ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року Справа № 924/80/25

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р. , суддя Філіпова Т.Л.

секретар судового засідання Першко А.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Гандзюк В.В., Клюка В.Ф.

прокурор: Гіліс І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури на рішення Господарського суду Хмельницької області від 21 травня 2025 року у справі №924/80/25 (повний текст складено 21 травня 2025 року, суддя Танасюк О.Є.)

за позовом Заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах: Гвардійської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області

до Фермерського господарства "Віра Плюс"

про припинення договорів оренди земельних ділянок та зобов`язання повернути земельні ділянки

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Гвардійської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Фермерського господарства "Віра Плюс" про припинення договорів оренди земельних ділянок та зобов`язання повернути земельні ділянки.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 21 травня 2025 року у справі №924/80/25 відмовлено у позові Заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах - Гвардійської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області до Фермерського господарства "Віра Плюс" про припинення договорів оренди земельних ділянок та зобов`язання повернути земельні ділянки.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що Барилюк І.В. правомірно набув 100% частки у складеному капіталі ФГ "ДУДАР", яка належала ОСОБА_1 . При цьому, ОСОБА_2 набув саме корпоративні права на участь у фермерському господарстві, а не права та обов`язки орендаря земельних ділянок за оспорюваними договорами оренди землі. Орендарем земельних ділянок продовжувало залишатися ФГ "ДУДАР". В подальшому, відбулася реорганізації ФГ "ДУДАР" шляхом приєднання до правонаступника - ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС", а згодом в результаті реорганізації ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС" шляхом приєднання до правонаступника - ФГ "ВІРА ПЛЮС". Таким чином, в результаті реорганізації до правонаступника - ФГ "ВІРА ПЛЮС" перейшло все їх майно, майнові та немайнові права та обов`язки.

Не погодившись з ухваленим рішенням, Заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 21 травня 2025 року у справі №924/80/25 та постановити нове, яким позов задовольнити повністю.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що внаслідок вчинених дій на сьогодні користувачем земельних ділянок наданих для ведення фермерського господарства ОСОБА_1 площею 449,0088 га є ФГ "ВІРА ПЛЮС", якому землі не надавались та жодного стосунку до первісного набувача не має, який отримав їх у пільговому порядку без торгів. Відтак, зазначене вказує на зловживання наданими правами зі сторони ФГ "Дудар", ФГ "Аграрій Плюс", ФГ "Віра Плюс" з метою уникнення процедури відкритих торгів та отримання права оренди земельних ділянок на позаконкурсній основі, що суперечить приписам законодавства.

Прокурор звертає увагу суду, що землі фермерського господарства мають особливий статус і надаються громадянам на пільговій (позаконкурентій) основі, зокрема, в оренду з певною (конкретною) метою, а саме: для реалізації громадянином права на створення фермерського господарства, як прогресивної форми підприємницького діяльності цього громадянина у галузі сільського господарства України та подальшого використання наданої в оренду земельної ділянки виключно створеним фермерським господарством у межах виду її цільового призначення, визначеного власником землі.

Апелянт стверджує, що ОСОБА_2 будучи обізнаним з вимогами законодавство щодо умов та порядку отримання в оренду земельних ділянок комунальної власності без аукціону, попередньо використавши своє право на отримання на пільгових умовах в оренду земельні ділянки для створення фермерського господарства, шляхом купівлі та подальшої реорганізації ФГ "Дудар", ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС" та ФГ "ВІРА ПЛЮС" набув зазначене право в спосіб, який за формальними ознаками має вигляд законного, однак з урахуванням правових позицій Верховного Суду має ознаки неправомірного заволодіння земельними ділянками, які на позаконкурсній основі надавалися у встановленому законом порядку іншій фізичній особі для створення фермерського господарства. Про те, що метою ОСОБА_2 , при придбанні корпоративних прав ФГ "Дудар" було заволодіння правом користування земельними ділянками, отриманими засновником цього фермерського господарства на пільгових умова, для збільшення земельного банку належного йому ФГ "ВІРА ПЛЮС", який налічує майже 2000 га с/г земель, свідчить те, що іншого майна чи майнових прав ФГ "Дудар" не було.

На переконання прокурора, право на використання спірних земельних ділянок мало би лише фермерське господарство, створене ОСОБА_1 . У разі втрати ОСОБА_1 зацікавленості у веденні фермерського господарства, яке ним було фактично припинено шляхом виходу із складу членів ФГ "ДУДАР", продажу складеного капіталу особі з якою не перебуває у родинних стосунках та внаслідок чого в подальшому вказане господарство взагалі припинило свою діяльність, отримані ним землі за пільговою процедурою підлягали поверненню власнику після розірвання відповідного договору оренди.

Крім того, оскільки, спірні земельні ділянки мають цільове призначення для ведення фермерського господарства, подальша передача такої землі в користування іншій юридичній особі фактично позбавляє їх статусу "землі для ведення фермерського господарства" і переводить у землі товарного виробництва, отримання яких повинно здійснюватися на конкурсних засадах.

Скаржник зазначає, що згідно умов договорів оренди визначено, що земельні ділянки передаються в оренду для створення та ведення фермерського господарства. В той час, земельні ділянки отримані ОСОБА_1 в подальшому передані ФГ "Віра Плюс", щодо якого ОСОБА_1 будь-якого відношення немає, а орендодавець передаючи в оренду йому земельні ділянки для створення фермерського господарства не ставив такої цілі як подальше передання земельних ділянок іншій особі чи суб`єкту господарювання, які могли б отримати їх виключно на конкурсній основі. Враховуючи це, спірні земельні ділянки використовуються відповідачем не за цільовим призначенням (для створення та ведення фермерського господарства), що є однією із підстав для припинення права користування ними, а фактично для товарного сільськогосподарського виробництва.

Листом №924/80/25/3277/25 від 17 червня 2025 року матеріали справи витребувано з Господарського суду Хмельницької області.

20 червня 2025 року до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №924/80/25.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25 червня 2025 року у справі №924/80/25 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури на рішення Господарського суду Хмельницької області від 21 травня 2025 року у справі №924/80/25. Розгляд апеляційної скарги призначено на "23" липня 2025 р. об 10:45 год.

10 липня 2025 року через систему "Електронний суд" ЄСІТС від Фермерського господарства "Віра Плюс" надійшла заява про участь у судовому засіданні у справі №924/80/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11 липня 2025 року у справі №924/80/25 задоволено заяву ФГ "Віра Плюс" про участь у судовому засіданні у справі №924/80/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

15 липня 2025 року від ФГ "Віра Плюс" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останнє вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, прийнятим у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а судове рішення у справі залишити без змін.

Відповідач зауважує, що у правовідносинах, які є предметом розгляду в даному спорі відбулася реорганізація, а не ліквідація юридичної особи ФГ "ДУДАР", а тому підстави для припинення права користування земельною ділянкою не виникли.

