ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2025 р. Справа №927/50/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровет Продакшн"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.06.2025 (повний текст складено 18.06.2025)

у справі №927/50/25 (суддя Моцьор В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський Сонях"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровет Продакшн"

про стягнення 2 017 355,39 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рух справи в суді першої інстанції

Товариство з обмеженою відповідальністю "Подільський Сонях" (далі - ТОВ "Подільський Сонях") звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровет Продакшн" (далі - ТОВ "Агровет Продакшн") заборгованості у розмірі 2 804 553,18 грн, з яких: 2 723 620,22 грн - основний борг, 5 072,09 грн - три проценти річних, 47 124,66 грн - інфляційні втрати, 28 736,20 грн - штраф.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки від 30.10.2024 №3010, в частині своєчасної та повної оплати за поставлений позивачем товар, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість у розмірі 2 723 620,22 грн. Крім того, за порушення умов договору, позивач нарахував відповідачу 5 072,09 грн трьох процентів річних, 47 124,66 грн інфляційних втрат та 28 736,20 грн штрафу.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 27.01.2025 відкрито провадження у справі №927/50/25 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження.

На стадії підготовчого засідання позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій останній повідомив про сплату відповідачем частини основного боргу в сумі 824 000,00 грн та просив стягнути з відповідача 1 899 620,22 грн основного боргу, 15 414,85 грн трьох процентів річних, 73 584,12 грн інфляційних нарахувань, 28 736,20 грн штрафу, загалом 2 017 355,39 грн. Вказана заява прийнята судом до розгляду.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 10.06.2025 у справі №927/50/25 позов задоволено частково.

Закрито провадження у справі в частині стягнення з відповідача 824 000,00 грн основного боргу, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Стягнуто з ТОВ "Агровет Продакшн" на користь ТОВ "Подільський Сонях" 1 899 620,22 грн основного боргу, 73 584,12 грн інфляційних втрат, 15 168,32 грн трьох процентів річних, 28 736,20 грн штрафу, 20 000,00 грн витрат на правничу допомогу та 24 205,30 грн судового збору. В решті позову відмовлено.

Повернуто ТОВ "Подільський Сонях" з Державного бюджету України 20 049,01 грн судового збору.

Ухвалюючи зазначене рішення місцевий господарський суд, приймаючи до уваги, що відповідачем після звернення позивача з даним позовом до суду та відкриття провадження у справі сплачено позивачу основний борг в сумі 824 000,00 грн, дійшов висновку, що провадження у справі, в частині стягнення 824 000,00 грн основного боргу, підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). При цьому, судом першої інстанції встановлено, що заборгованість відповідача за отриманий товар становить 1 899 620,22 грн, підтверджена матеріалами справи та є обґрунтованою. Також, перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу, враховуючи, що матеріалами справи підтверджується прострочка відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо оплати продукції більше ніж на 5 календарних днів, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем правомірно нараховано відповідачу 28 736,20 грн штрафу, згідно з пунктом 6.1 договору. Перевіривши подані позивачем розрахунки відсотків річних та інфляційних втрат, з урахуванням збільшення розміру позовних вимог в цій частині, а також контррозрахунок відповідача та здійснивши свій розрахунок, місцевий господарський суд встановив, що належними до стягнення, у межах заявленого позивачем періоду, є 73 584,12 грн інфляційних втрат за січень-березень 2025 року та 15 168,32 грн трьох процентів річних за період з 17.11.2024 до 24.03.2025. Крім того, з огляду на заявлену позивачем ціну позову, обсяг та зміст підтверджених послуг, наданих адвокатом та враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню у розмірі 20 000,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішеннями місцевого господарського суду, ТОВ "Агровет Продакшн" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.06.2025 у справі №927/50/22, в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 36 174,06 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн. Змінити рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.06.2025 у справі №927/50/22 та стягнути з позивача штраф у розмірі 13 603,80 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства і суперечить обставинам справи.

Так, скаржник посилається на порушення місцевим господарським судом процесу розгляду зустрічного позову відповідача.

Також, апелянт не погоджується з розрахунком інфляційних втрат.

