ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року Справа №903/335/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Саврій В.А., суддя Юрчук М.І. , суддя Коломис В.В.

при секретарі судового засідання Заславській В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника керівника Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону на рішення Господарського суду Волинської області від 26.06.2025 (повний текст - 01.07.2025) у справі №903/335/23 (суддя Шум М.С.)

за позовом Державної екологічної інспекції у Волинській області,

за участю на стороні позивача Заступника керівника Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону,

до Державного підприємства "Волинський військовий лісгосп"

про стягнення 2633870,37 грн шкоди

за участі представників:

позивача не з`явився;

відповідача Таргоній Валерій Олександрович (в залі суду);

прокурор Довган Назарій Ярославович (поза межами приміщення суду);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 26.06.2025 у справі №903/335/23 відмовлено у позові Державної екологічної інспекції у Волинській області до Державного підприємства "Волинський військовий лісгосп" про стягнення 2633870,37 грн шкоди.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Заступник керівника Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.

За доводами прокурора суд дійшов помилкового висновку, що відповідач здійснив рубки у кварталі 14 виділу 9 Луцького лісництва та у кварталі 71 виділу 11.4 Володимир-Волинського лісництва на законних підставах, посилаючись на чинність лісорубних квитків від 28.02.2028 №010590 та від 28.05.2019 №010615.

Прокурор зазначає, що спірні лісорубні квитки (дозвільні документи) для проведення рубок головного користування на лісових ділянках видані Волинським обласним управлінням лісового та мисливського господарства з порушенням вимог чинного законодавства.

Звертає увагу, що питання законності видачі лісорубного квитка та його відповідності нормам чинного законодавства має розглядатися в комплексі з позовною вимогою про стягнення шкоди, завданої незаконною порубкою.

Також прокурор зазначає про неврахування судом першої інстанції обставин, встановлених рішеннями Господарського суду Волинської області у справах №903/478/20 та №903/1081/21, предметом доказування в яких також був акт Державної екологічної інспекції у Волинській області від 03.04.2020 №228/04.2020.

Апелянт вважає, що наведений висновок експерта є необґрунтованим та таким, що суперечить іншим доказам у справі, ґрунтується на припущеннях експерта, оскільки висновок експерта №26504/23-63 зроблений без огляду об`єкта (виїзду на місце) а також суперечить іншим доказам у справі.

Із Висновку експерта №26504/23-63 вбачається, що в останньому за основу взято Експертний висновок щодо нанесення або ненанесення екологічної шкоди лісовим ділянкам після проведення суцільнолісосічних рубок головного користування внаслідок порушення строку примикання лісосік від 20.06.2023 за підписом старшого наукового співробітника Інституту екології Карпат НАН України Ященка П.Т., проведеного на замовлення ДП «Волинський військовий лісгосп», поза межами розгляду справи.

Крім цього прокурор звертає увагу, що 27.03.2020 стосовно лісничого ДП «Волинський військовий лісгосп» Тарасюка А.М. складено протокол про адміністративне правопорушення №001084 за ст.64 Кодексу України (допустив невиконання вимог щодо строку примикання лісосік під час відведення ділянок головного користування 2019) та останнього притягнуто до адміністративної відповідальності, шляхом накладення штрафу в розмірі 255 грн, що підтверджує факт нанесення працівником підприємства шкоди навколишньому природному середовищу. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності набрала законної сили та не оскаржувалась правопорушником.

Таким чином, посадові особи ДП «Волинський військовий лісгосп» допустили порушення вимог природоохоронного законодавства, а саме - незаконну порубку лісів, які перебували в постійному користуванні ДП «Волинський військовий лісгосп», тим самим не забезпечили їх належну охорону і збереження, що підтверджується актом Державної екологічної інспекції у Волинській області від 03.04.2020 №228/04.2020, який рішеннями Господарського суду Волинської області від 06.09.2022 у справі №903/1081/21 та від 14.09.2020 у справі №903/478/20 визнано таким, що складений відповідно до вимог чинного законодавства, а тому, в силу положень ст.ст.1166, 1172 ЦК України ДП «Волинський військовий лісгосп» повинно відшкодувати шкоду, заподіяну лісу його працівниками, внаслідок порушення лісового та природоохоронного законодавства.

На переконання апелянта Господарський суд Волинської області у своєму рішенні в порушення п.8 ч.4 ст.238 ГПК України не зазначив, з яких мотивів він не застосував норми права, зокрема положення ст.ст.1166, 1172 ЦК України, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також не вказав мотиви їх незастосування.