Крім того, спірні земельні ділянки, не можна вважати додатково отриманими в позаконкурсному порядку на підставі Закону України "Про фермерське господарство", Земельного кодексу України ні ОСОБА_2 , ні ФГ "ВІРА ПЛЮС", оскільки їх кількісний склад повністю відповідає земельним ділянкам, отриманим первісним набувачем ОСОБА_1 , в подальшому ФГ "ДУДАР".

Відповідач зазначає, що твердження скаржника про те, що "земельні ділянки використовуються іншими суб`єктами господарювання не для цілей, для яких вони передавалися власником (посилаючись на правові позиції Верховного суду від 05.10.2022 року у справі 922/1830/19 та у справі №924/875/21 від 31.05.2023 року" не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки спірні земельні ділянки статусу "земель для ведення фермерського господарства" не позбавлені, цільове призначення - не змінено, переходу у статус земель товарного виробництва не відбулося, як це тлумачить позивач, а відтак відсутні жодні підстави для припинення оспорюваних договорів. Крім того власник земельних ділянок погодив перехід права оренди на земельні ділянки правонаступнику - ФГ "Віра плюс" без зміни їх цільового призначення, про що свідчать відповідні рішення позивача, укладені між сторонами додаткові договори до договорів оренди землі про заміну сторони - орендаря.

На переконання ФГ "Віра Плюс", право користування земельними ділянками, набуте у встановленому порядку землекористувачем ФГ "ДУДАР", зберігається за правонаступником такого землекористувача Фермерським господарством "ВІРА ПЛЮС".

16 липня 2025 року через систему "Електронний суд" ЄСІТС від представника Фермерського господарства "Віра Плюс" Гандзюка Владислава Владиславовича надійшла заява про участь у судовому засіданні у справі №924/80/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17 липня 2025 року у справі №924/80/25 задоволено заяву представника Фермерського господарства "Віра Плюс" про участь у судовому засіданні у справі №924/80/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23 липня 2025 року у справі №924/80/25 розгляд апеляційної скарги відкладено на 10 вересня 2025 року об 11:00 год, поза межами строку встановленого статтею 273 ГПК України, у межах розумних строків.

10 вересня 2025 року від Хмельницької обласної прокуратури надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу.

Прокурор зазначає, що нормами Закону України "Про фермерське господарство" запроваджений чіткий механізм, за яким земельна ділянка спочатку надається в оренду громадянину з метою здійснення підприємницької діяльності (для ведення фермерського господарства), проте останній може використовувати її лише шляхом створення фермерського господарства як форми здійснення своєї підприємницької діяльності. В процесі створення фермерського господарства його засновник має обмежені правомочності щодо землі, оскільки його обов`язком є створення та ведення фермерського господарства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі 922/1830/19). Враховуючи викладене, землі фермерського господарства мають особливий статус і надаються громадянам на пільговій (позаконкурентій) основі, зокрема, в оренду з конкретною метою, а саме: для реалізації громадянином права на створення фермерського господарства, як прогресивної форми підприємницького діяльності цього громадянина у галузі сільського господарства України та подальшого використання наданої в оренду земельної ділянки виключно створеним фермерським господарством у межах виду її цільового призначення, визначеного власником землі.

На переконання прокурора, внаслідок вчинених відповідачем дій на сьогодні користувачем спірних земельних ділянок, наданих для ведення фермерського господарства ОСОБА_1 площею 449,0088 га, є ФГ "ВІРА ПЛЮС", якому землі не надавались та жодного стосунку до первісного набувача не має, який отримав їх у пільговому порядку без торгів. Родинні чи сімейні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутні.

Крім того, прокурор стверджує, що судом першої інстанції безпідставно застосовано практику Верховного Суду викладену у справі №917/202/21 від 30 березня 2023 року, так як вона є нерелевантною щодо спірних правовідносин, оскільки у вказаному рішенні оспорювалось питання законності набуття права власності на фермерське господарство, а у даній справі (№ 924/80/25) спір стосується законності використання земельних ділянок комунальної власності отриманих в оренду без аукціону.

Також, прокурор вважає, що спірні земельні ділянки отримані ОСОБА_1 на пільгових умовах з єдиним можливим видом використання як відповідно до умов договору, так і відповідно до вимог закону для ведення фермерського господарства. У пункті 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 червня 2021 року у справі №925/929/19 зазначено, що користувачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення повинні використовувати такі земельні ділянки відповідно до того виду використання, за яким ці земельні ділянки були передані їм власником. Таким чином, ОСОБА_1 (орендар) мав єдину можливу форму для додержання вимог Закону щодо використання переданих йому в оренду власником земельних ділянок в межах виду використання вести фермерське господарство через діяльність створеного ним ФГ "ДУДАР". Інших видів використання земельних ділянок наданих для ведення фермерського господарства не передбачено ні умовами договорів, ні вимогами закону. Продаж корпоративних прав та передача ФГ "ДУДАР" права на земельні ділянки іншим фермерським господарства поза конкурсною процедурою призвела, до порушення правового режиму використання земельної ділянки за межами дозволеної діяльності "для ведення фермерського господарства", яку може (повинен) здійснювати орендар у відповідності до визначеної договорами категорії та виду використання земельних ділянок.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10 вересня 2025 року у справі №924/80/25 розгляд апеляційної скарги відкладено на 17 вересня 2025 року об 12:30 год.

15 вересня 2025 року від Фермерського господарства "Віра Плюс" надійшли додаткові пояснення у справі, у яких вказано, що ні ОСОБА_2 , ні ФГ "Віра плюс" не набували повторно земельні ділянки в позаконкурсному порядку. Участь у земельних торгах фермерське господарство мало би прийняти у випадку отримання додаткових земельних ділянок. В свою чергу, спірні земельні ділянки, не можна вважати додатково отриманими ФГ "ВІРА ПЛЮС", оскільки їх кількісний та якісний склад повністю відповідає земельним ділянкам, отриманим первісним набувачем (ФГ "ДУДАР"). Перехід прав та обов`язків за договорами оренди землі до ФГ "Віра плюс" жодним чином не позбавило ці землі статусу "землі для ведення фермерського господарства", оскільки, на даний час, ці землі використовуються фермерським господарством виключно за цільовим призначенням. Спірні земельні ділянки статусу "земель для ведення фермерського господарства" не позбавлені, цільове призначення - не змінено, переходу у статус земель іншого призначення не відбулося, а відтак відсутні жодні підстави для припинення оспорюваних договорів.

Безпосередньо в судових засіданнях прокурор та представники відповідача повністю підтримали вимоги і доводи, викладені відповідно в апеляційній скарзі (відповіді на відзив) та у відзиві на неї (у додаткових поясненнях).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши пояснення прокурора та представників позивача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, відповіді на відзив та письмових пояснень, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у 2012 році громадянин ОСОБА_2 отримав в оренду 10 земельних ділянок (з кадастровими номерами :02:006:0001, :02:019:0024, :04:000:0024, :02:015:0046, :02:010:0004, :02:015:0047, :02:019:0001, :02:024:0051, :03:017:0005, :04:011:0002), які знаходяться за межами населених пунктів Буйволівецької, Жилинецької, Москалівської, Антоновецької сільських рад загальною площею 199,5288 га) для створення фермерського господарства.

