об`єднанням «Правовий альянс» надано, а ТОВ "Паверсток" прийнято наступну правову допомогу: збір та аналіз документів, необхідних для подачі позовної заяви арбітражного керуючого (8 год.); підготовка проекту позовної заяви (23 год.); підготовка проекту заяви про розподіл судових витрат на правову допомогу (1,5 год.); підготовка проекту клопотання про витребування доказів (1,5 год.).

Відповідно до копії платіжної інструкції № 2106 від 24.07.2025 ТОВ "Паверсток" сплачено на користь Професійного адвокатського об`єднання «Правовий альянс» 10 000,00 грн.

Відповідно до постанови Об`єднаної палати Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року по справі № 922/445/19 та постанови Об`єднаної палати Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 22.11.2019 року по справі № 902/347/18, для розподілу понесених судових витрат стороні необхідно подати лише договір про надання правничої допомоги та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).

Частиною 6 статті 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Натомість, відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката в порядку частин 5, 6 статті 126 ГПК України не заявлялося.

Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу. Дана правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 18.12.2018 у справі №910/4881/18.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10 000,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. ст. 74, 76-80, 129, 236 240, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Стягнути з Фірми "Міал" (Підприємство у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (65028, м. Одеса, вул. Болгарська,1, ідентифікаційний номер 24531498)) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" (03038, м. Київ, вул. М. Грінченка, 4, ідентифікаційний номер 43016569) 23 006 (двадцять три тисячі шість) грн. 44 коп. боргу, 24 360 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят) грн. 15 коп. інфляційних втрат, 5 304 (п`ять тисяч триста чотири) грн. 09 коп. 3% річних, 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 03.10.2025

Суддя Д.В. Мандичев