На підставі викладеного прокурор просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 26.06.2025 у справі №903/335/23 повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов Державної екологічної інспекції у Волинській області.

Листом від 24.07.2025 матеріали справи витребувано з Господарського суду Волинської області.

31.07.2025 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.08.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону на рішення Господарського суду Волинської області від 26.06.2025 у справі №903/335/23 та призначено розгляд апеляційної скарги на 29.09.2025 об 14:00год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м.Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №4. Запропоновано учасникам провадження подати письмовий відзив на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст.263 ГПК України.

21.08.2025 до суду від Державного підприємства "Волинський військовий лісгосп" надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві відповідач зазначає, що відповідно до п.8 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою КМУ №761 від 23.05.2007, лісорубний квиток є основним документом, що надає право на спеціальне використання лісових ресурсів. Жодним судовим рішенням чи іншим компетентним органом спірні лісорубні квитки не визнавались недійсними. Таким чином, доводи апелянта ґрунтуються на припущеннях і не замінюють собою факту скасування або визнання недійсними лісорубних квитків.

Звертає увагу, що для застосування преюдиційності мають збігатися сторони у справі, фактичні обставини, часові межі подій. У справах №903/478/20 та №903/1081/21 предмет позову, підстави та обставини відрізнялися: вони стосувалися інших періодів та лісосік, тому автоматично переносити встановлені факти на інший спір не можна.

Відповідач звертає увагу, що КНДІСЕ є акредитованою державною установою, а експерт має чинне свідоцтво та стаж роботи з 2013 року. Суд першої інстанції надав оцінку експертного висновку у сукупності з іншими доказами і зробив логічний висновок про відсутність шкоди.

Зазначає, що відповідно до ст.1166 ЦК України та ст.224 ГК України, для настання деліктної відповідальності необхідні всі елементи складу правопорушення: протиправність, шкода, причинний зв`язок, вина. Судова експертиза встановила, що екологічної шкоди від зазначених рубок не завдано. Це виключає наявність обов`язку відшкодувати заявлену суму.

Також за доводами відповідача розрахунок, виконаний позивачем, не враховує фактичний стан насаджень та результати експертизи, чим порушує Методики, затверджені постановами КМУ №541 та №665.

На підставі викладеного відповідач просить суд залишити без задоволення апеляційну скаргу заступника керівника Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, а рішення Господарського суду Волинської області від 26.06.2025 у справі №903/335/23 залишити без змін.

26.09.2025 до суду від представника Державної екологічної інспекції у Волинській області надійшла заява про проведення засідання за відсутності учасника справи. У зв`язку з зайнятістю представників Державної екологічної інспекції у Волинській області, а саме участю у справах на ту ж саму дату і час в інших судових засіданнях, просить провести судове засідання без участі представників Державної екологічної інспекції у Волинській області.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції 29.09.2025 прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та надав пояснення по справі.

Прокурор приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, однак, під час судового засідання виникла несправність (неналежне функціонування) системи відеоконференцзв`язку, у зв`язку з чим подальша участь прокурора у засіданні стала неможливою.

З огляду на те, що прокурор висловив свою позицію в судовому засіданні, а також його позиція викладена в апеляційній скарзі, при цьому явка учасників судового процесу обов`язковою не визнавалась, а матеріали справи достатньо характеризують спірні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку про можливість продовження розгляду справи у даному судовому засіданні (враховується позиція Верховного Суду у постанові від 13.07.2024 у cправі №927/1136/23).

Представник ДП "Волинський військовий лісгосп" заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, надав пояснення по справі. Просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення залишити без змін.

Розглядом матеріалів справи встановлено.

За наслідками проведення Державною екологічною інспекцією у Волинській області в період з 23.03.2020 по 03.04.2020 позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Державним підприємством Волинський військовий лісгосп, за яким закріплено Володимир-Волинське, Луцьке, Бережницьке, Черемошнянське, Поворське, Бахівське лісництва, Державною екологічною інспекцією складено Акт №228/04.2 від 03.04.2020 (т.1, а.с.14-51).