На підставі розпорядження голови Ярмолинецької райдержадміністрації від 07 лютого 2012 року №64/2012-р між Ярмолинецькою райдержадміністрацією та громадянином ОСОБА_2 укладені договори оренди вище зазначених земельних ділянок.

На підставі заяв ОСОБА_3 від 23 вересня 2014 року, наказами Головного управління Держземагенства (на сьогодні - Держгеокадастру) у Хмельницькій області від 25 вересня 2014 року та 26 вересня 2014 року "Про надання у користування земельної ділянки" громадянину ОСОБА_3 надано в строкове платне користування 23 земельних ділянки з цільовим призначенням "01.02. для ведення фермерського господарства" за межами населених пунктів Чабанівської сільської ради (на сьогодні - Гвардійська територіальна громада) Хмельницького району Хмельницької області, які в подальшому стали підставою для укладення між ГУ Держземагенства у Хмельницькій області та ОСОБА_3 договорів оренди, зокрема:

- кадастровий №:06:007:0001 площею 10,8268 га згідно наказу Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-4387/14-14-СГ та договору оренди землі №21 від 30 вересня 2014 року;

- кадастровий №:06:006:1428 площею 35,2187 га згідно наказу Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-4384/14-14-СГ від 25 вересня 2014 року та договору оренди землі №29 від 30 вересня 2014 року;

- кадастровий №:06:006:1427 площею 35,4965 га згідно наказу Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-4426/14-14-СГ від 26 вересня 2014 року та договору оренди землі №31 від 30 вересня 2014 року;

- кадастровий №:06:006:1425 площею 25,4675 га згідно наказу Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-4377/14-14-СГ від 25 вересня 2014 року та договору оренди землі №28 від 30 вересня 2014 року;

- кадастровий №:06:006:1424 площею 10,6057 га згідно наказу Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-4379/14-14-СГ від 25 вересня 2014 року та договору оренди землі №16 від 30 вересня 2014 року;

- кадастровий №:06:006:1423 площею 31,3803 га згідно наказу Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-4424/14-14-СГ від 26 вересня 2014 року та договору оренди землі №22 від 30 вересня 2014 року;

- кадастровий №:06:005:0001 площею 13,755 га згідно наказу Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-4428/14- 14-СГ від 26 вересня 2014 року та договору оренди землі №26 від 30 вересня 2014 року;

- кадастровий №:06:004:0363 площею 7,0399 га згідно наказу Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-4422/14-14-СГ від 26 вересня 2014 року та договору оренди землі №23 від 30 вересня 2014 року;

- кадастровий №:06:003:0603 площею 23,296 га згідно наказу Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-4385/14-14-СГ від 25 вересня 2014 року та договору оренди землі №18 від 30 вересня 2014 року;

- кадастровий №:06:003:0602 площею 15,6926 га згідно наказу Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-4380/14-14-СГ від 25 вересня 2014 року та договору оренди землі №19 від 30 вересня 2014 року;

- кадастровий №:06:003:0601 площею 4,1206 га згідно наказу Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-4382/14-14-СГ від 25 вересня 2014 року та договору оренди землі №13 від 30 вересня 2014 року;

- кадастровий №:05:015:0600 площею 11,7061 га згідно наказу Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-4427/14-14-СГ від 26 вересня 2014 року та договору оренди землі №12 від 30 вересня 2014 року;

- кадастровий №:05:013:0700 площею 22,9893 га згідно наказу Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-4425/14-14-СГ від 26 вересня 2014 року та договору оренди землі №24 від 30 вересня 2014 року;

- кадастровий №:05:013:0474 площею 7,8778 га згідно наказу Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-4386/14-14-СГ від 25 вересня 2014 року та договору оренди землі №17 від 30 вересня 2014 року;

- кадастровий №:05:009:0500 площею 21,1137 га згідно наказу Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-4423/14-14-СГ від 26 вересня 2014 року та договору оренди землі №10 від 30 вересня 2014 року;

- кадастровий №:05:006:0301 площею 14,5218 га згідно наказу Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-4420/14-14-СГ від 26 вересня 2014 року та договору оренди землі №27 від 30 вересня 2014 року;

- кадастровий №:06:006:0300 площею 4,0945 га згідно наказу Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-4421/14-14-СГ від 26 вересня 2014 року та договору оренди землі №25 від 30 вересня 2014 року;

- кадастровий №:05:004:0303 площею 18,8299 га згідно наказу Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-4389/14-14-СГ та договору оренди землі №15 від 30 вересня 2014 року;

- кадастровий №:05:004:0301 площею 3,3930 га згідно наказу Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-4388/14-14-СГ та договору оренди землі №20 від 30 вересня 2014 року;

- кадастровий №:05:004:0300 площею 3,0215 га згідно наказу Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-4419/14-14-СГ від 26 вересня 2014 року та договору оренди землі №9 від 30 вересня 2014 року;

- кадастровий №:05:001:0351 площею 20,0222 га згідно наказу Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-4383/14-14-СГ від 25 вересня 2014 року та договору оренди землі №30 від 30 вересня 2014 року;

- кадастровий №:05:005:0150 площею 12,3668 га згідно наказу Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-4418/14-14-СГ від 26 вересня 2014 року та договору оренди землі №14 від 30 вересня 2014 року;

- кадастровий №:04:004:0051 площею 96,1726 га згідно наказу Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №22-4381/14-14-СГ від 25 вересня 2014 року та договору оренди землі №11 від 30 вересня 2014 року.

Згідно пункту 1 договорів оренди землі орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, які перебувають у державній власності, та розташовані за межами населеного пункту Чабанівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

У пункті 6 договорів визначено, що договори укладено на 20 років.

Пунктами 12 договорів передбачено, що земельна ділянка передається для ведення фермерського господарства.

У пункті 17 договорів зазначено, що орендар не має права передавати у заставу, вносити до статутного капіталу право оренди земельної ділянки.

02 жовтня 2014 року та 03 жовтня 2014 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, на підставі договорів оренди землі від 30 вересня 2014 року, за ОСОБА_1 зареєстровано право оренди на 23 земельні ділянки, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 02 жовтня 2014 року та 03 жовтня 2014 року.

17 грудня 2014 року Хмельницькою районною державною адміністрацією Хмельницької області проведено державну реєстрацію створення юридичної особи - ФГ "ДУДАР" (), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02 вересня 2024 року.

Відповідно до Статуту ФГ "ДУДАР", затвердженого рішенням засновника фермерського господарства №1 від 16 грудня 2014 року, державну реєстрацію якого проведено 17 грудня 2014 року, №запису 0014264, засновником Господарства є громадянин України ОСОБА_1 . Складений капітал Господарства створюється за рахунок коштів членів Господарства та становить 1000,00 грн., що становить 100% складеного капіталу Господарства і належить ОСОБА_1 .