Крім того, зважаючи на те, що справа є незначної складності, досвід адвоката у подібних справах, обсяг, якість та характер наданих послуг, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, розгляду справи в спрощеному позовному провадженні, принципу співмірності та розумності судових витрат, з урахуванням ціни позову, скаржник просить зменшити їх розмір та стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги на користь позивача в розмірі 10 000,00 грн.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2025 апеляційну скаргу ТОВ "Агровет Продакшн" у справі №927/50/25 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Шапран В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2025 у справі №927/50/25 апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

22.07.2025, через систему "Електронний суд", скаржником подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Агровет Продакшн" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.06.2025 у справі №927/50/25. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Витребувано з Господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/50/25. Сторонам встановлено строк на подання відзиву, заяв, пояснень, клопотань, заперечень до 05.09.2025.

18.08.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №927/50/25.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

21.08.2025, через систему "Електронний суд", позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд апеляційну скаргу ТОВ "Агровет Продакшн" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.06.2025 у справі №927/50/25 - без змін.

Так, у своєму відзиві позивач зазначає, що вимога апеляційної скарги (пункт 3 прохальної частини) про зміну рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.06.2025 у справі №927/50/22 та стягнення з позивача за зустрічним позовом штрафу в розмірі 13 603,80 грн є безпідставною та необґрунтованою.

Також, оскільки суд першої інстанції перевірив розрахунок позивача, в тому числі щодо інфляційних втрат, позивач вважає безпідставними твердження скаржника щодо неправильності його розрахунку.

Крім того, позивач вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Узагальнені доводи, заперечення та пояснення учасників справи

03.09.2025, через систему "Електронний суд", відповідачем поданні заперечення на відзив на апеляційну скаргу.

04.09.2025, через систему "Електронний суд", позивачем подані заперечення на заперечення відповідача на відзив на апеляційну скаргу.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

30.10.2024 між ТОВ "Подільський Сонях (постачальник) та ТОВ "Агровет Продакшн" (покупець) укладено договір поставки №3010. Відповідно до пункту 1.1 якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується передавати у власність (поставляти), а покупець приймати та оплачувати товар.

Найменування, асортимент, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна вартість товару, визначається сторонами у специфікаціях та/або видаткових накладних, які формуються постачальником на підставі заявок покупця з подальшим виставленням рахунків-фактур для здійснення оплати товару (пункту 1.2 договору).

Згідно з пунктом 2.1 договору ціни на товар встановлюються в національній валюті України та погоджуються сторонами в специфікації та/або видатковій накладній до цього договору. Ціна включає в себе ПДВ - 20%. Ціна не може бути переглянута сторонами після виставлення рахунку або підписання специфікації та/або видаткової накладної.

Пунктом 2.2 договору встановлено, що загальна вартість (ціна) договору визначається сумарною ціною всього товару, поставленого постачальником на виконання умов цього договору, згідно зі специфікаціями та/або видатковими накладними.

Розрахунки за поставлений товар здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, згідно з виставленими рахунками (пункт 2.3 договору).

За умовами пункту 2.4 договору покупець оплачує товар на умовах відстрочення кінцевого розрахунку протягом 14 календарних дня з моменту відвантаження товару зі складу постачальника (дата зазначена у видатковій накладній). Покупець має право притримати оплату 20% вартості партії товару до моменту реєстрації постачальником в ЄДРПН податкової накладної у повній сумі ПДВ, що дорівнює сумі ПДВ, згідно з видатковими накладними на даний товар. Покупець не несе жодної майнової чи фінансової відповідальності за не здійснення оплати 20% вартості партії товару при не реєстрації постачальником в ЄДРПН податкової накладної/податкових накладних у повній сумі.

У випадку здійснення реєстрації податкової накладної понад строки оплати, встановлені в договорі, покупець зобов`язується оплатити 20% вартості товару протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати реєстрації такої податкової накладної.

Відповідно до умов розділу 3 договору постачання товару здійснюється постачальником за свій рахунок на склад покупця. Склади покупця за адресою: с. Половинчик, Монастирищенськийр-н, Черкаська обл. або с. Коржі, Баришівський р-н Київська обл. або інший склад відповідно до специфікації (додатку) договору (склад зазначається в заявці або специфікації до договору). Доказом передачі партії товару у власність покупця є оформлені належним чином відвантажувальні документи. Датою фактичного постачання товару є дата підписання видаткової накладної уповноваженою особою покупця.

