УХВАЛА

м. Київ

30.09.2025Справа №910/7584/24
За позовом Керівника Деснянської окружної прокуратури міста Києва, м. Київ

в інтересах держави

в особі Київської міської ради, м. Київ

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Лікувально-діагностичний центр "Домашній лікар", м. Київ

2. Громадської організації "Ветеранів та інвалідів АТО", м. Київ

про скасування рішень державного реєстратора, визнання недійсним договору та зобов`язання вчинити дії,

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від прокуратури: Винник О.В. (службове посвідчення №080379 від 18.12.2024);

від позивача: Шульга І.Ю. (в порядку самопредставництва);

від відповідача-1: не з`явились;

від відповідача-2: Мітюрін С.О. (адвокат за ордером серія АА№1458485 від 14.02.2025).

ВСТАНОВИВ:

18.06.2024 року Керівник Деснянської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лікувально-діагностичний центр "Домашній лікар" (відповідач-1) та Громадської організації "Ветеранів та інвалідів АТО" (відповідач-2) про:

- усунення перешкод власнику - територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради у розпорядженні та користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :62:146:0730 шляхом скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 11.10.2019, індексний номер 49145087, та здійсненої на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю |"Лікувально-діагностичний центр "Домашній лікар" на громадський будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 831 кв.м по вул. Радосинській, 145 у Деснянському районі у місті Києві;

- усунення перешкод територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради у розпорядженні та користуванні земельною;?

- усунення перешкод територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради у розпорядженні та користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :62:146:0730, шляхом скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 25.02.2020, індексний номер 51312353, та здійсненої на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності за Громадською організацією "Ветеранів та інвалідів АТО", на громадський будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 831 кв.м по вул. Радосинській, 145 у Деснянському районі у місті Києві;

- усунення перешкоди територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради у розпорядженні та користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :62:146:0730, шляхом зобов`язання Громадської організації "Ветеранів та інвалідів АТО" повернути територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради частину земельної ділянки площею 831 кв.м. з кадастровим номером :62:146:0730 по вул. Радосинській, 145 у Деснянському районі міста Києва, привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення самочинно збудованого об`єкту нерухомого майна - громадського будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 831 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали №910/7584/24 передані на розгляд судді Морозову С.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 24.09.2024.

31.07.2024 до суду від позивача надійшли пояснення щодо позову.

В підготовчому засіданні 24.09.2024 судом було продовжено строк підготовчого провадження та оголошено перерву до 19.11.2024.

В підготовчих засіданні 19.11.2024 та 21.01.2025 судом оголошувались перерви до 21.01.2025 та до 04.03.2025 відповідно.

28.01.2025 до суду від прокуратури надійшли пояснення з доказами повідомлення відповідачів про розгляд справи.

В підготовчому засіданні 04.03.2025 судом було оголошено перерву до 15.04.2025.

11.03.2025 до суду від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву.

17.03.2025 до суду від прокуратури надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2025 повідомлено сторін про те, що підготовче засідання, призначена на 27.05.2025 не відбудеться у зв`язку з перебуванням судді Морозова С.М. у відпустці. Наступне засідання призначено на 01.07.2025.

В підготовчому засіданні 01.07.2025 судом було оголошено перерву до 30.09.2025.

В підготовче засідання 30.09.2025 відповідач-1 не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

Дослідивши в підготовчому засіданні матеріали справи, суд дійшов висновку про зупинення провадження у даній справі, з огляду на наступне.

Так, відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зупинення провадження у справі, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі, тобто закінчення строку визначається вказівкою на подію.

Предметом розгляду в даній справі є вимоги про усунення перешкод позивачу у володінні та розпорядженні земельною ділянкою, шляхом зобов`язання відповідача-2 знести об`єкт самочинного будівництва право власності на який зареєстрований за останнім, на підставі договору-пожертиви від 25.02.2020 №135, укладеного між відповідачем-1 та відповідачем-2.

Судом встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27 листопада 2024 року справу №908/2388/21 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстав, передбачених частиною третьою статті 302 ГПК України.

Передаючи справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду суд зазначив наступне:

« 27. Так, згідно із положеннями частини четвертої статті 376 ЦК України знесення самочинного будівництва має здійснюватися особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок, а не набувачем такого майна.

28. Положення статті 376 ЦК України не пов`язують наявність факту державної реєстрації права власності на майно (самочинне будівництво) із обов`язком знесення такого будівництва такою особою, за якою майно зареєстроване у відповідному державному реєстрі.

29. Напроти, такий обов`язок (знесення самочинного будівництва) зазначеною нормою права безальтернативно покладено на особу, яка його здійснила.

30. При цьому слід зазначити, що у разі покладення такого обов`язку за рішенням суду (знесення самочинного будівництва) на особу, яка набула його у особи, що здійснила самочинне будівництво, як це має відбуватися за висновками Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, на такого набувача буде покладено надмірний тягар.

31. Так, така особа (новий набувач майна), сплативши відповідну суму коштів за (як в подальшому нею буде з`ясовано) самочинно збудоване майно, отримує ще й додатковий обов`язок за рішенням суду здійснити його знесення, або таке знесення має здійснюватися за її рахунок. Однак зазначене не узгоджується із наведеними положеннями статті 376 ЦК України.

32. Відповідно до положень частини четвертої статті 376 ЦК України новий набувач майна не може вважатися особою, яка здійснила самочинне будівництво.

33. Крім того, згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

34. Отже, згідно цієї норми обов`язок знести об`єкт самочинного будівництва не може бути покладено на набувача такого будівництва, оскільки такий обов`язок положеннями частини четвертої статті 376 ЦК України покладено саме на особу, яка здійснила самочинне будівництво.

38. Отже, до особи, яка набула нерухоме майно у особи, що здійснила самочинне будівництво, має бути заявлений негаторний позов - усунення перешкод у користуванні належним позивачу майном, зокрема, шляхом заявлення вимоги про повернення земельної ділянки, а знесення самочинного будівництва має бути покладено на особу, яка його здійснила, як це і передбачено положеннями частини четвертої статті 376 ЦК України.

40. Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновків, викладених у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 02.06.2021 у справі № 509/11/17, від 30.09.2022 у справі № 201/2471/20, від 15.03.2023 у справі № 205/213/22, від 05.04.2023 у справі № 199/6251/18, від 31.05.2023 у справі № 201/4483/20, про те, що належним відповідачем за позовом власника землі про знесення об`єкта самочинного будівництва є останній набувач такого об`єкта, а не його забудовник.»

Як вбачається з ухвали від 05.02.2025 у справі № 908/2388/21 Великою Палатою Верховного Суду прийняно до розгляду справу № 908/2388/21 за позовом заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя в інтересах держави в особі органу, який уповноважений від імені держави здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, Запорізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Комфі", Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт 2005"; Приватного підприємства "Терра Віта V" про скасування рішень державного реєстратора, визнання недійсними договорів, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт 2005" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 09 квітня 2024 року, рішення від 30 листопада 2022 року та додаткове рішення від 12 січня 2023 року Господарського суду Запорізької області.

Приймаючи до розгляду справу №908/2388/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відносини у справі №908/2388/21 і справах №509/11/17, №201/2471/20, №205/213/22, №99/6251/18, № 201/4483/20 є подібними, а Касаційний господарський суд не погоджується з висновками Касаційного цивільного суду щодо застосування частини четверної статті 376 ЦК України, внаслідок чого вважає за необхідне відступити від цих висновків. Крім того, відсутні висновки щодо застосування цієї норми права, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати Верховного Суду.

Одночасно Великою Палатою Верховного Суду в справі № 908/2388/21 розглядається питання відносно того хто є належним відповідачем у справі за позовом власника землі про знесення об`єкта самочинного будівництва, а саме: забудовник чи останній набувач цього об`єкта.

Призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах з вказівкою на обставини, що потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, але не нав`язуючи, при цьому, судам нижчих інстанцій результат вирішення конкретної судової справи.

Частиною 4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується з положеннями ч. 6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про те, що в межах розгляду справи № 908/2388/21 Великою Палатою Верховного Суду буде досліджене питання належності відповідача у подібних спорах.

За приписами п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

З огляду на те, що правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №908/2388/21 матиме суттєве значення для вирішення цієї справи, а також для єдності судової практики, враховуючи, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі №910/4427/24 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 908/2388/21.

Керуючись ст. ст. 227-229, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Зупинити провадження у справі №910/4427/24 за позовом Керівника Деснянської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лікувально-діагностичний центр "Домашній лікар", Громадської організації "Ветеранів та інвалідів АТО" про скасування рішень державного реєстратора, визнання недійсним договору та зобов`язання вчинити дії до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №908/2388/21.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

повний текст ухвали підписано 01.10.2025

Суддя Сергій МОРОЗОВ