Пунктом 7.4 Статуту передбачено, що частка майна Господарства або частка у складеному капіталі господарства може бути відчужена одним із членів господарства згідно з чинним законодавством. У випадку продажу одним із членів Господарства своєї частки сторонній особі, інші члени Господарства мають право переважної купівлі цієї частки згідно з чинним законодавством.

Пунктом 7.6 Статуту визначено права членів Господарства, зокрема, вийти в установленому порядку з Господарства, здійснювати відчуження частки у складеному капіталі господарства в порядку встановленому чинним законодавством України, Статутом, рішеннями зборів членів Господарства.

За результатами звернення громадянина ОСОБА_1 про заміну сторін в договорах оренди землі, Гвардійською сільською радою Хмельницького району Хмельницької області прийнято рішення №34 від 03 червня 2022 року, яким замінено орендаря ОСОБА_1 на ФГ "ДУДАР" та орендодавця Головне управління Держземагенства у Хмельницькій області на Гвардійську сільську раду Хмельницького району Хмельницької області у договорах оренди землі від 30 вересня 2014 року (згідно додатку до рішення), які укладені між Головним управлінням Держземагенства у Хмельницькій області та ОСОБА_1 з метою створення останнім фермерського господарства.

27 липня 2022 року між Гвардійською сільською радою Хмельницького району Хмельницької області, громадянином ОСОБА_1 та ФГ "ДУДАР" укладено додаткові договори №1 до договорів оренди землі від 30 вересня 2014 року, укладених між Головним управлінням Держземагенства у Хмельницькій області та громадянином ОСОБА_1 , на підставі яких здійснено заміну сторін за договорами орендодавця Головне управління Держземагенства у Хмельницькій області на нового власника земельних ділянок Гвардійську сільську раду Хмельницького району Хмельницької області та орендаря ОСОБА_1 на ФГ "ДУДАР", до яких переходять всі права та обов`язки орендодавця та орендаря за договорами та чинним законодавством.

На підставі додаткових договорів №1 від 27 липня 2022 року до договорів оренди від 30 вересня 2014 року в Державному реєстрі речових прав було проведено державну реєстрацію змін до права оренди землі, згідно яких орендарем земельних ділянок є ФГ "ДУДАР", що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 03 серпня 2022 року.

16 вересня 2022 року між ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладено договір купівлі-продажу частки у складеному капіталі Фермерського господарства "ДУДАР", відповідно до умов якого продавець зобов`язався передати у власність покупця належну йому частку у складеному капіталі ФГ "ДУДАР" (код 39552846) в розмірі 1000,00 грн., що становить 100% складеного капіталу господарства з усіма правами та обов`язками, що належать члену ФГ "ДУДАР" відповідно до Статуту ФГ "ДУДАР" та законодавства України, а покупець зобов`язався прийняти та сплатити за частку у складеному капіталі ФГ "ДУДАР" у порядку та на умовах, передбачених договором (пункт 1.1 договору).

16 вересня 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складено Акт приймання-передачі частки у складеному капіталі Фермерського господарства "ДУДАР". Справжність підписів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 засвідчено приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Пулавською О.І. Акт зареєстровано в реєстрі за №1300, 1301.

12 серпня 2021 року та 19 вересня 2022 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ФГ "ДУДАР" проводилася державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, зокрема: 12 серпня 2021 року - зміна кінцевого бенефіціарного власника або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника, зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи; 19 вересня 2022 року - зміна інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою, зміна кінцевого бенефіціарного власника або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника, зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи, зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи.

Після державної реєстрація змін до відомостей про юридичну особу учасником (засновником), кінцевим бенефіціарним власником та керівником ФГ "ДУДАР" став ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02 вересня 2024 року.

20 жовтня 2022 року членом ФГ "ДУДАР" ОСОБА_2 прийнято рішення про реорганізацію ФГ "ДУДАР" (код 39552846) шляхом приєднання його до ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС" (код 38469312). Згідно рішення ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС" з часу державної реєстрації припинення ФГ "ДУДАР" та державної реєстрації відповідних змін у Статуті ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС" виступатиме правонаступником всіх майнових та немайнових прав і обов`язків ФГ "ДУДАР". Член ФГ "ДУДАР" приєднується до членів ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС" з розміром грошової частки, належною йому в складеному капіталі ФГ "ДУДАР". Вирішено створити комісію з припинення (реорганізації) ФГ "ДУДАР" у складі голови комісії голови ФГ "ДУДАР" Барилюка І.В.

20 жовтня 2022 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесені відомості про рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи Фермерське господарство "ДУДАР" в результаті реорганізації.

Згідно передавального акту від 22 червня 2023 року в результаті реорганізації шляхом приєднання Фермерського господарства "ДУДАР" до правонаступника - Фермерського господарства "АГРАРІЙ ПЛЮС" (), ФГ "ДУДАР" в особі ОСОБА_2 передало, а ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС" в особі ОСОБА_4 прийняло усе майно, майнові та немайнові права та обов`язки ФГ "ДУДАР", в тому числі права та обов`язки за договорами оренди землі від 30 вересня 2014 року, укладеними між Гвардійською сільською радою та ФГ "ДУДАР".

Рішенням члена ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС" від 14 серпня 2023 року затверджено нову редакцію Статуту ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС", пунктом 1.1 якого передбачено, що ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС" створене засновником Господарства та шляхом реорганізації (приєднання) ФГ "АЛІК-АГРО", ФГ "ВОЛОДИМИР-АГРО" та ФГ "ДУДАР" і є правонаступником всіх майнових та немайнових прав та обов`язків останніх.

14 серпня 2023 року членом ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС" Барилюком І.В. прийнято рішення про реорганізацію ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС" (код 38469312) шляхом приєднання його до ФГ "ВІРА ПЛЮС" (код 37347867). Згідно рішення ФГ "ВІРА ПЛЮС" з часу державної реєстрації припинення та державної реєстрації відповідних змін у Статуті ФГ "ВІРА ПЛЮС" виступатиме правонаступником всіх майнових та немайнових прав і обов`язків ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС". Член "АГРАРІЙ ПЛЮС" приєднується до членів ФГ "ВІРА ПЛЮС" з розміром грошової частки, належною йому в складеному капіталі ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС". Вирішено створити комісію з припинення (реорганізації) ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС" у складі голови комісії голови ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС" Барилюка І.В.

15 серпня 2023 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відомості про державну реєстрація припинення юридичної особи ФГ "ДУДАР" в результаті її реорганізації.

За результатами звернення ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС" про заміну сторін в договорах оренди землі, Гвардійською сільською радою Хмельницького району Хмельницької області прийнято рішення №42 від 22 серпня 2023 року, яким замінено орендаря ФГ "ДУДАР" на ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС" у договорах оренди землі від 30 вересня 2014 року (згідно додатку до рішення), які укладені між Гвардійською сільською радою Хмельницького району Хмельницької області та ФГ "ДУДАР" у зв`язку з реорганізацією ФГ "ДУДАР" шляхом приєднання до ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС", яке являється правонаступником ФГ "ДУДАР".