Згідно з цим Актом Державною екологічною інспекцією у Волинській області зафіксовано порушення природоохоронного законодавства на території Володимир-Волинського лісництва та Луцького лісництва ДП Волинській військовий лісгосп:

1. На ділянці рубки головного користування 2019 року у кварталі 71.5 виділ 11.4, площею 1,0 га, Володимир-Волинського лісництва ДП Волинський військовий лісгосп, відведення лісосіки та виписку лісорубного квитка здійснено із порушенням строку примикання лісосік: ділянка примикає до лісосік 2018 року квартал 71 виділ 11.1 площею 0.9 га і та квартал 71 виділ 11.2 площею 1,0 га (строк примикання для дубових лісів - 3 роки). Ділянка примикає до лісосік головного користування 2018 року по дубовій господарській секції твердолистяного господарства: кв.71 вид 11.1 площею 0,9 га та кв.71 вид 11.2 площею 1,0 га. Незаконно зрубано 216 дерев породи дуб, граб, черешня, осика. Розмір заподіяної шкоди становить 2219256,87 грн (пункт 48).

Розрахунок розміру шкоди, заподіяної лісу порушенням природоохоронного законодавства внаслідок незаконної рубки дерев здійснений у відповідності до додатка 1 до Постанови КМУ № 665 та Порядку проведення індексації такс для обчислення, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами.

2. Недотримання строків примикання лісосік для дубових лісів при проведені рубок головного користування у Луцькому лісництві ДП Волинський військовий лісгосп - рубка головного користування 2019 року у кв.14 вид.9 площею 0,5 га. Відведення лісосіки, виписка лісорубного квитка та сама рубка, здійснена із порушенням строку примикання лісосік для дубових лісів (строк примикання лісосік/без врахування року рубки/ для дубових лісів становить 3 роки). Недотримано строк примикання із лісосікою по дубовій господарській секції рубки головного користування 2017 року кв.14 вид 9 площею 1,5 га. Незаконно зрубано 109 дерев породи дуб, сосна, граб осика, черешня. Розмір заподіяної шкоди 414613,50 грн (пункт 69).

Розрахунок розміру шкоди, заподіяної лісу порушенням природоохоронного законодавства внаслідок незаконної рубки дерев здійснений у відповідності до приміток 1 та 6 до Постанови КМУ №541 від 24.07.2013.

Вказаний Акт позапланової перевірки №228/04.20 від 03.04.2020 підписано тимчасово виконуючим обов`язки директора ДП Волинський військовий лісгосп Лебичем А.А., а також підписано третіми особами, які брали участь у проведені заходу державного нагляду (контролю), з них лісничим Луцького лісництва Фурсом А. І. та лісничим Волинського лісництва Тарасюком А.М.

27.03.2020 відносно лісничого ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №001084 за ст.64 Кодексу України про адміністративне правопорушення (допустив невиконання вимог щодо строку примикання лісосік при відведенні ділянок головного користування 2019) та накладено на лісничого штраф в розмірі 255 грн. ОСОБА_1 відповідний протокол підписано, постанова не оскаржувалася, а штраф останнім сплачено, що підтверджується квитанцією від 06.04.2020 (т.1, а.с.82-84).

Позивач долучив до матеріалів справи претензію від 17.04.2020 №6-2/816, адресовану Державному підприємству Волинський військовий лісгосп, на загальну суму 7990679,69 грн і в тому числі щодо порушень, що є предметом спору у цій справі (т.1, а.с.54-59). При цьому, доказів надіслання претензії матеріали справи не містять.

В матеріалах справи також наявні лісорубні квитки від 28.02.2019, 28.05.2019, що видані Волинським обласним управлінням Лісового та мисливського господарства (т.1, а.с.64-68).

В свою чергу, судом першої інстанції було призначено у справі за клопотанням відповідача інженерно-екологічну експертизу з переліком питань, а саме:

1. Чи завдана екологічна шкода для лісового господарства рубкою головного користування 2019 року на лісовій ділянці у кварталі 71 (виділ 11.4 площею 1,0 га) Володимир-Волинського лісництва (підстава: лісорубний квиток від 28 травня 2019 року №010615, серія ЛЬ ЛРК, виданий Волинським обласним управлінням лісового та мисливського господарства).

1.1. Чи підтверджується розрахунок розміру шкоди, зумовленої зазначено рубкою відповідно до пункту 48 Опису виявлених порушень вимог законодавства за результатами проведення заходу державного нагляду (контролю), що оформлений Актом Державної екологічної інспекції у Волинській області від 03.04.2020 №228/04.20 проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів Державним підприємством Волинський військовий лісгосп?

