ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03.10.2025м. ДніпроСправа № 904/5532/25

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Колісник І.І., розглянувши матеріали за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гагаріна, 37", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Фізичної особи-підприємця Гниленко Віри Михайлівни, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 32320,63 грн,

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гагаріна, 37" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Гниленко Віри Михайлівни заборгованості в сумі 32320,63 грн.

Судові витрати, які за наведеним у позові попереднім (орієнтовним) розрахунком складаються з витрат зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн та витрат на правову допомогу в сумі 6000,00 грн, позивач просить покласти на відповідачку.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачкою - власницею приміщення № 55 у будинку № 37 за адресою: 50027, м. Кривий Ріг, пр-т Університетський (раніше Гагаріна) своїх зобов`язань зі сплати на користь позивача обов`язкових внесків і платежів на утримання будинку та прибудинкової території за період з грудня 2022 року по липень 2025 року.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Статтею 162 Господарського процесуального кодексу України встановлені вимоги щодо форми та змісту позовної заяви.

Так, відповідно до пунктів 8, 10 частини третьої цієї статті позовна заява повинна містити:

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Всупереч викладеному у позовній заяві такі відомості відсутні. Зокрема, щодо переліку документів та інших доказів, що додаються до позову, заявник у пункті 1 додатків до позову обмежився, серед іншого, лише посиланням на "інші докази по суті заявлених вимог" без конкретного їх переліку.

Також згідно з частиною першою статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

- направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу (п. 1);

- сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (п. 2).

За приписом частини першої статті 172 Господарського процесуального кодексу України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

За змістом положень частини сьомої статті 42 Господарського процесуального кодексу України якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі (ч. 8 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з відомостями, наведеними у позовній заяві, та наявними в самій ЄСІКС у Фізичної особи-підприємця Гниленко Віри Михайлівни наявний електронний кабінет, однак позивач скористався своїм процесуальним правом на подання документів до суду в паперовій формі.

За таких обставин та враховуючи положення абзацу першого частини восьмої статті 6 та пункту 1 частини першої статті 164 Господарського процесуального кодексу України, в додатках до позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гагаріна, 37", має бути доказ надсилання відповідачці копії цього позову з усіма документами, що надіслані до суду.

На підтвердження відправлення на адресу відповідачки копії позову з додатками позивачем долучений до позову опис вкладення з відомостями про направлення позовної заяви від 18.08.2025 з додатками без конкретного їх переліку, що унеможливлює перевірку відправлення відповідачці саме тих документів, що надійшли до суду.

Крім того, на підтвердження сплати судового збору за подання позовної заяви у цій справі позивач надав платіжну інструкцію № 734 від 22.04.2025 на суму 3028,00 грн.

Утім за змістом довідки канцелярії суду № 261/25 від 30.09.2025 указаний платіжний документ уже був використаний в іншій справі, а саме № 904/2351/25, вх. № 4-2244/25 від 09.05.2025 (суддя Дичко В.О.).

Як убачається з КП "Діловодство спеціалізованого суду", ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2025 у справі №904/2351/25 повернуто без розгляду позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гагаріна, 37" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 30884,23 грн.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Не звернення позивача станом на даний момент до суду з клопотанням про повернення судового збору у справі № 904/2351/25 не гарантує неподання ним такого клопотання у майбутньому.

У разі прийняття судом платіжної інструкції № 734 від 22.04.2025 на суму 3028,00 грн як належного доказу оплати судового збору за подання позову у справі № 904/5532/25 позивач, після ухвалення судом рішення у цій справі, не буде позбавлений можливості подання клопотання про повернення судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у справі № 904/2351/25.

Аналогічна позиція викладена у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 28.03.2023 у справі № 904/4585/22.

Питання повторного використання платіжного документа при повторному поданні позовної заяви також розглядалося Верховним Судом.

У постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 1540/3297/18 Верховний Суд звернув увагу, що певний час редакція частини четвертої статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала таке право, що якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми закону). Проте Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" це речення було виключено з цієї норми (підпункт 4 пункт 4 цього Закону) і станом на час розгляду заяви стаття 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Тому заявник/позивач, коли подає повторно заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної заяви. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав заявника/позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки за законом такий заявник/позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної заяви. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.10.2023 у справі № 160/554/23.

За таких обставин, за відсутності дієвого державного механізму, що гарантуватиме фактичну наявність у Державному бюджеті України грошових коштів у сумі 3028,00 грн за подання цього позову, судове рішення не може ґрунтуватися на ймовірності добросовісної поведінки позивача.

Відтак платіжна інструкція № 734 від 22.04.2025 на суму 3028,00 грн не може вважатися належним доказом підтвердження сплати позивачем судового збору за подання цієї позовної заяви.

Тож доказів сплати судового збору в установленому законом порядку та розмірі позивачем до позовної заяви не додано.

За таких обставин позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною першою статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 174, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Запропонувати позивачу протягом 7-ми календарних днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду (в копіях - відповідачці, докази надсилання надати суду):

- уточненої позовної в частині відомостей, передбачених пунктами 8, 10 частини третьої статті 162 Господарського процесуального кодексу України;

- доказів надсилання на адресу відповідачки додатків до позову, що надійшли до суду разом із позовом, з урахуванням викладеного в ухвалі;

- доказів сплати судового збору в сумі 3028,00 грн.

3. Роз`яснити, що у випадку невиконання позивачем вимог суду щодо усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 03.10.2025 й оскарженню не підлягає.

Суддя І.І. Колісник