07 вересня 2023 року між Гвардійською сільською радою Хмельницького району Хмельницької області та ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС" укладено додаткові договори №2 про заміну сторони в договорах оренди від 30 вересня 2014 року, укладених між Гвардійською сільською радою Хмельницького району Хмельницької області та ФГ "ДУДАР", на підставі яких здійснено заміну орендаря за договорами ФГ "ДУДАР" на правонаступника ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС".

На підставі додаткових договорів №2 від 07 вересня 2023 року до договорів оренди від 30 вересня 2014 року в Державному реєстрі речових прав було проведено державну реєстрацію змін до права оренди землі, згідно яких орендарем земельних ділянок є ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС", що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав від 13 вересня 2023 року.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02 вересня 2024 року засновником (учасником), кінцевим бенефіціарним власником та керівником ФГ "ДУДАР" є ОСОБА_2

15 серпня 2023 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесені відомості про рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи Фермерське господарство "АГРАРІЙ ПЛЮС" в результаті реорганізації.

Згідно передавального акту від 16 жовтня 2023 року в результаті реорганізації шляхом приєднання Фермерського господарства "АГРАРІЙ ПЛЮС" до правонаступника - Фермерського господарства "ВІРА ПЛЮС" (), ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС" в особі Барилюка Ігоря Васильовича передало, а ФГ "ВІРА ПЛЮС" в особі Кашперук Тетяни Іванівни прийняло усе майно, майнові та немайнові права та обов`язки ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС", в тому числі права та обов`язки за договорами оренди землі від 30 вересня 2014 року, укладеними між Гвардійською сільською радою та ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС".

Рішенням члена ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС" від 16 січня 2024 року затверджено нову редакцію Статуту ФГ "ВІРА ПЛЮС", пунктом 1.1 якого передбачено, що ФГ "ВІРА ПЛЮС" створене засновником Господарства та шляхом реорганізації (приєднання) ФГ "НІНА ПЛЮС", ФГ "МАРК ПЛЮС" та ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС" і є правонаступником всіх майнових та немайнових прав та обов`язків останніх.

17 січня 2024 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відомості про державну реєстрація припинення юридичної особи ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС" в результаті її реорганізації.

За результатами звернення ФГ "ВІРА ПЛЮС" про заміну сторін в договорах оренди землі, Гвардійською сільською радою Хмельницького району Хмельницької області прийнято рішення №42 від 19 лютого 2024 року, яким замінено орендаря ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС" у договорах оренди землі від 30 вересня 2014 року (згідно додатку до рішення), які укладені між Гвардійською сільською радою Хмельницького району Хмельницької області та ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС" у зв`язку з реорганізацією ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС" шляхом приєднання до ФГ "ВІРА ПЛЮС", яке являється правонаступником ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС".

29 квітня 2024 року між Гвардійською сільською радою Хмельницького району Хмельницької області та ФГ "ВІРА ПЛЮС" укладено додаткові договори №3 про заміну сторони в договорах оренди від 30 вересня 2014 року, укладених між Гвардійською сільською радою Хмельницького району Хмельницької області та ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС", на підставі яких здійснено заміну орендаря за договорами ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС" на правонаступника ФГ "ВІРА ПЛЮС".

На підставі додаткових договорів №3 від 29 лютого 2024 року до договорів оренди від 30 вересня 2014 року в Державному реєстрі речових прав було проведено державну реєстрацію змін до права оренди землі, згідно яких орендарем земельних ділянок є ФГ "ВІРА ПЛЮС", що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав від 11 березня 2024 року.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02 вересня 2024 року засновниками ФГ "ВІРА ПЛЮС" є ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , керівником є ОСОБА_2 .

Листом від 06 грудня 2024 року №15/1-1348-24 Хмельницька обласна прокуратура з метою встановлення підстав для представництва інтересів держави в суді проінформовала Гвардійську сільську раду про виявлені порушення при використанні земельних ділянок для ведення фермерського господарства та просила повідомили чи зверталася сільська рада та чи буде звертатися до суду до суду з позовом для захисту інтересів територіальної громади.

Гвардійська сільська рада листом від 24 грудня 2024 року №02-43/1594 повідомила прокуратуру, що не зверталася до суду з приводу припинення договорів оренди земельних ділянок, які в 2014 році були передані в оренду гр. ОСОБА_1 і які в результаті зміни складу учасників ФГ "ДУДАР" набув право користування ними гр. ОСОБА_2 , без торгів. Посилаючись на відсутність у місцевому бюджеті коштів для сплати судового збору, Гвардійська сільська рада просила прокуратуру представляти в суді її інтереси.

Хмельницька обласна прокуратура у листі від 02 січня 2025 року №515/1-1348-24 повідомила Гвардійську сільську раду про встановлення підстав та намір здійснювати представництво інтересів держави в особі Гвардійської сільської ради шляхом пред`явлення позовної заяви до ФГ "ВІРА ПЛЮС" про припинення права користування земельними ділянками згідно 23 договорів оренди землі щодо 449,0088 га земель та зобов`язання їх повернути.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі позивача у даному спорі.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частинами 3, 4 статті 53 ГПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою; справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно з положеннями статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які належать до їхньої компетенції, а також у захисті прав та свобод інтересів місцевого значення, які не мають загальнодержавного характеру, але направлені на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку в спосіб, який належить до їх відання.

Велика Палата Верховного Суду у пункті 37 постанови від 26 червня 2019 року у справі №587/430/16-ц, здійснивши аналіз абзацу 1 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", дійшла висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

У пункті 76 постанови від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду підтримала вищевказаний висновок та зазначила, що відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу. При цьому поняття "компетентний орган" у цій постанові вживається в значенні органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (пункт 27 зазначеної постанови).

Статтею 374 Цивільного кодексу України передбачено, що суб`єктами права власності на землю (земельну ділянку) є, зокрема, держава, територіальна громада.

Право користування землею особою, якій таке право не належить, порушує права власника, а тому враховуючи положення статтями 13, 14 Конституції України, якими закріплено, що земля, є об`єктом права власності Українського народу, права якого як власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією, та те, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, законність набуття та реалізації права на землю беззаперечно становить суспільний інтерес, який підлягає захисту.

Неправомірне використання земель сільськогосподарського призначення, переданих в користування за пільговою процедурою без проведення земельних торгів, як про це стверджує прокурор, суперечить державній політиці у сфері земельних відносин, не сприяє ефективному використання земельних ресурсів та досягненню цілей, передбачених Законом України "Про фермерське господарство" щодо створення умов для реалізації ініціативи громадян в сфері виробництва товарної сільськогосподарської продукції, забезпечення раціонального використання і охорони земель фермерських господарств.

Згідно статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до підпункту 4 пункту "а" та підпункту 1 пункту "б" частини 1 статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: здійснення контролю за дотриманням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.