За умовами пункту 6.1 договору, у випадку прострочення з оплатою товару більше ніж на 5 календарних днів від дати встановленої договором, покупець зобов`язується оплатити постачальнику штраф розмірі 1% від неоплаченої вартості товару.

Договір набирає чинності в момент підписання його представниками сторін і діє до 31.12.2025, а в частині зобов`язань, які виникли під час дії договору - до повного їх виконання (пункт 8.1 договору).

На виконання умов договору у період з 01.11.2024 до 27.12.2024 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 4 223 448,22 грн, що підтверджується видатковими накладними: від 01.11.2024 №РН-0000603 на суму 291 384,00 грн, від 02.11.2024 №РН-0000604 на суму 301 872,00 грн, від 11.11.2024 №РН-0000635 на суму 276 264,00 грн, від 11.11.2024 №РН-0000636 на суму 272 808,00 грн, від 10.12.2024 №РН-0000708 на суму 428 315,76 грн, від 11.12.2024 №РН-0000709 на суму 424 544,22 грн, від 16.12.2024 №РН-0000734 на суму 423 879,36 грн, від 16.12.2024 №РН-0000735 на суму 437 330,64 грн, від 21.12.2024 №РН-0000749 на суму 436 674,48 грн, від 21.12.2024 №РН-0000750 на суму 422 895,12 грн, від 26.12.2024 №РН-0000755 на суму 268 442,64 грн, від 26.12.2024 №РН-0000756 на суму 249 571,08 грн, від 26.12.2024 №РН-0000757 на суму 249 995,16 грн, від 27.12.2024 №РН-0000771 на суму 231 971,76 грн та товарно-транспортними накладними: від 31.10.2024 №311024.1, від 10.11.2024 №101124.2, від 10.11.2024 №101124.1, від 01.11.2024 №011124.2, від 26.12.2024 №261224, від 25.12.2024 №251224.2, від 25.12.2024 №251224.1, від 09.12.2024 №091224, від 10.12.2024 №101224, від 14.12.2024 №141224.1, від 14.12.2024 №141224.2, від 20.12.2024 №201224, від 20.12.2024 №201224.1, від 25.12.2024 №251224.3.

Відповідач частково розрахувався за поставлений товар на суму 1 499 828,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями: від 15.11.2024 на суму 250 000,00 грн, від 15.11.2024 на суму 242 500,00 грн, від 05.12.2024 на суму 48 884,00 грн; від 05.12.2024 на суму 51 116,00 грн, від 10.12.2024 на суму 272 808,00 грн, від 10.12.2024 на суму 756,00 грн, від 10.12.2024 на суму 276 264,00 грн, від 20.12.2024 на суму 428 315,76 грн, від 20.12.2024 на суму 271 684,24 грн, від 17.01.2025 на суму 100 000,00 грн, від 21.01.2025 на суму 50 000,00 грн.

Позивачем на електронну адресу відповідача надсилались електронний лист від 10.01.2025 та претензія від 13.01.2025 №304 з вимогою сплати заборгованості за поставлений товар.

У період з 24.01.2025 до 17.02.2025 відповідачем сплачено 824 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 24.01.2025 №844 на суму 250 000,00 грн, від 05.02.2025 №1245 на суму 200 000,00 грн, від 06.02.2025 №1312 на суму 274 000,00 грн, від 17.02.2025 №1687 на суму 100 000,00 грн.

Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 24.03.2025 (заява позивача про збільшення розміру позовних вимог від 24.03.2025) становить 1 899 620,22 грн.

Неналежне виконання відповідачем умов договору, в частині своєчасної та повної оплати товару, стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови та оцінка аргументів учасників справи

Відповідно до частини 1 статті 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.06.2025 у справі №927/50/25 оскаржується відповідачем в частині стягнення інфляційних втрат та витрат на професійну справничу допомогу, а тому враховуючи вимоги частини 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив таке.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За своїм змістом та правовою природою укладений сторонами договір є договором поставки.