1.2. У разі не підтвердження правильності проведеного розрахунку, визначити який розмір шкоди завдано для лісового господарства рубкою головного користування 2019 року на лісовій ділянці у .кварталі 71 (виділ 11.4 площею 1,0 га) Володимир-Волинського лісництва (підстава: лісорубний квиток від 28 травня 2019 року №010615, серія ЛЬ ЛРК, виданий Волинським обласним управлінням лісового та мисливського господарства).

2. Чи завдана екологічна шкода для лісового господарства рубкою головного користування 2019 року на лісовій ділянці у кварталі 14 (виділ 9 площею 0,5 га) та РГК-17 р. в кварталі 14 (виділ 9 площею 1,5 га) Луцького лісництва (підстава: лісорубний квиток від 28 лютого 2019 року №010590 серія ЛЬ ЛРК, виданий Волинським обласним управлінням лісового та мисливського господарства).

2.1 Чи підтверджується розрахунок розміру шкоди, зумовленої зазначено рубкою відповідно до пункту 69 Опису виявлених порушень вимог законодавства за результатами проведення заходу державного нагляду (контролю), що оформлений Актом Державної екологічної інспекції у Волинській області від 03.04.2020 №228/04.20 проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів Державним підприємством Волинський військовий лісгосп?

1.2. У разі не підтвердження правильності проведеного розрахунку, визначити який розмір шкоди завдано для лісового господарства рубкою головного користування 2019 року на лісовій ділянці у кварталі 14 (виділ 9 площею 0,5 га) та РГК-17 р. в кварталі 14 (виділ 9 площею 1,5 га) Луцького лісництва (підстава: лісорубний квиток від 28 лютого 2019 року №010590 серія ЛЬ ЛРК, виданий Волинським обласним управлінням лісового та мисливського господарства).

Відповідно до Висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 12.05.2025 №26504/23-63 встановлено наступне:

1. Рубкою головного користування 2019 року на лісовій ділянці у кварталі 71 (виділ 11.4 площею 1,0 га) Володимир-Волинського лісництва (підстава: лісорубний квиток від 28 травня 2019 року №01061 серія ЛЬ ЛРК, виданий Волинським обласним управлінням лісового та мисливсько господарства) не завдана екологічна шкода для лісового господарства.

4. Рубкою головного користування 2019 року на лісовій ділянці у кварталі 14 (виділ 9 площею 0,5 га) та РГК-17 р. в кварталі 14 (виділ 9 площею 1,5 га) Луцького лісництва (підстава: лісорубний квиток від 28 лютого 2019 року №010590 серія ЛЬ ЛРК, виданий Волинським обласним управлінням лісового та мисливського господарства) не завдана екологічна шкода для лісового господарства.

2, 3, 5, 6. У наданих матеріалах справи №903/335/23 відсутні будь-які спростування факту належного (з точки зору сучасного лісівництва) лісовідновлення (шляхом створення лісових культур). Відповідно, відсутні спростування досягнення мети (повноцінного лісовідновлення на принципах сучасного лісівництва) для забезпечення якої і розроблені та діють норми (правила) щодо дотримання строку примикання лісосік.

Рубкою головного користування 2019 року на лісовій ділянці у кварталі 71 (виділ 11.4 площею 1,0 га) Володимир-Волинського лісництва не завдана екологічна шкода для лісового господарства. Рубкою головного користування 2019 року на лісовій ділянці у кварталі 14 (виділ 9 площею 0,5 га) Луцького лісництва не завдана екологічна шкода для лісового господарства.

З урахуванням вищевказаного, питання наявності правових підстав для обчислення розміру шкоди, як такої, що заподіяна державним підприємством Волинський військовий лісгосп незаконними рубками дерев, відноситься до питань права, вирішення яких експерту забороняється згідно п.2.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 №53/5.

Без вирішення питання наявності правових підстав для обчислення розміру шкоди, заподіяної ДП Волинський військовий лісгосп рубками головного користування 2019 року на лісовій ділянці у кварталі 71 (виділ 11.4 площею 1,0 га) Володимир-Волинського лісництва та на лісовій ділянці у кварталі 14 (виділ 9 площею 0,5 га), не вбачається за можливе надати висновок з наступних питань:

- Чи підтверджується розрахунок розміру шкоди, зумовленої зазначеною рубкою відповідно до пункту 48 Опису виявлених порушень вимог законодавства за результатами проведення заходу державного нагляду (контролю), що оформлений Актом Державної екологічної інспекції у Волинській області від 03.04.2020 №228/04.20 проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів Державним підприємством Волинський військовий лісгосп?;

- У разі не підтвердження правильності проведеного розрахунку, визначити який розмір шкоди завдано для лісового господарства рубкою головного користування 2019 року на лісовій ділянці у кварталі 71 (виділ 11.4 площею 1,0 га) Володимир-Волинського лісництва (підстава: лісорубний квиток від 28 травня 2019 року №010615, серія ЛЬ ЛРК, виданий Волинським обласним управлінням лісового та мисливського господарства);

- Чи підтверджується розрахунок розміру шкоди, зумовленої зазначеною рубкою відповідно до пункту 69 Опису виявлених порушень вимог законодавства за результатами проведення заходу державного нагляду (контролю), що оформлений Актом Державної екологічної інспекції у Волинській області від 03.04.2020 №228/04.20 проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів Державним підприємством Волинський військовий лісгосп?;

- У разі не підтвердження правильності проведеного розрахунку, визначити який розмір шкоди завдано для лісового господарства рубкою головного користування 2019 року на лісовій ділянці у кварталі 14 (виділ 9 площею 0,5 га) та РГК-17 р. в кварталі 14 (виділ 9 площею 1,5 га) Луцького лісництва (підстава: лісорубний квиток від 28 лютого 2019 року №010590 серія ЛЬ ЛРК, виданий Волинським обласним управлінням лісового та мисливського господарства).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне:

Відповідно до ст.13 Конституції України, природні ресурси, що знаходяться у межах території України, є об`єктами права власності українського народу й повинні використовуватися відповідно до закону.

За частиною першою статті 5 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Отже, ліс, як природний ресурс загальнодержавного значення, підлягає державній охороні і регулюванню на всій території України.

Згідно зі ст.17 Лісового кодексу України, у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

Статтею 19 Лісового кодексу України визначено, що постійні лісокористувачі зобов`язані, зокрема, забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, дотримання правил і норм використання лісових ресурсів, ведення лісового господарства на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснення використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створення сприятливих умов для їх охорони, захисту та відтворення покладено на постійного лісокористувача.

Положеннями статей 63, 64 Лісового кодексу України передбачено, що ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів. Підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані, зокрема, здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.

Нормами статей 86, 89, 90 Лісового кодексу України встановлено, що організація і забезпечення охорони і захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів, зокрема, від незаконних рубок, покладається на постійних лісокористувачів відповідного до цього кодексу.

Згідно ст.69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно.

Лісорубний або лісовий квиток є основним документом, на підставі якого: здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів; ведеться облік дозволених до відпуску запасів деревини та інших продуктів лісу, встановлюються строки здійснення лісових користувань та вивезення заготовленої продукції, строки і способи очищення лісосік від порубкових решток, а також облік природного поновлення лісу, що підлягає збереженню; ведеться облік плати, нарахованої за використання лісових ресурсів (пункт 2 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 №761 "Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів").

Державному підприємству Волинський військовий лісгосп були видані лісорубні квитки від 28.05.2019 №010615 та від 28.02.2019 №010590. При цьому, лісорубні квитки недійсними не визнавалися.

Відповідно до частини першої статті 84 Лісового кодексу України з метою поліпшення якісного складу лісів, їх оздоровлення, посилення захисних властивостей власники лісів та постійні лісокористувачі здійснюють лісогосподарські заходи (рубки догляду за лісом, санітарні рубки, лісовідновні рубки в деревостанах, що втрачають захисні, водоохоронні та інші корисні властивості, рубки, пов`язані з реконструкцією малоцінних молодняків і похідних деревостанів тощо).

Наказом Державного комітету лісового господарства України від 23.12.2009 №364 затверджено Правила рубок головного користування.

Відповідно до п.2.7 цих Правил суцільна система рубок - це заходи, під час здійснення яких вирубується деревостан, за винятком дерев та чагарників, що підлягають збереженню.

Під час застосування суцільної системи проводяться суцільнолісосічні рубки, які за способами залежно від ширини лісосік можуть бути вузько-, середньо- та широколісосічні. Ширина лісосік вузьколісосічних рубок становить 50 і менше метрів, середньолісосічних - 51-100 метрів, широколісосічних - 101-200 метрів.