Отже, на даний час повноваження щодо розпорядження спірними земельними ділянками, які знаходиться на території Гвардійської сільської ради Хмельницької області належить до компетенції Гвардійської сільської ради Хмельницької області.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18).

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу (пункт 37).

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк (пункт 38).

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення (пункт 39). З метою захисту інтересів держави, прокурор спонукав позивача до здійснення захисту цих інтересів ним самостійно.

Як вбачається з матеріалів справи, Хмельницька обласна прокуратура листом №15/1-1348-24 від 06 грудня 2024 року з метою встановлення підстав для представництва інтересів держави в суді повідомила Гвардійську сільську раду про виявлені порушення при використанні земельних ділянок для ведення фермерського господарства та просила повідомити чи зверталася сільська рада та чи буде звертатися до суду до суду з позовом для захисту інтересів територіальної громади.

Гвардійська сільська рада листом №02-43/1594 від 24 грудня 2024 року повідомила прокуратуру, що не зверталася до суду з приводу припинення договорів оренди земельних ділянок, які в 2014 році були передані в оренду гр. ОСОБА_1 і які в результаті зміни складу учасників ФГ "ДУДАР" набув право користування ними гр. ОСОБА_2 , без торгів. Посилаючись на відсутність у місцевому бюджеті коштів для сплати судового збору, Гвардійська сільська рада просила прокуратуру представляти в суді її інтереси.

Отже, місцевий суд правильно встановив, що позивачем не вжито належних та дієвих заходів щодо усунення порушень закону на стверджуване прокурором порушення інтересів держави.

На виконання вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурором було направлено повідомлення до Гвардійської сільської ради №515/1-1348-24 від 02 січня 2025 року про намір здійснення представництва в суді законних інтересів держави в суді в особі Гвардійської сільської ради шляхом пред`явлення позовної заяви до ФГ "ВІРА ПЛЮС" про припинення права користування земельними ділянками згідно 23 договорів оренди землі щодо 449,0088 га земель та зобов`язання їх повернути.

За таких обставин, оскільки прокурор у позовній заяві навів підставу для представництва інтересів держави, обґрунтував, у чому полягає порушення цих інтересів, та визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, враховуючи, що сільська рада самостійно не звернулася до суду, про що повідомила прокуратуру, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку щодо дотримання прокурором порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", для звернення до суду з відповідним позовом та наявності законних підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі органу, уповноваженого державою на здійснення функцій у спірних правовідносинах Гвардійської сільської ради.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що прокурором було дотримано порядок, передбачений статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" при поданні даного позову до суду.

Щодо суті позовних вимог.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Відповідно до частини 1 статті 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Статтею 31 Земельного кодексу України встановлено, що землі фермерського господарства можуть складатися із: 1) земельних ділянок, що належать громадянам України - членам фермерського господарства на праві власності, користування; 2) земельних ділянок, що належать фермерському господарству на праві власності, користування.

Згідно положень статті 32 Земельного кодексу України громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Дія частини першої цієї статті не поширюється на громадян, які раніше набули права на земельну частку (пай).

Відповідно до частин 1, 2 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Положеннями частин 1-3 статті 124 Земельного кодекс України (в редакції на момент прийняття рішень про передачу спірних земельних ділянок) передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 134 ЗК України (в редакції на момент прийняття рішень про передачу спірних земельних ділянок) не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Законом України "Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів" від 18 лютого 2016 року з абзацу 16 частини 2 статті 134 Земельного кодексу України виключено норму щодо можливості передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства без проведення земельних торгів.

Враховуючи викладене, місцевий суд правильного встановив, що громадянин ОСОБА_1 правомірно отримав 23 земельних ділянки загальною площею 449,0088 га для ведення фермерського господарства на підставі наказів Головного управління Держземагенства (на сьогодні - Держгеокадастру) у Хмельницькій області від 25 вересня 2014 року та 26 вересня 2014 року, які в подальшому стали підставою для укладення між ГУ Держземагенства у Хмельницькій області та ОСОБА_3 договорів оренди землі від 30 вересня 2014 року.

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону України "Про фермерське господарство" (тут і надалі в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім`ї, відповідно до закону.

Статтею 8 вказаного Закону передбачено, що фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою.

Згідно положень статті 12 Закону України "Про фермерське господарство" землі фермерського господарства можуть складатися із: а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Права володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, здійснює фермерське господарство.

Відповідно до частин 1, 2 статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Частинами 1, 2 статті 191 Цивільного кодексу України передбачено, що підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом.

Об`єктами цивільних прав є речі, гроші, цінні папери, цифрові речі, майнові права, роботи та послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні та нематеріальні блага (стаття 177 Цивільного кодексу України).

Частинами 1, 2 статті 178 Цивільного кодексу України визначено, що об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об`єкти, вилучені з цивільного обороту) або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено оборотоздатні), а також види об`єктів цивільних прав, що можуть належати лише певним учасникам обороту, встановлюються законом.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про фермерське господарство" до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

З огляду на наведені норми цивільного законодавства та спеціального Закону України "Про фермерське господарство", право оренди земельної ділянки є майновим правом, що визнається об`єктом цивільних прав і може вільно переходити від однієї особи до іншої, якщо інше не обмежено законом. Враховуючи, що до складу складеного капіталу фермерського господарства прямо можуть включатися майнові права, у тому числі право користування землею, слід дійти висновку, що право оренди земельної ділянки входить до складеного (статутного) капіталу фермерського господарства.

17 грудня 2014 року Хмельницькою районною державною адміністрацією Хмельницької області проведено державну реєстрацію створення юридичної особи - ФГ "ДУДАР" (), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02 вересня 2024 року.

Як вірно зазначено місцевим судом, після створення та державної реєстрації ФГ "ДУДАР", права і обов`язки орендаря земельних ділянок за договорами оренди перейшли від громадянина ОСОБА_1 до створеного ним ФГ "ДУДАР", яке в подальшому використовувало їх за цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства, що не заперечується прокурором.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі №927/79/19.

Також на підставі рішення Гвардійської сільської ради №34 від 03 червня 2022 року між Гвардійською сільською радою Хмельницького району Хмельницької області, громадянином ОСОБА_1 та ФГ "ДУДАР" 27 липня 2022 року укладено додаткові договори №1 до договорів оренди землі від 30 вересня 2014 року, відповідно до яких здійснено заміну сторін за договорами орендодавця ГУ Держземагенства у Хмельницькій області на нового власника земельних ділянок Гвардійську сільську раду Хмельницького району Хмельницької області та орендаря ОСОБА_1 на ФГ "ДУДАР", до яких перейшли всі права та обов`язки орендодавця та орендаря за договорами та чинним законодавством. На підставі додаткових договорів №1 від 27 липня 2022 року до договорів оренди від 30 вересня 2014 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено державну реєстрацію змін до права оренди землі, згідно яких орендарем земельних ділянок є ФГ "ДУДАР".