Згідно зі статтею 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими, відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами частини 1 статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підставі укладеного між сторонами договору у позивача виник обов`язок здійснити поставку товару, а у відповідача - прийняти та оплатити такий товар на умовах викладених у спірному договорі.

Колегією суддів встановлено, що наявними у матеріалах справи фактичними даними підтверджується факт порушення відповідачем строків поставки товару за укладеним між сторонами договором.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, відповідач спірний товар отримав без зауважень, видаткові накладні підписав електронним цифровим підписом.

Таким чином, відповідно до умов пункту 2.4 договору, відповідач повинен був оплатити товар на умовах відстрочення кінцевого розрахунку протягом 14 календарних дня з моменту відвантаження товару зі складу постачальника (дата зазначена у видатковій накладній), а саме:

- за видатковою накладною від 01.11.2024 №РН-0000603 на суму 291 384,00 грн - до 15.11.2024;

- за видатковою накладною від 02.11.2024 №РН-0000604 на суму 301 872,00 грн - до 16.11.2024;

- за видатковою накладною від 11.11.2024 №РН-0000635 на суму 276 264,00 грн - до 25.11.2024;

- за видатковою накладною від 11.11.2024 №РН-0000636 на суму 272 808,00 грн - до 25.11.2024;

- за видатковою накладною від 10.12.2024 №РН-0000708 на суму 428 315,76 грн - до 24.12.2024;

- за видатковою накладною від 11.12.2024 №РН-0000709 на суму 424 544,22 грн - до 25.12.2024;

- за видатковою накладною від 16.12.2024 №РН-0000734 на суму 423 879,36 грн - до 30.12.2024;

- за видатковою накладною від 16.12.2024 №РН-0000735 на суму 437 330,64 грн - до 30.12.2024;

- за видатковою накладною від 21.12.2024 №РН-0000749 на суму 436 674,48 грн - до 04.01.2025;

- за видатковою накладною від 21.12.2024 №РН-0000750 на суму 422 895,12 грн - до 04.01.2025;

- за видатковою накладною від 26.12.2024 №РН-0000755 на суму 268 442,64 грн - до 09.01.2025;

- за видатковою накладною від 26.12.2024 №РН-0000756 на суму 249 571,08 грн - до 09.01.2025;

- за видатковою накладною від 26.12.2024 №РН-0000757 на суму 249 995,16 грн - 09.01.2025;

- за видатковою накладною від 27.12.2024 №РН-0000771 на суму 231 971,76 грн - до 10.01.2025.

Відповідач частково розрахувався за поставлений товар, з порушенням строків оплати, а саме: 15.11.2024 на суму 250 000,00 грн; 15.11.2024 на суму 242 500,00 грн; 05.12.2024 на суму 48 884,00 грн; 05.12.2024 на суму 51 116,00 грн; 10.12.2024 на суму 272 808,00 грн; 10.12.2024 на суму 756,00 грн; 10.12.2024 на суму 276 264,00 грн; 20.12.2024 на суму 428 315,76 грн; 20.12.2024 на суму 271 684,24 грн; 17.01.2025 на суму 100 000,00 грн; 21.01.2025 на суму 50 000,00 грн. Всього на 1 499 828,00 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань з оплати товару за спірним договором позивач, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, зокрема, просив суд стягнути з відповідача 73 584,12 грн інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 роз`яснено, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 до 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі бухгалтерські програми розрахунку інфляційних.

Колегія суддів, здійснивши перерахунок інфляційних втрат та врахувавши контррозрахунок відповідача, погоджується з судом першої інстанції, що заявлені позивачем вимоги в цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 73 584,12 грн інфляційних втрат.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача 46 177,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи зокрема відносяться витрати понесені учасником справи на отримання професійної правничої допомоги.

Згідно зі статтею 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За приписами частин 1-3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 129 ГПК України).

