ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" жовтня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/3166/25

Господарський суд Харківської області у складі:

суддя Шатерніков М.І.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши клопотання прокурора про зупинення провадження по справі

за позовом Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова (61072, м. Харків, вул. Вартових Неба, 55А), в інтересах держави,

в особі: Харківської обласної державної адміністрації (Харківська обласна військова адміністрація) (61003, м. Харків, вул. Сумська, 64);

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: - Міністерство культури та стратегічних комунікацій України (01601, м. Київ, вул. Івана Франка. 19; )

- Департамент культури і туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 1-й під`їзд, 4-й поверх; ).

до 1. Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківської області (63101, Харківська область, Богодухівський район, смт Коломак, вул. Гетьмана І.Мазепи, 2; ідент. код 04398117);

2. Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області (61165, м. Харків, вул. Космічна, 21, пов. 8-9; ідент. код 39792822)

про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою історико-культурного призначення

за участю представників:

прокуратури - Клейн Л.В.

позивача - не з`явився

3-особи (Міністерство культури та стратегічних комунікацій України) - не з`явився

3-особи (Департамент культури і туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації) - не з`явився

першого відповідача - не з`явився

другого відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Шевченківська окружна прокуратура міста Харкова 04.09.2025 звернулася до Господарського суду Харківської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Харківської обласної державної адміністрації до 1. Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківської області; 2 Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області, в якій просить суд усунути перешкоди власнику - державі в особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації () у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:0733 площею 12,7946 га, розташованою за межами населеного пункту на території Коломацької селищної ради Коломацького району Харківської області (на теперішній час Богодухівський район Харківської області), шляхом:

- Визнання незаконним та скасування наказу Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області від 04.06.2018 №4100-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» в частині передачі у комунальну власність Коломацькій селищній об`єднаній територіальній громаді в особі Коломацької селищної ради () земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0663 площею 24,4321 га, розташованою за межами населених пунктів Коломацької селищної об`єднаної територіальної громади на території Коломацького району Харківської області;

- Скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права комунальної власності за Коломацькою селищною радою () на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0663 площею 24,4321 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 232; запис про право власності 27382715 від 31.07.2018 внесений державним реєстратором Коломацької районної державної адміністрації Харківської області Мєдвєдєвою З.О. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42411728 від 06.08.2018 19:38:05) з припиненням речових прав Коломацької селищної ради () і закриттям розділу 232 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- Скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права комунальної власності за Коломацькою селищною радою () на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0733 площею 12,7946 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 232; запис про право власності 56091558 від 24.07.2024 внесений державним реєстратором Валківської міської ради Харківської області Шевченко О.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 74382596 від 01.08.2024 11:17:44) з припиненням речових прав Коломацької селищної ради () і закриттям розділу 232 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- Скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0733 площею 12,7946 га з одночасним припиненням усіх зареєстрованих щодо неї речових прав та їх обтяжень, у тому числі права комунальної власності Коломацької селищної ради ();

- Зобов`язання Коломацької селищної ради () повернути державі в особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації () земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0733 площею 12,7946 га, розташовану за межами населеного пункту на території Коломацької селищної ради Коломацького району Харківської області (Богодухівського району Харківської області).

Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор зазначає, що на спірній земельній ділянці, яка знаходиться за межами населених пунктів, розташовані пам`ятки археології, що можуть перебувати тільки у державній власності, а відтак повернення спірної земельної ділянки державі відповідає меті захисту інтересів держави щодо збереження культурної спадщини.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.09.2025 прийнято позовну заяву Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/3166/25, розгляд якої призначити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 02 жовтня 2025 року об 11:00.

12.09.2025 представником другого відповідача в підсистемі "Електронний суд" сформовано клопотання (вх. № 21028) про зупинення провадження у справі № 922/3166/25 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі № 922/264/24.