В подальшому, згідно договору купівлі-продажу частки у складеному капіталі Фермерського господарства "ДУДАР" від 16 вересня 2022 року ОСОБА_1 відчужив належну йому частку у складеному капіталі ФГ "ДУДАР" в розмірі 1000,00 грн., що становило 100% складеного капіталу ФГ "ДУДАР", ОСОБА_2 . Передача частки у складеному капіталі ФГ "ДУДАР" ОСОБА_2 підтверджується актом приймання-передачі частки у складеному капіталі Фермерського господарства "ДУДАР" () від 16 вересня 2022 року. Справжність підписів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 засвідчено приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Пулавською О.І. Акт зареєстровано в реєстрі за №1300 та №1301.

Пунктами 7.4, 7.6 Статуту ФГ "ДУДАР", затвердженого рішенням засновника фермерського господарства №1 від 16 грудня 2014 року, державну реєстрацію якого проведено 17 грудня 2014 року, № запису 0014264 передбачено право члена фермерського господарства на відчуження своєї частки у складеному капіталі ФГ "ДУДАР", в тому числі, сторонній особі.

19 вересня 2022 року відповідні зміни щодо учасника фермерського господарства ФГ "ДУДАР" були зареєстровані у Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в установленому законом порядку, що підтверджується витягом від 02 вересня 2024 року. Після державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу учасником, кінцевим бенефіціарним власником та керівником ФГ "ДУДАР" став ОСОБА_2 .

Прокурор вважає, що ОСОБА_2 набув право оренди у спосіб, який має ознаки неправомірного заволодіння земельними ділянками на поза конкурсній основі всупереч встановленому законом порядку.

Колегія суддів звертає увагу апелянта на постанову Верховного Суду від 30 березня 2023 року у справі №917/202/21, де досліджувалося питання щодо оборотоздатності частки у статутному (складеному) капіталі фермерського господарства та умов її відчуження.

Аналізуючи положення Закону України "Про фермерське господарство", Верховний Суд виснував, що фермерське господарство як юридична особа наближена за своїми ознаками до підприємств корпоративного типу, має певні особливості, а саме: воно засновано на членстві, а також майновій та особистій трудовій участі його членів, яка є обов`язковою; коло учасників/членів фермерського господарства обмежується членами сім`ї; діяльність фермерського господарства може стосуватися лише фермерства.

Така специфіка правового статусу фермерського господарства щодо суб`єктного складу членів фермерського господарства зумовлює неможливість набуття статусу члена господарства юридичними особами та особами, не пов`язаними родинними або сімейними зв`язками з існуючими членами господарства.

Більше того, поза межами сімейних/родинних зв`язків такий суб`єкт господарювання існувати не може, адже якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства у порядку, встановленому законом, діяльність фермерського господарства припиняється (пункт 4 частини першої статті 35 Закону України "Про фермерське господарство").

Відповідні обмеження щодо суб`єктного складу членів фермерського господарства (за винятком набуття членства юридичною особою) не стосуються у випадку, коли частка в статутному (складеному) капіталі фермерського господарства належить 100 % одній особі. У такому разі зазначена особа за аналогією механізму відчуження частки учасником товариства з обмеженою відповідальністю, визначеною статтею 21 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", може відчужити належну їй частку (100 %) іншій особі - не обов`язково члену своєї сім`ї, адже бути головою фермерського господарства має право будь-яка особа і не вимагається, щоб вона була пов`язана родинними/сімейними стосунками з відчужувачем частки в статутному (складеному) капіталі фермерського господарства.

Однак, зазначені особливості суб`єктного складу членів фермерського господарства не можуть бути не враховані при вирішенні питання щодо можливості відчуження частки у статутному (складеному) капіталі фермерського господарства, в якому частка в статутному (складеному) капіталі належить декільком особам - членам сім`ї (висновки, викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07 жовтня 2021 року у справі №922/3059/16).

З урахуванням наведеного, Верховний Суд у постанові від 30 березня 2023 року у справі №917/202/21 зробив правовий висновок про те, що належна одній особі частка у статутному (складеному) капіталі фермерського господарства в розмірі 100% може бути відчужена без жодних обмежень на користь іншої особи, а у разі відчуження її на користь двох або більше осіб - з урахуванням особливостей щодо суб`єктного складу членів фермерського господарства, визначених статтею 3 Закону України "Про фермерське господарство".

Отже, укладення договору відчуження частки у складеному капіталі ФГ "ДУДАР" призвело виключно до зміни особи учасника цього господарства, без правонаступництва у зобов`язаннях за договорами оренди земельних ділянок, які й надалі залишалися за ФГ "ДУДАР" як самостійним суб`єктом господарювання, що підтверджує відмежування корпоративних прав від прав та обов`язків землекористувача.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_2 правомірно набув 100 % частки у складеному капіталі ФГ "ДУДАР", яка належала ОСОБА_1 . При цьому, ОСОБА_2 набув саме корпоративні права на участь у фермерському господарстві, а не права та обов`язки орендаря земельних ділянок за оспорюваними договорами оренди землі. Орендарем земельних ділянок продовжувало залишатися ФГ "ДУДАР".

В подальшому, відбулася реорганізації ФГ "ДУДАР" шляхом приєднання до правонаступника - ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС", а згодом в результаті реорганізації ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС" шляхом приєднання до правонаступника - ФГ "ВІРА ПЛЮС".

Відповідно до частин 1, 5 статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади (частина 1 статті 106 Цивільного кодексу України).

Так, відповідно до рішення члена ФГ "ДУДАР" від 20 жовтня 2022 року ОСОБА_2 , справжність підпису якого засвідчене приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Пулавською О.І, зареєстровано в реєстрі за №1445, проведено реорганізацію ФГ "ДУДАР" шляхом приєднання його до правонаступника - ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС". Здійснення реорганізації та перехід прав і обов`язків ФГ "ДУДАР" до правонаступника ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС" відображено у передавальному акті від 22 червня 2023 року, пункті 1.1 Статуту ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС", затвердженого рішенням члена ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС" від 14 серпня 2023 року та Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 02 вересня 2024 року.

Також, відповідно до рішення члена ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС" від 14 серпня 2023 року ОСОБА_2 , справжність підпису якого засвідчене приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Пулавською О.І, зареєстровано в реєстрі за №1395, проведено реорганізацію ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС" шляхом приєднання його до правонаступника - ФГ "ВІРА ПЛЮС". Перехід прав і обов`язків ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС" до правонаступника ФГ "ВІРА ПЛЮС" відображено в передавальному акті від 16 жовтня 2023 року, пункті 1.1 Статуту ФГ "ВІРА ПЛЮС", затвердженого рішенням зборів членів ФГ "ВІРА ПЛЮС" від 16 січня 2024 року, та Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 02 вересня 2024 року.

Виходячи з положень статті 104 Цивільного кодексу України, реорганізація, проведена шляхом приєднання одного фермерського господарства до іншого в силу закону передбачає перехід всіх прав і обов`язків реорганізованої юридичної особи до правонаступника.

Таким чином, судами встановлено, що в результаті реорганізації ФГ "ДУДАР" шляхом приєднання до правонаступника - ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС", а згодом в результаті реорганізації ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС" шляхом приєднання до правонаступника - ФГ "ВІРА ПЛЮС", до останнього перейшло все їх майно, майнові та немайнові права та обов`язки.

Частиною 6 статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Як вірно зазначив місцевий господарський суд, умовами оспорюваних договорів оренди землі від 30 вересня 2014 року не передбачено умову про те, що реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для припинення або зміни умов договору оренди.

Таким чином, реорганізація юридичної особи - ФГ "ДУДАР" шляхом приєднання його до ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС", а в подальшому реорганізація ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС" шляхом приєднання його до ФГ "ВІРА ПЛЮС" не є підставою для припинення договорів оренди землі від 30 вересня 2014 року.

Чинне законодавство, зокрема, стаття 141 Земельного кодексу України та стаття 31 Закону України "Про оренду землі" визначають виключні підстави для припинення права користування земельною ділянкою та припинення договору оренди землі.

Однак, з позовної заяви прокурора та інших процесуальних документів не вбачається жодних правових підстав для припинення права користування земельною ділянкою та припинення договорів оренди землі, визначених Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі".

Однією із підстав припинення договору оренди землі відповідно до статті 31 Закону України "Про оренду землі" є ліквідація юридичної особи орендаря.

Однак, як вже зазначалося, у спірних правовідносинах відбулася реорганізація, а не ліквідація юридичної особи ФГ "ДУДАР".

Коли відбувається припинення особи без правонаступництва, то у такому випадку виникають підстави для припинення права користування земельною ділянкою. У разі ж реорганізації особи, зміни її організаційно-правової форми чи назви, підстави для припинення права користування земельною ділянкою не виникають.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12 вересня 2023 року у справі №902/930/21 та від 15 листопада 2021 року у справі №906/620/19.

Крім того, при розгляді спору, колегія суддів враховує ту обставину, що на підставі рішень власника землі в особі Гвардійської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області були внесені зміни в оспорювані договори оренди землі у зв`язку із правонаступництвом прав оренди на земельні ділянки ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС" та ФГ "ВІРА ПЛЮС" в частині заміни орендаря в договорах оренди землі, що не суперечить чинному законодавству та позиції Великої Палати Верховного Суду викладеної в постанові від 08 вересня 2020 року у справі №920/418/19 (пункт 6.23), в якій зазначено, що чинне законодавство передбачає, що у договорі оренди землі може бути замінено як орендаря, так і орендодавця, і таке законодавче регулювання спрямоване на збереження попередніх існуючих орендних відносин при переході права власності на земельну ділянку чи реорганізації орендаря. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 29 квітня 2021 року у справі №914/637/19 (пункт 4.10).

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що користувачем спірних земельних ділянок безпідставно стало ФГ "ВІРА ПЛЮС", якому такі землі не надавалися. Відповідно до статей 104, 107 Цивільного кодексу України у разі реорганізації юридичної особи її права та обов`язки переходять до правонаступника. Як встановлено судами, ФГ "ВІРА ПЛЮС" стало орендарем спірних ділянок на підставі рішень Гвардійської сільської ради, укладених додаткових угод та проведеної державної реєстрації. Це свідчить про універсальне правонаступництво, а не про нове надання земель поза конкурсом. Також відсутні докази отримання повторно, в установленому законом порядку, в оренду земельних ділянок державної чи комунальної власності для ведення фермерського господарства ОСОБА_2 , оскільки останній не звертався повторно, в порядку передбаченому статтями 116, 123, 124, 134 Земельного кодексу, до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування із відповідним зверненням, зокрема, і щодо земельних ділянок наданих в оренду за оспорюваними договорами. У спірних правовідносинах вся сукупність прав та обов`язків за договорами оренди землі від 30 вересня 2014 року перейшла в силу закону від ФГ "ДУДАР" до ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС" та згодом від ФГ "АГРАРІЙ ПЛЮС" до ФГ "ВІРА ПЛЮС" в порядку правонаступництва. При цьому, ОСОБА_2 , як фізична особа, жодних прав на оренду земельних ділянок за оспорюваними договорами землі не набував.

Суд також не вбачає підстав погодитися з доводами про зловживання правами з метою уникнення торгів. Закон не містить заборони на реорганізацію фермерського господарства та перехід його прав до правонаступника. Навпаки, стаття 12 Закону України "Про фермерське господарство" прямо передбачає, що землі фермерського господарства можуть використовуватися на умовах оренди, а у разі реорганізації такі права зберігаються за правонаступником. Крім того, власник земель в особі Гвардійської сільської ради погодив зміни до договорів, що виключає сумніви у правомірності користування.

Не можна погодитися і з доводами про нібито втрату спірними ділянками статусу земель для ведення фермерського господарства. Відповідно до статті 22 Земельного кодексу України та статті 12 Закону "Про фермерське господарство", землі фермерського господарства можуть перебувати у користуванні на умовах оренди, а їх цільове призначення у даному випадку не змінювалося та використовується у межах укладених договорів.

Суд також відхиляє доводи апелянта про необхідність повернення земель після виходу ОСОБА_1 . Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 35 Закону України "Про фермерське господарство" повернення земель можливе лише у разі припинення господарства. У даному ж випадку ФГ "ДУДАР" не було припинене, а продовжувало діяльність під керівництвом нового учасника та в подальшому було реорганізоване з дотриманням вимог закону.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги про незаконність набуття ОСОБА_2 та ФГ "ВІРА ПЛЮС" прав користування земельними ділянками, отриманими раніше ОСОБА_1 , є необґрунтованими, суперечать встановленим обставинам справи та спростовуються нормами матеріального права.

Зважаючи на викладене, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що ФГ "ВІРА ПЛЮС" правомірно отримало в оренду спірні земельні ділянки в результаті правонаступництва усіх майнових, немайнових прав та обов`язків попередніх користувачів цих земельних ділянок та правомірно використовує їх для ведення фермерського господарства, а тому підстави для припинення договорів оренди землі від 30 вересня 2014 року та повернення їх Гвардійській сільській раді відсутні.

Відповідно до частини 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Пронін проти України", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначене судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

При цьому, пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відхиляючи скаргу апеляційний суд у принципі має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення у справі Гарсія Руїс проти Іспанії").

У відповідності до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наявних матеріалів справи колегія суддів встановила, що обставини, на які посилається скаржник, в розумінні статті 86 ГПК України не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду Хмельницької області від 21 травня 2025 року у справі №924/80/25, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно зі статтею 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури на рішення Господарського суду Хмельницької області від 21 травня 2025 року у справі №924/80/25 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Хмельницької області від 21 травня 2025 року у справі №924/80/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №924/80/25 повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "26" вересня 2025 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Філіпова Т.Л.