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження заявленого розміру витрат на правову допомогу позивач долучив до матеріалів справи: договір про надання правової допомоги від 17.01.2025; детальний опис наданих адвокатом послуг від 14.05.2025; акт приймання-передачі наданих юридичних послуг від 14.05.2025 №1; ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АВ №1178827 від 21.01.2025, виданий адвокату Дажуку С.М.; свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю серії ВН №001053 від 28.07.2023, видане Дажуку С.М. на підставі рішення Ради адвокатів Вінницької області від 19.07.2023 №7/23.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 17.01.2025 між адвокатом Дажуком Сергієм Миколайовичем (адвокат) та ТОВ "Подільський Сонях" (клієнт) укладено договір про надання правової допомоги від 17.01.2025, згідно з пунктом 1.1 якого адвокат приймає на себе доручення під клієнта надавати останньому та в його інтересах оплатну правову допомогу, на умовах, визначених цим договором, а саме юридичний супровід справи щодо стягнення на користь клієнта з ТОВ "Агровет Продакшн" заборгованості за договором поставки від 30.10.2024 №3010, штрафних санкцій та інших нарахувань, в порядку передбаченому законодавством України.

Згідно з пунктом 2.1 договору загальна вартість правової допомоги за цим договором (гонорар) зазначається в актах приймання-передачі наданих послуг та інших первинних документах.

Тариф оплати фактичної роботи адвоката становить 50% від розміру мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб за станом на 1 січня поточного року, за 1 (одну) годину роботи адвоката (пункт 2.1.1 договору).

Гонорар в суді першої інстанції включається в загальну вартість юридичних послуг (гонорар), згідно з пунктом 2.1 договору, попереднього розрахунку до нього та становить 40 000,00 грн без ПДВ (пункт 2.1.2 договору).

Відповідно до пункту 2.2 договору приймання-передачі юридичних послуг, наданих на підставі даного договору, здійснюється шляхом підписанням сторонами акта приймання-передачі наданих юридичних послуг.

14.05.2025 Адвокатом складено детальний опис наданих адвокатом послуг, а також сторонами складено та підписано акт приймання-передачі наданих юридичних послуг №1, згідно з яким адвокат у січні-травні 2025 року надав, а клієнт прийняв юридичні послуги на загальну суму 46 177,00 грн.

Відповідач у запереченнях стосовно витрат на правову допомогу вважає, що заявлені витрати представника позивача на професійну правничу допомогу порівняно з предметом спору та складністю справи є неспіврозмірними та достатньо завищеними, не відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і не співрозмірні із виконаною роботою під час підготовки позовної заяви для подання до суду.

За змістом частини 4 статті 126 ГПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 висловлено правову позицію, що домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання. У контексті вирішення судом питання про розподіл судових витрат суд повинен оцінювати розумність витрат, їх співмірність із ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до частин 1-3 статті 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частиною 6 статті 129 ГПК України передбачено, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Так, з наявних у справі документів слідує, що позивачем до позовної заяви додано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на правничу допомогу, який становить 40 000,00 грн.

Натомість, у клопотанні про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, позивач зазначив про вартість правової допомоги в сумі 46 177,00 грн.

Судом першої інстанції досліджено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат та встановлено, що позивачем визначені такі види послуг та їх вартість:

- консультація клієнта з метою встановлення порядку захисту його інтересів - 4 000,00 грн (2,64 год);

- правовий аналіз актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах - 4000,00 грн (2,64 год); складання тексту позовної заяви - 16 000,00 грн (10,57 год);

- складання попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат - 2 000,00 грн (1,32 год);

- консультація з приводу підготовки доказової бази та збору документів - 4 000,00 грн (2,64 год);

- перевірка наданих доказів (документів) - 2 000,00 грн (1,32 год);

- оформлення додатків до позову та перенесення у відповідний формат для подання до суду - 5 762,13 грн (3,81 год);

- надання консультації стосовно порядку, та реквізитів сплати судового збору - 2 000,00 грн (1,32 год);

- надання консультації стосовно можливого врегулювання спору в процесі судового розгляду та в порядку - 2 876,60 грн (1,90 год).

Вартість однієї години наданих адвокатом юридичних послуг становить - 1 514,00 грн.

При цьому, перелік юридичних послуг, наданих адвокатом позивачу, згідно з актом приймання-передачі наданих юридичних послуг №1, та кількість витрачених годин суттєво відрізняється від зазначених послуг в попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат.

Відповідно до акту приймання-передачі наданих юридичних послуг №1 адвокатом у січні-травні 2025 року надані такі послуги:

1.1. Ознайомлення з наявними у клієнта документами, аналіз законодавства та судової практики, надання консультації стосовно перспективи звернення до суду з позовною заявою, надання консультацій стосовно можливого врегулювання спору в процесі судового розгляду - 5 годин;

1.2. Підготовка, складання та надсилання до суду позовної заяви - 10,5 годин;

1.3. Підготовка, складання та надсилання до суду заяви від 25.02.2025 про зменшення розміру позовних вимог - 3 години;

1.4. Підготовка, складання та надсилання до суду заяви від 26.02.2025 про збільшення розміру позовних вимог - 3 години;

1.5. Підготовка, складання та надсилання до суду заперечення на заяву про поновлення процесуального строку від 19.03.2025 - 3 години;

1.6. Підготовка, складання та надсилання до суду заяви від 24.03.2025 про збільшення розміру позовних вимог - 3 години;

1.7. Підготовка, складання та надсилання до суду заяви від 13.05.2025 - 3 години.

Загальна кількість витраченого адвокатом часу становить 30,5 годин.

Вартість однієї години наданих адвокатом юридичних послуг становить - 1 514,00 грн.

Загальна вартість наданих юридичних послуг становить 46 177,00 грн.

У той же час, заява позивача щодо витрат на професійну правничу допомогу не містить обґрунтування обставин та доказів, які б слугували підставою для перевищення суми, заявленої у попередньому (орієнтовному) розрахунку.

Крім того, акт приймання-передачі наданих юридичних послуг від 14.05.2025 №1 містить таки послуги, як підготовка, складання та надсилання до суду заяви від 25.02.2025 про зменшення розміру позовних вимог - 3 години; підготовка, складання та надсилання до суду заяви від 26.02.2025 про збільшення розміру позовних вимог - 3 години; підготовка, складання та надсилання до суду заяви від 13.05.2025 - 3 години.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, адвокатом безпідставно включено до переліку наданих послуг, на підставі акта приймання-передачі наданих юридичних послуг від 14.05.2025 №1, послуги з підготовки, складання та надсилання до суду вищевказаних заяв на загальну суму 13 626,00 грн (кількість витрачених 9 годин х 1 514,00 грн), оскільки у судових засіданнях 24.03.2025 та 15.05.2025 судом за клопотаннями позивача залишено без розгляду заяви позивача від 25.02.2025, від 26.02.2025, від 13.05.2025.

З огляду на наведене, дослідивши зміст наданих доказів в підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, враховуючи конкретні обставини справи, керуючись такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також критерієм розумності, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується судова колегія, про часткове задовольнити клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правову допомогу.

Так, суд першої інстанції виходив з того, що предмет спору в цій справі не є складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, спір відноситься до категорії спорів, що виникають у зв`язку зі стягненням заборгованості і спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України, а тому великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження яких адвокат витратив би значний час для підготовки позовної заяви та формування додатків до позовної заяви. Дана справа є звичайним розрахунковим спором, де адвокат мав дослідити підстави для стягнення оспорюваних сум.

Враховуючи викладене, з огляду на заявлену позивачем ціну позову, обсяг та зміст підтверджених послуг, наданих адвокатом, та враховуючи часткове задоволення позовних вимог, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню у розмірі 20 000,00 грн.

Посилання відповідача на порушення місцевим господарським судом процесу розгляду його зустрічного позову не беруться колегією суддів до уваги, оскільки постановою Верховного Суду від 27.08.2025 залишено без змін ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 24.03.2025 у справі №927/50/25 про повернення ТОВ "Агровет Продакшн" зустрічної позовної заяви.

Інші доводи апеляційної скарги взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

Згідно з частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

При ухваленні даної постанови судом апеляційної інстанції надані вичерпні відповіді на доводи апелянта, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 2 статті 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про часткове задоволення позову.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 статті 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.06.2025 у справі №927/50/25 ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга ТОВ "Агровет Продакшн" задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на ТОВ "Агровет Продакшн".

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровет Продакшн" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.06.2025 у справі №927/50/25 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.06.2025 у справі №927/50/25 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Агровет Продакшн".

4. Матеріали справи №927/50/25 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, що визначені в частині 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов