ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"16" вересня 2025 р. Справа №5015/2060/11
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючої судді Орищин Г.В.,
суддів Галушко Н.А.,
розглянув без виклику представників сторін заяву Фізичної особи-підприємця Цюри Андрія Степановича про ухвалення додаткового рішення
за результатами розгляду апеляційних скарг Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп"
на ухвалу Господарського суду Львівської області від 02.06.2025 (суддя Рим Т.Я.)
за скаргою Фізичної особи-підприємця Цюри Андрія Степановича про визнання неправомірним рішення, дій та бездіяльності приватного виконавця, визнання недійсною оцінки майна, зобов`язання приватного виконавця вчинити дію, скасування постанови
у справі № 5015/2060/11
за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп")
до відповідача Фізичної особи-підприємця Цюри Андрія Степановича,
про стягнення 1017937,09 гривень
В провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ФОП Цюри А. С. про стягнення 1017937,09 гривень, в ході примусового виконання вирішення суду від 23.06.2011 в якій, боржник (ФОП Цюра А.С.) 21.10.2024 звернувся до місцевого господарського суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, покликаючись на допущення останнім порушення норм чинного законодавства при накладенні арешту на майно боржника та оцінці такого майна.
Господарський суд Львівської області, розглянувши скаргу боржника на дії приватного виконавця, 02.06.2025 постановив ухвалу, якою вказану скаргу задоволив частково;
- в задоволенні решти вимог за скаргою відмовив;
- з приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича на користь фізичної особи підприємця Цюри Андрія Степановича стягнув 6000,00 грн відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Приватний виконавець Білецький І.М. та ТОВ «Фінансова компанія Дніпрофінансгруп» не погодилися з постановленою ухвалою місцевого господарського суду в частині, що стосується задоволених вимог скарги та оскаржили її в апеляційному порядку.
21.08.2025 Західний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою в задоволенні вимог апеляційних скарг Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» відмовив, а оскаржувану ухвалу Господарського суду Львівської області від 02.06.2025 у справі № 5015/2060/11 залишив без змін.
В судових дебатах 21.08.2025 представник відповідача заявив, що відповідач очікує понести витрати на професійну правничу допомогу, докази на підтвердження яких будуть подані ним протягом п`яти днів, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, у відповідності до вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України.
23.08.2025 через систему «Електронний суд» до Західного апеляційного господарського суду від відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, до якої долучено докази на підтвердження розміру понесених витрат.
Відповідно до вимог ст. 221 ГПК України суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Західний апеляційний господарський суд в ухвалі від 01.09.2025 постановив здійснити розгляд заяви ФОП Цюри Андрія Степановича про ухвалення додаткового рішення у цій справі без виклику представників сторін; сторонам у справі запропоновано подати суду пояснення (заперечення) на заяву ФОП Цюри А.С.
На виконання вимог ухвали суду від 01.09.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» подало свої заперечення на заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення, в яких зазначило, що у вирішенні заяви сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, на суд покладається обов`язок дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги. Вважає, що заявлений розмір щодо понесених витрат на правову допомогу не відповідає критерію розумності, оскільки складання та подання відзиву у справі, де представником заявника скопійовано скаргу на дії приватного виконавця, поданої до суду першої інстанції, явно завищений. Аналізуючи докази надані представником відповідача та норми Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», з врахуванням складності справи вбачається, що розмір витрат на правничу допомогу надмірно є явно необґрунтований та завищений, а також не відповідає критерію розумності. Відповідач вільний у виборі представника та у визначенні розміру його гонорару за домовленістю сторін, проте цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат. З огляду на вказані обставини, ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» просить відмовити в задоволенні ФОП Цюри А.С.
Згідно з частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У частині 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як було вказано вище, представник відповідача в ході судових дебатів зробив заяву про розподіл судових витрат, докази на підтвердження розміру яких подав разом з обґрунтованим клопотанням 23.08.2025. Таким чином, відповідач дотримався порядку звернення до суду із заявою про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, визначеного ч. 8 ст. 129 ГПК України.