Строк примикання лісосік (без врахування року рубки) для хвойних лісів - 4 роки, дубових та букових - 3, інших твердолистяних і м`яколистяних - 2 роки. Строк примикання збільшується, якщо з суб`єктивних причин показники оцінки природного поновлення або створених лісових культур нижчі від нормативів третього класу якості за результатами щорічної атестації.

В одному кварталі допускається одночасно кілька зарубів.

Відстань між лісосіками одного року в одному або суміжних кварталах повинна становити не менше ніж подвійна їх ширина.

Якщо через особливості рельєфу немає змоги відвести лісосіки прямокутної форми, межі їх встановлюються за чітко визначеними на місцевості розмежувальними лініями. У такому разі ширина лісосіки може бути збільшена, але площа не повинна перевищувати розмірів, визначених у цих Правилах.

Ділянки хвойних лісів площею 3 гектари і менше, інших - площею 5 гектарів і менше незалежно від їх конфігурації можуть відводитися для рубки повністю.

Ділянки стиглих деревостанів площею 3 гектари і менше, розташовані серед вкритих лісовою рослинністю земель, відводяться для рубки на відповідний рік за умови, що їх загальна площа в кварталі не перевищуватиме 10 гектарів. У наступні роки під час відведення ділянок у рубки в таких кварталах необхідно дотримуватися строків примикання відповідно до цих Правил.

Ділянки пристигаючих деревостанів площею до 0,5 гектара, що віднесені до експлуатаційних лісів і розташовані серед стиглих деревостанів або суміжні з ними, можуть включатись до лісосіки і призначатися для рубки, якщо загальна площа лісосіки не перевищить максимального розміру, передбаченого цими Правилами.

Ділянки молодняків і середньовікових деревостанів природного походження площею 0,3 гектара і більше та штучного походження - 0,1 гектара і більше, розташовані серед лісосіки, відмежовуються в натурі, наносяться на план лісосіки і не включаються до експлуатаційної площі.

Ділянки стиглих деревостанів, що розташовані між лісосіками або зрубами, ширина яких не перевищує більш як у півтора раза ширину лісосік, можуть відводитися для рубки одночасно.

Площа лісосіки при застосуванні суцільних рубок не повинна перевищувати: в експлуатаційних лісах: для хвойних - 3 гектари, інших деревостанів - 5 гектарів; у лісах інших категорій - 3 гектари.

На підтвердження завдання шкоди в розмірі 2219256,87 грн за порушення приписів п.2.7 Правил рубок головного користування та п.2 ч.2 ст.19 Лісового кодексу України у Володимир-Волинському лісництві та завдання шкоди в розмірі 414613,50 грн за порушення приписів п.2.7 Правил рубок головного користування та п.2 ч.2 ст.19 Лісового кодексу України у Луцькому лісництві, позивач посилається на Акт Державної екологічної інспекції у Волинській області від 03.04.2020 №228/04.20 (пункти 48 та 69 Акту).

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено статтею 1166 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Отже, підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду.

Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як: протиправна поведінка боржника, збитки, причинний зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вина.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Натомість відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди. Тобто вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарський суд виходить з презумпції вини правопорушника (висновок, викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.11.2021 у справі №922/1705/20, від 18.12.2020 у справі №922/3414/19).

Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У Висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 12.05.2025 №26504/23-63, серед іншого, встановлено наступне:

- рубкою головного користування 2019 року на лісовій ділянці у кварталі 71 (виділ 11.4 площею 1,0 га) Володимир-Волинського лісництва (підстава: лісорубний квиток від 28 травня 2019 року №01061 серія ЛЬ ЛРК, виданий Волинським обласним управлінням лісового та мисливсько господарства) не завдана екологічна шкода для лісового господарства.

- рубкою головного користування 2019 року на лісовій ділянці у кварталі 14 (виділ 9 площею 0,5 га) та РГК-17 р. в кварталі 14 (виділ 9 площею 1,5 га) Луцького лісництва (підстава: лісорубний квиток від 28 лютого 2019 року №010590 серія ЛЬ ЛРК, виданий Волинським обласним управлінням лісового та мисливського господарства) не завдана екологічна шкода для лісового господарства.

- у наданих матеріалах справи №903/335/23 відсутні будь-які спростування факту належного (з точки зору сучасного лісівництва) лісовідновлення (шляхом створення лісових культур). Відповідно, відсутні спростування досягнення мети (повноцінного лісовідновлення на принципах сучасного лісівництва) для забезпечення якої і розроблені та діють норми (правила) щодо дотримання строку примикання лісосік.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 73 ГПК України).

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Згідно з частинами першою, другою статті 98 ГПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Статтею 104 ГПК України передбачено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Системний аналіз змісту вказаних норм процесуального законодавства свідчить, що висновок експерта є рівноцінним засобом доказування у справі, наряду з іншими письмовими, речовими і електронними доказами, а оцінка його, як доказу, здійснюється судом у сукупності з іншими залученими до справи доказами за загальними правилами статті 86 ГПК України (постанова КГС ВС від 12.02.2020 у справі №910/21067/17).

В даній справі факт відсутності завдання заявленої позивачем екологічної шкоди лісовому господарству підтверджується Висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 12.05.2025 №26504/23-63.

Висновок складений провідним судовим експертом лабораторії екологічних досліджень КНДІСЕ, який має вищу екологічну освіту другого рівня за ступенем спеціаліст, другий клас судового експерта, стаж експертної роботи з 2013 року та кваліфікацію судового експерта за спеціальністю: 10.19 «Дослідження обставин та організаційно-технічних причин і наслідків впливу техногенних джерел на об`єкти довкілля» (свідоцтво №10-24/П від 01.02.2024, видане ЦЕКК Міністерства юстиції України). Експерт попереджений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України.

Отже, вказаний висновок складено належним спеціалістом та у встановленому законом порядку, підстави для відхилення висновку експерта у суду відсутні.

Оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей колегія суддів вважає, що факт відсутності завдання заявленої позивачем екологічної шкоди лісовому господарству, встановлений у вказаному висновку експерта є більш вірогідним за інші докази.

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("Benderskiy v.Ukraine"), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком про безпідставність твердження прокурора про преюдиційність обставин справи про нанесення шкоди навколишньому середовищу з посиланням на рішення у господарських справах №903/478/20 та №903/1081/21, підставою позовних вимог яких був також Акт позапланової перевірки №228/04.20 від 03.04.2020.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, предметом спору у даній справі є конкретно визначені в Акті №228/04.20 від 03.04.2020 порушення під пунктами 48 та 69, які не були предметом спору та об`єктом дослідження у інших справах №903/478/20 та №903/1081/21 - вони стосувалися інших періодів та лісосік.

З врахуванням викладених вище фактичних обставин справи, наявність шкоди, позивачем не підтверджено заподіяння навколишньому природному середовищу, як необхідний елемент настання деліктної відповідальності, а тому збитки в розмірі 2633870,37 грн, нараховані позивачем, є необґрунтованими та безпідставними.

Прокурор також посилається на протокол про адміністративне правопорушення від 27.03.2020 №001084 на лісничого Тарасюка А.М. за ст.64 Кодексу України про адміністративні правопорушення (допустив невиконання вимог щодо строку примикання лісосік при відведенні ділянок головного користування 2019) накладено штраф в розмірі 255 грн, ОСОБА_1 відповідний протокол підписано, постанова не оскаржувалася, а штраф останнім сплачено.

Відповідно до ч.6 ст.75 ГПК України постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як було встановлено вище, спірною рубкою не була завдана екологічна шкода (збитки) для лісового господарства. Тому постанова про адміністративне правопорушення від 03.04.2020 №000695, яка набрала законної сили, не змінює правових висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення ДП Волинський військовий лісгосп шкоди, з огляду на відсутність усіх елементів складу цивільного правопорушення, що виключає відповідальність відповідача.

Враховуючи наявні у матеріалах справи докази, встановлені факти та зміст позовних вимог, виходячи із засад розумності і справедливості, з огляду на відсутність усіх елементів складу цивільного правопорушення, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову Державної екологічної інспекції у Волинській області до Державного підприємства "Волинський військовий лісгосп" про стягнення 2633870,37 грн шкоди.

Згідно ч.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Пронін проти України", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначене судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

При цьому, п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відхиляючи скаргу апеляційний суд у принципі має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення у справі Гарсія Руїс проти Іспанії").

В силу приписів ч.1 ст.276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції на підставі сукупності досліджених доказів повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Відповідно до положень ст.129 ГПК України витрати зі сплати судового збору у справі покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст.252, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону на рішення Господарського суду Волинської області від 26.06.2025 у справі №903/335/23 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 02.10.2025.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Коломис В.В.