ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"30" вересня 2025 р. Справа №924/277/25

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Мельник О.В.

суддя Олексюк Г.Є.

суддя Гудак А.В.

секретар судового засідання Переходько К.В.

за апеляційною скаргою Хмельницької міської ради на рішення Господарського суду Хмельницької області від 30.06.2025

за позовом Заступника керівника окружної прокуратури міста Хмельницького в інтересах держави в особі Хмельницької районної державної адміністрації

до 1) Хмельницької міської ради

2) Комунального підприємства "По зеленому будівництву і благоустрою міста виконавчого комітету Хмельницької міської ради"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Державне підприємство "Айфіш"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Фізична особа-підприємець Зволянський Олександр Вікторович

про скасування державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку водного фонду, скасування державної реєстрації права постійного користування на земельну ділянку водного фонду та зобов`язання повернути земельну ділянку водного фонду

за участю:

прокурора - Лис Н.В.,

представника позивача - не з`явився,

представника відповідача-1 - не з`явився,

представника відповідача-2 - не з`явився,

представників третіх осіб - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 30.06.2025 скасовано державну реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку водного фонду кадастровий номер :05:015:0004 площею 8,1779 га шляхом припинення права комунальної власності Хмельницької міської ради та на вказане нерухоме майно.

Скасовано державну реєстрацію права постійного користування на земельну ділянку водного фонду кадастровий номер :05:015:0004 площею 8,1779 га, шляхом припинення права постійного користування Комунального підприємства "По зеленому будівництву і благоустрою міста виконавчого комітету Хмельницької міської ради" на вказане нерухоме майно.

Зобов`язано Хмельницьку міську раду та Комунальне підприємство "По зеленому будівництву і благоустрою міста виконавчого комітету Хмельницької міської ради" повернути державі в особі Хмельницької районної державної адміністрації земельну ділянку водного фонду кадастровий номер :05:015:0004 площею 8,1779 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 250).

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Хмельницька міська рада звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.08.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Хмельницької міської ради на рішення Господарського суду Хмельницької області від 30.06.2025 та призначено її до розгляду.

У судове засідання, призначене на 30.09.2025 року, сторони та треті особи не забезпечили явку уповноважених представників, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи.

30.09.2025 року від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що явка учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалася, та приймаючи до уваги відповідне клопотання позивача, колегія суддів дійшла висновку про можливість початку розгляду справи за відсутності уповноважених представників сторін та третіх осіб.

Апеляційним судом встановлено, що ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.09.2025 на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано справу №915/268/24 за позовом заступника керівника Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави до Синюхино-Брідської сільської ради, ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном шляхом визнання недійсними та скасування рішень сільської ради, визнання недійсними результатів електронного аукціону, визнання недійсним договору купівлі-продажу та зобов`язання повернути гідротехнічну споруду.

Колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку про наявність юридичної колізії правових норм, яка виникає з розбіжностей визначення правового статусу гідротехнічних споруд, як об`єктів цивільного права, а також про принципово різний підхід судів різних юрисдикцій при кваліфікації таких споруд та застосуванні способів захисту у спорах про неправомірне набуття права приватної власності на гідротехнічну споруду, що у свою чергу свідчить про те, що питання статусу гідротехнічних споруд та способу захисту прав містить виключну правову проблему.

Відтак, Касаційний господарський суд вважає, що вирішення саме Великою Палатою Верховного Суду у справі №915/268/24 питання статусу гідротехнічних споруд та визначення способу належного та ефективного судового захисту у такій категорії спорів матиме істотне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та забезпечення розвитку права.

Водночас, як вбачається зі змісту позовної заяви у даній справі, прокурор обґрунтовує позовні вимоги, зокрема, тим, що власником спірної земельної ділянки є держава, позаяк на ній розташоване державне майно - гідротехнічні споруди ставу с.Іванківці, що перебувають в управлінні Державного агентства меліорації та рибного господарства України.

Окрім того, звертає увагу, що гідротехнічна споруда є інженерною спорудою, що допомагає здійснювати певні водогосподарські заходи як щодо використання водних ресурсів, так і для захисту від шкідливої дії води, є нерухомим майном, так як її переміщення є неможливим без зміни призначення, та не наділена технічними характеристиками, інформація про які підлягає обов`язковому внесенню до Державного реєстру прав, окрім як в комплексі з правом власності на земельну ділянку. Використання гідротехнічної споруди без втрати її правового статусу з іншою метою аніж обслуговування водного об`єкта є неможливим, тобто вона є приналежністю до водного об`єкта.

Таким чином, прокурор вважає, що держава, як власник гідроспоруд ставу с.Іванківці, наділена повноваженнями щодо володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду та водним об`єктом - ставом с.Іванківці, що створений та функціонує за допомогою гідротехнічних споруд. Разом із тим, держава позбавлена можливості належним чином здійснювати повноваження власника спірної земельної ділянки водного фонду, позаяк право комунальної власності на неї та право постійного користування зареєстровано за відповідачами, а тому прокурором заявлено негаторний позов.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що правовий висновок за результатами розгляду справи №915/268/24 щодо питання статусу гідротехнічних споруд та визначення належного та ефективного способу судового захисту у такій категорії спорів, може вплинути на висновки суду у справі №924/277/25.

Відповідно до ч.4 ст.17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики.

Статтею 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" також передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Верховний Суд, серед іншого забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Згідно з ч.4 ст.236 ГПК України та ч.6 ст.13 Закону "Про судоустрій і статус суддів", при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

Колегія суддів зауважує, що однакове застосування закону забезпечує його загальнообов`язковість, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдине застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з приписами п.11 ч.1 ст. 229 ГПК України, провадження у справі зупиняється у випадках встановлених п.7 ч.1 ст.228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Із метою забезпечення єдності судової практики, принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, апеляційний господарський суд вважає необхідним зупинити провадження у справі №924/277/25 до завершення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №915/268/24.

Колегія суддів також зауважує, що Господарським процесуальним кодексом України визначені процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду. Логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів указує на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати Касаційного господарського суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, судової палати й колегії суддів Касаційного господарського суду.

Суди під час вирішення спору у подібних правовідносинах мають враховувати саме останню правову позицію. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №755/109447/17.

Керуючись ст.228, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Зупинити провадження у справі №924/277/25 до завершення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №915/268/24.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала складена 02.10.2025 року.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гудак А.В.