ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про передачу за підсудністю

"24" вересня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/1925/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Трофімова І.В.

за участю секретаря судового засідання Ломакіної О.В.; представників:

позивача - Саніна А.О.;

відповідача - Мазнєвої С.Г.,

розглянувши матеріали справи

за Фізичної особи-підприємця Яковлєва Олега Валерійовича ( АДРЕСА_1 )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумська М`ясна Компанія" (пр. Перемоги, буд. 147, м. Суми, 40020)
про заборону здійснювати використання позначень

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Яковлєв Олег Валерійович звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумська м`ясна компанія", в якій просить суд заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Сумська м`ясна компанія" () здійснювати використання позначень "Мясорубка" та "М`ясорубка", які є схожими настільки, що можна сплутати із зареєстрованою торговельною маркою за Свідоцтвом № 221406 від 10.01.2017.

Судові витрати зі сплати судового збору позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; підготовче засідання призначено на 09 липня 2025 року о 14:00.

09.07.2025 відповідач подав відзив (вх.№ 16073), який досліджено судом та приєднано до матеріалів справи.

14.07.2025 позивач подав відповідь на відзив (вх.№ 16469), яку досліджено судом та приєднано до матеріалів справи.

19.08.2025 позивач подав додаткові докази, в тому числі висновки експерта, які були досліджені судом та приєднані до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою від 19.09.2025 підготовче засідання відкладено на 24.09.2025 на 16:15.

23.09.2025 відповідач подав клопотання про передачу справи за територіальною підсудністю до Господарського суду Сумської області (вх.№ 22098).

24.09.2025 позивач подав заперечення на клопотання про передачу справи за підсудністю.

Представник позивача у судовому засіданні 24.09.2025 проти задоволення клопотання відповідача про передачу справи за підсудністю заперечував.

Представник відповідача у судовому засіданні 24.09.2025 підтримав своє клопотання про передачу справи за підсудністю.

Дослідивши матеріали справи, заяву відповідача про передачу справи за підсудністю (вх.№ 22098) та відповідні заперечення позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вказаної заяви, виходячи з наступного.

Як убачається зі змісту позовної заяви, спір у справі виник з приводу наявності/відсутності підстав для заборони відповідачу здійснювати використання позначень "Мясорубка" та "М`ясорубка".

Статтею 15 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття "суд, встановлений законом" включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

З 15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким Господарський процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.

Стаття 20 ГПК України в редакції, чинній на час звернення до суду з позовом у цій справі, передбачає, що Вищий суд з питань інтелектуальної власності розглядає справи щодо прав інтелектуальної власності, зокрема: справи у спорах щодо прав на винахід, корисну модель, промисловий зразок, торговельну марку (знак для товарів і послуг), комерційне найменування та інших прав інтелектуальної власності, в тому числі щодо права попереднього користування; справи у спорах щодо реєстрації, обліку прав інтелектуальної власності, визнання недійсними, продовження дії, дострокового припинення патентів, свідоцтв, інших актів, що посвідчують або на підставі яких виникають такі права, або які порушують такі права чи пов`язані з ними законні інтереси.

Разом з тим, Вищий суд з питань інтелектуальної власності роботу не розпочав. При цьому, згідно з пунктом 16 розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України відтерміновано початок дії вказаних положень, а саме регламентовано, що до початку роботи Вищого суду з питань інтелектуальної власності справи щодо прав інтелектуальної власності розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, судами відповідно до правил юрисдикції (підвідомчості, підсудності), які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Питання, пов`язані з підвідомчістю і підсудністю справ господарським судам, унормовувалось розділом ІІІ ГПК України (статті 12-17, у редакції, які діяли до 15.12.2017). Так, стаття 16 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, яка діяла до 15.12.2017) визначає, що справи у спорах про порушення майнових прав інтелектуальної власності розглядаються господарським судом за місцем вчинення порушення. Справи у спорах про порушення майнових прав інтелектуальної власності з використанням мережі Інтернет розглядаються господарським судом за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності.

Отже, зміст ст. 12-17 ГПК України (у редакції, яка діяла до 15.12.2017) дає підстави для висновку, що спори про порушення майнових прав інтелектуальної власності належить розглядати в порядку господарського судочинства. При цьому, для розгляду таких справ ч.4 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України встановлено виключну підсудність. Вказаною правовою нормою передбачено, що справи у спорах про порушення майнових прав інтелектуальної власності розглядаються господарським судом за місцем вчинення порушення, а справи у спорах про порушення майнових прав інтелектуальної власності з використанням мережі Інтернет розглядаються господарським судом за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності.

Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що виключна підсудність означає, що певні категорії справ не можуть розглядатись за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності.

За таких обставин станом на день звернення до суду з цим позовом та станом на час розгляду цієї справи судами попередніх інстанцій розгляд справ у спорах про порушення майнових прав інтелектуальної власності було віднесено до юрисдикції господарських судів, і такі справи розглядаються з урахуванням статті 16 ГПК України (у редакції, яка діяла до 15.12.2017) .

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.09.2021 у справі №916/1500/19 та від 06.09.2022 у cправі № 914/2390/21.

Зі змісту позовних вимог та обставин, якими позивач їх обґрунтовує, убачається, що звернення ФОП Яковлєва Олега Валерійовича до суду обумовлено необхідністю захисту його майнового права інтелектуальної власності шляхом заборони відповідачу права використовувати позначення "Мясорубка" та "М`ясорубка", які є схожими настільки, що можна сплутати із зареєстрованою торговельною маркою за Свідоцтвом № 221406 від 10.01.2017, оскільки позивач будучи Ліцензіатом за Ліцензійним договором № ЛД-01/2025 від 01.01.2025 про передачу прав на використання торговельної марки "Мясоруbка" за Свідоцтвом на знак для товарів і послуг № 221406 від 10.01.2017, згоди на використання зазначених позначень відповідачу не надавав.

Суд зазначає, що заявивши вимоги до відповідача про заборону використання позначення "Мясорубка" та "М`ясорубка", позивач визначив особу, яка використовує спірне позначення та, на його думку, вчиняє порушення.

У цьому випадку виключна підсудність за таким способом захисту, з точки зору місця вчинення порушення, безпосередньо прив`язана до визначеного позивачем порушника відповідача у цьому спорі, який, на думку позивача, незаконно його використовує (наносить позначення на упаковку, в якій міститься такий товар, етикетку / зберігає товар із нанесеним позначенням із метою пропонування для продажу / пропонує товар із нанесеним позначенням для продажу / продає такий товар).

Як убачається з матеріалів справи, місцезнаходженням відповідача є м. Суми.

Крім того, відповідачем було надано розпорядження ТОВ "Сумська м`ясна компанія" від 30.12.2024 № 01/30-р про визначення меж територіальної діяльності Товариства, яким визначено та встановлено межі територіальної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумська м`ясна компанія" на наступних територіях:

- м. Суми, Сумська область;

- м. Полтава, Полтавська область.

Таким чином, відповідач свою діяльність в Харківській області не здійснює.

Отже, розгляд даної справи за правилами територіальної юрисдикції має здійснюватися Господарським судом Сумської області, а не Господарським судом Харківської області.

Посилання позивача на чек № ФОП Редька Ю.В., який здійснює продаж продуктів з лотка на Центральному ринку за адресою: Харківська область, м.Харків, вул. Різдвяна, 33, лоток 1, як на доказ вчинення порушення відповідачем у Харківській області судом відхиляються, оскільки вказана особа (ФОП Редько Ю.В.) та /або інші торгові точки (чи інші) заклади в м. Харкові, що здійснювали б продаж продуктів з позначеннями "Мясорубка" та "М`ясорубка", відповідачами в даній справі не визначалися.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №922/3128/23 від 20 серпня 2024 року.

Доказів того, що відповідач здійснює свою діяльність (наносить позначення на упаковку, в якій міститься такий товар, етикетку / зберігає товар із нанесеним позначенням із метою пропонування для продажу / пропонує товар із нанесеним позначенням для продажу / продає такий товар) у Харківській області, позивачем не надано.

Враховуючи те, що відповідач свою діяльність в Харківській області не здійснює та зареєстрований в місті Суми, справа №922/1925/25 підлягає розгляду в Господарському суді Сумської області.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, суд доходить висновку, що дана справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду Харківської області, а матеріали справи підлягають передачі на розгляд до Господарського суду Сумської області.

На підставі викладеного та керуючись статтями 14, 20, 27, 31, 42, 46, 198, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумська М`ясна Компанія" про передачу справи за належною підсудністю задовольнити.

Матеріали справи №922/1925/25 за позовом Фізичної особи-підприємця Яковлєва Олега Валерійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумська М`ясна Компанія" про заборону здійснювати використання позначень передати на розгляд за підсудністю до Господарського суду Сумської області (18/1, проспект Тараса Шевченка, м. Суми, 40604).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбаченому розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 25.09.2025.

Суддя Трофімов І.В.