В обґрунтування вказаного клопотання заявник зазначає, що хвалою Касаційного господарського суду Верховного Суду від 29.04.2025 року по справі № 922/264/24 на підставі частини 3 статті 302 Господарського процесуального кодексу України передано справу № 922/264/24 разом з касаційною скаргою на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки вважається за необхідне відступити від висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (далі КЦС ВС), викладених у постановах від 05.10.2022 у справі № 557/303/21 та від 17.05.2023 у справі № 748/1335/20, про те, що ефективним способом захисту прав держави на земельну ділянку історико-культурного призначення, на якій розташована пам`ятка археології, є негаторний позов. Мотивуючи ухвалу про передачу справи колегія суддів КГС ВС зауважує, що прокуратура звернулась до суду із цим позовом для захисту прав держави на земельну ділянку, на частині якої розташовано об`єкт культурної спадщини пам`ятка археології. Водночас касаційна скарга не містить доводів щодо законності / незаконності вибуття земельної ділянки з державної власності, а скаржник наполягає, зокрема, на неефективності способу захисту, обраного прокурором під час звернення з позовом у цій справі. Отже з метою вирішення спору потрібно дослідити належність та ефективність обраного способу захисту з урахуванням правового регулювання відносин щодо земельних ділянок, на яких розташовані пам`ятки археології. Колегія суддів КГС ВС вказує, що у спірних правовідносинах також необхідно врахувати постанову від 22.01.2025 у справі № 446/478/19, в якій Велика Палата Верховного Суду виснувала, що коли позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Реєстру. Віндикаційний позов дозволяє в більшій мірі вирішити питання втручання у право особи на мирне володіння майном, забезпечує дотримання пропорційності та балансу інтересів, дослідження добросовісності набувача майна, що є важливим для розгляду подібних спорів. Разом з тим для вирішення таких спорів земельна ділянка, для витребування якої наявні підстави, має бути ідентифікована, зокрема, шляхом визначення координат поворотних точок меж і даних про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі. Витребування як належний спосіб захисту у справі № 446/478/19 не може бути застосований щодо всієї земельної ділянки, така вимога може розглядатися тільки щодо тієї частини земельної ділянки, яка накладається на земельну ділянку, що перебуває у постійному користуванні позивача. З урахуванням викладеного колегія суддів КГС ВС вважає, що у разі коли публічний власник втратив як фізичне, так і юридичне володіння (інша особа зареєструвала на своє ім`я право в Реєстрі), для захисту права власності має застосовуватися віндикаційний позов, тому задоволення вимоги про витребування земель історико-культурного значення, на яких розташовані пам`ятки археології, з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає наведеним висновкам Великої Палати Верховного Суду, речово-правовому характеру віндикаційного позову та приводить до ефективного захисту прав власника, адже гарантуватиме особі повне відновлення порушеного права, відновить володіння позивачем його майном. Ухвалою суду від 04.06.2025 по справі № 922/264/24 Велика Палата Верховного Суду ухвалила прийняти до розгляду справу № 922/264/24. На підставі викладеного, заявник вважає, що правовідносини, що склались у справі № 922/264/24 та № 922/3166/25 є подібними, а тому просить суд зупинити провадження у справі № 922/3166/25 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі №922/264/24.

Присутній у судовому засіданні прокурор підтримує заявлене клопотання про зупинення провадження у справі.

Представники позивача, 3-ї осіб та відповідачів у судове засідання не з`явилися про дату, час та місце цього засідання повідомлені належним чином.

Суд, розглянувши клопотання другого відповідача про зупинення провадження у справі, зазначає наступне.

Статтею 228 ГПК України визначено перелік підстав, за наявності яких господарський суд має право зупинити провадження по справі.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Пунктом 11 частини першої статті 229 ГПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

За приписами ч. 2 ст. 315 ГПК України у постанові палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати.

Згідно з ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Складовими принципу верховенства права є, зокрема, правова передбачуваність та правова визначеність, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано (абз. 3 п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України (далі - КСУ) від 11.10.2005 № 8-рп/2005 та абз.1 п.п. 2.1 п. 2 мотивувальної частини рішення КСУ від 31.03.2015 № 1-рп/2015).

Юридична визначеність дає можливість учасникам суспільних відносин передбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх легітимних очікуваннях, зокрема, у тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право буде реалізоване (рішення КСУ від 05.06.2019 № 3-р(І)/2019).

Принцип правової визначеності вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їхні рішення не викликали сумнівів (п. 61 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Брумареску проти Румунії" (Brumаrescu v. Romania), заява № 28342/95). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (п. 123 рішення ЄСПЛ у справі "Парафія греко-католицької церкви в м. Люпені та інші проти Румунії" (Lupeni Greek Catholic Parish and Others v. Romania), заява № 76943/11).

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч. 6 ст. 13 Закону "Про судоустрій і статус суддів").

У справі № 922/264/24 керівник Харківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Харківської обласної військової адміністрації звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Контакт плюс", Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський кінний завод», Харківської районної військової адміністрації Харківської області, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Люботинської міської ради Харківської області, в якому просить усунути перешкоди Харківській обласній військовій (державній) адміністрації у користуванні і розпорядженні землями державної власності історико-культурного призначення, а саме: 1) визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 15.12.2020 №32-Г в частині передання у комунальну власність Люботинської міської ради Харківської області () земельної ділянки з кадастровим номером :34:001:0001 площею 34,5883 га; 2) зобов`язати Люботинську міську раду Харківської області (), ТОВ "Контакт плюс" () та ТОВ "Харківський кінний завод" () повернути земельну ділянку з кадастровим номером :34:001:0001 площею 34,5883 га державі в особі Харківської обласної військової (державної) адміністрації (); 3) визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 09.04.2004 укладений між Харківською районною державною адміністрацією () та ТОВ "Контакт плюс" (), яким передано в оренду ТОВ "Контакт плюс" земельну ділянку з кадастровим номером :34:001:0001 площею 34,5883 га, який зареєстровано в Харківському районному відділі реєстрації ХРФ ДП "Центр державного земельного кадастру" 09.04.2004 за номером 204; 4) визнати недійсним договір суборенди земельної ділянки від 26.11.2004 укладений між ТОВ "Контакт плюс" () та ТОВ "Харківський кінний завод" (), яким передано в суборенду ТОВ "Х арківський кінний завод" () земельну ділянку з кадастровим номером :34:001:0001 площею 34,5883 га, який зареєстровано в Харківському районному відділі реєстрації ХРФ ДП "Центр державного земельного кадастру" 26.11.2004 за номером 208; 5) визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації від 20.01.2004 №14 "Про надання земельної ділянки ТОВ "Контакт плюс"; 6) скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності комунальної власності Люботинської міської ради Харківської області () на земельну ділянку з кадастровим номером :34:001:0001 площею 34,5883 га; 7) скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :34:001:0001 площею 34,5883 га в Державному земельному кадастрі з одночасним припиненням усіх зареєстрованих щодо неї речових прав та їх обтяжень.

В обґрунтування позовних вимог у справі № 922/264/24 зазначено, що на частині спірної земельної ділянки з кадастровим номером :34:001:0001 розташована пам`ятка археології місцевого значення городище "Шеєрманівське", яка занесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України з охоронним номером 4929-Ха, у зв`язку з чим спірна земельна ділянка не може бути передана в комунальну чи приватну власність та підлягає поверненню власникові - державі. Крім цього, прокурор акцентував увагу на тому, що оскільки спірна земельна ділянка віднесена до земель історико-культурного призначення, то надання її в користування для здійснення сільськогосподарського виробництва є порушенням вимог законодавства щодо охорони збереження об`єктів культурної спадщини. При цьому прокурор вказував, що Харківська ОДА є компетентним органом уповноваженим на захист порушених інтересів держави у спірних правовідносинах, але такий захист не здійснює.

Із державного реєстру судових рішень убачається, що Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду ухвалою від 29.04.2025 передав справу № 22/264/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі ст. 302 ГПК України у зв`язку з тим, що вважається за необхідне відступити від висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (далі КЦС ВС), викладених у постановах від 05.10.2022 у справі № 557/303/21 та від 17.05.2023 у справі № 748/1335/20, про те, що ефективним способом захисту прав держави на земельну ділянку історико-культурного призначення, на якій розташована пам`ятка археології, є негаторний позов.

Мотивуючи ухвалу про передачу справи, колегія суддів КГС ВС зауважує, що прокуратура звернулась до суду із цим позовом для захисту прав держави на земельну ділянку, на частині якої розташовано об`єкт культурної спадщини пам`ятка археології. Водночас касаційна скарга не містить доводів щодо законності / незаконності вибуття земельної ділянки з державної власності, а скаржник наполягає, зокрема, на неефективності способу захисту, обраного прокурором під час звернення з позовом у цій справі. Отже, з метою вирішення спору потрібно дослідити належність та ефективність обраного способу захисту з урахуванням правового регулювання відносин щодо земельних ділянок, на яких розташовані пам`ятки археології.

Колегія суддів КГС ВС вказує, що у спірних правовідносинах також необхідно врахувати постанову від 22.01.2025 у справі № 446/478/19, в якій Велика Палата Верховного Суду виснувала, що коли позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Реєстру. Віндикаційний позов дозволяє в більшій мірі вирішити питання втручання у право особи на мирне володіння майном, забезпечує дотримання пропорційності та балансу інтересів, дослідження добросовісності набувача майна, що є важливим для розгляду подібних спорів. Разом з тим для вирішення таких спорів земельна ділянка, для витребування якої наявні підстави, має бути ідентифікована, зокрема, шляхом визначення координат поворотних точок меж і даних про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі. Витребування як належний спосіб захисту у справі № 446/478/19 не може бути застосований щодо всієї земельної ділянки, така вимога може розглядатися тільки щодо тієї частини земельної ділянки, яка накладається на земельну ділянку, що перебуває у постійному користуванні позивача.

З урахуванням викладеного колегія суддів КГС ВС вважає, що у разі коли публічний власник втратив як фізичне, так і юридичне володіння (інша особа зареєструвала на своє ім`я право в Реєстрі), для захисту права власності має застосовуватися віндикаційний позов, тому задоволення вимоги про витребування земель історико - культурного значення, на яких розташовані пам`ятки археології, з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає наведеним висновкам Великої Палати Верховного Суду, речово-правовому характеру віндикаційного позову та приводить до ефективного захисту прав власника, адже гарантуватиме особі повне відновлення порушеного права, відновить володіння позивачем його майном.

З огляду на характер заявлених позовних вимог, а також на обраний спосіб захисту, суд виснує про подібність правовідносин, що склались у справі № 922/264/24 та № 922/3166/25.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2025 прийнято до розгляду справу № 922/264/24, справу призначено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження.

З огляду на те, що висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 922/264/24 сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принципу пропорційності, з урахуванням того, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області та зупинити провадження по справі № 922/3166/25 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі № 922/264/24.

Керуючись ст. 228, 229, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області про зупинення провадження по справі № 922/3166/25 - задовольнити.

2. Провадження по справі № 922/3166/25 зупинити до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі №922/264/24.

3. Запропонувати учасникам справи повідомити суд про усунення обставин, що викликали зупинення провадження у справі № 922/3166/25.

Ухвала набирає законної сили в порядку ч. 1 ст. 235 ГПК України, тобто 02.10.2025, та може бути оскаржена у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку.

Ухвалу складено (підписано) 02.10.2025.

Суддя М.І. Шатерніков