18 березня 2024 року між Адвокатським бюро «ВІТАЛІЯ РЕПАКА», в особі керуючого Репака Віталія Валерійовича (далі адвокатське бюро) та Цюрою Андрієм Степановичем (далі клієнт) було укладено договір про надання правової допомоги №5 (далі договір), за умовами якого клієнт доручив, а адвокатське бюро прийняло на себе зобов`язання надавати необхідну правову допомогу клієнту в будь-яких цивільних, господарських та адміністративних справах.
Для надання правової допомоги клієнту за цим договором адвокатське бюро призначило адвоката Репака Віталія Валерійовича (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ№001128, видане Радою адвокатів Львівської області Національної асоціації адвокатів України 29 серпня 2018 року) (п.1.2. договору).
Згідно з п. 3.1. договору клієнт зобов`язався оплачувати послуги по наданню правової допомоги. Розрахунок вартості послуг за надання професійної правничої допомоги та порядок оплати таких послуг визначений п. п. 4.1- 4.5. договору.
На виконання умов договору адвокатським бюро виставлено клієнту рахунок № 15 від 22.08.2025 року, відповідно до якого адвокатське бюро надало, а клієнт отримав станом на 22.08.2025 року правову допомогу, що передбачена п. 1.1., 4.3 договору, зокрема:
1) підготовка, складання та подання до Західного апеляційного господарського суду відзиву на апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича на ухвалу Господарського суду Львівської області від 02.06.2025 у справі №5015/2060/11 за скаргою від 21.10.2024 Цюри Андрія Степановича на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича - 9 годин вартістю 9000,00 грн.;
2) аналіз судової практики Верховного Суду для підготовки та складання відзиву на апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича у справі №5015/2060/11 за скаргою від 21.10.2024 - 2 години, вартістю 2000, 00 грн.;
3) участь адвоката в судовому засіданні справі №5015/2060/11 за скаргою від 21.10.2024, що відбулося 26.06.2025 року - 1 судове засідання вартістю 3000, 00 грн.;
4) участь адвоката в судовому засіданні справі №5015/2060/11 за скаргою від 21.10.2024, що відбулося 30.06.2025 року - 1 судове засідання, вартістю 3000, 00 грн.;
5) участь адвоката в судовому засіданні справі №5015/2060/11 за скаргою від 21.10.2024, що відбулося 21.08.2025 року - 1 судове засідання, вартістю 3000, 00 грн.
Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
За статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частин першої та другої статті 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник, при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.
За змістом статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Судові витрати на оплату послуг адвоката підлягають відшкодуванню лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату або адвокатському об`єднанню стороною, котрій такі послуги надавались, оплата послуг адвоката підтверджується відповідними фінансовими документами, і якщо такі послуги надавались адвокатом, а не будь-яким представником.
Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України урегульовано, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частин 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно із частиною 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції.
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Враховуючи викладене, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Крім того, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.05.2023 у справі № 915/1788/21)
ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», скориставшись своїм правом, визначеним ст. 126 ГПК України, подало заперечення на заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, доводи яких викладені в описовій частині даної постанови. Позивач вважає, що відповідачем не доведено розумність та співмірність витрат на правову допомогу, які заявлені до стягнення у даному спорі в порівнянні зі складністю справи та витраченим адвокатом часом для виконання необхідної роботи, а тому просить суд відмовити в задоволенні такої заяви. Водночас, приватний виконавець жодних заперечень на заяву ФОП Цюри А.С. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу не подав.
Керуючись ст. 126, 129, 244 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
Заяву Фізичної особи-підприємця Цюри Андрія Степановича про ухвалення додаткового судового рішення задоволити частково.
В задоволенні решти вимог заяви Фізичної особи-підприємця Цюри Андрія Степановича відмовити.
Господарському суду Львівської області видати накази.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Справу повернути в місцевий господарський суд.

повну постанову складено 29.09.2024

Головуюча суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік