номер провадження справи 6/118/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2025 Справа № 908/2323/25

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федько Олександри Анатоліївни, розглянув у спрощеному позовному провадженні без виклику представників сторін справу № 908/2323/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД» (49049, м. Дніпро, вул. Євпаторійська, буд. 40, офіс 7)

до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС» (69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 11А, кабінет №8)

про стягнення грошової суми.

Процесуальні дії по справі.

28.07.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вх. № 2545/08-07/25) Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД» до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС» про стягнення попередньої оплати в розмірі 12172,49 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 28.07.2025, здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2323/25 та визначено до розгляду судді Федько О.А.

Ухвалою суду від 30.07.2025 позовну заяву ТОВ «ДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД» (вхід. № 2545/08-07/25 від 28.07.2025) залишено без руху, надано позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

31.07.2025 від позивача надійшла заява про усунення недоліків (вх. № 15510/08-08/25, документ сформовано в системі Електронний суд 31.07.2025), відповідно до якої на виконання вимог ухвали суду позивач надав копію публічної угоди та докази наявності у позивача карток, емітованих ТОВ «Інкам Фінанс», за якими не відбулась поставка нафтопродуктів.

Ухвалою суду від 05.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/2323/25 в порядку спрощеного позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 6/118/25. Постановлено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи. Розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі № 908/2323/25. Запропоновано відповідачу протягом 15 днів з дня отримання ухвали надати суду відзив на позовну заяву разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача або визнання позовних вимог, якщо такі докази не надані позивачем.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (ч. 7 ст. 6 ГПК України).

Згідно з положеннями п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі №908/2323/25 від 05.08.2025 була направлена учасникам справи до їхніх електронних кабінетів в підсистемі Електронний суд та отримана ними 05.08.2025 о 13 год. 28 хв., про що свідчать довідки про доставку електронних листів.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, 04.09.2025 сплив тридцятиденний строк, наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, а тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд визнав надані документи достатніми для всебічного та об`єктивного розгляду спору.

Ураховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує повне рішення без його проголошення 30.09.2025.

Оскільки розгляд справи здійснювався без виклику представників сторін, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України не проводилось.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В якості підстави для звернення з позовом позивач зазначив про наявність між сторонами господарських правовідносин, які врегульовані публічною угодою, яка розміщена за адресою https://avias.ua/dokumenti-ta-instrukcii/terms_of_use/. Позивач доводить, що зобов`язання за вказаним правочином виконав та перерахував на користь відповідача грошові кошти в сумі 451761,00 грн. Відповідач зобов`язання щодо повної поставки товару - бензин А-95 за вказаною публічною угодою не виконав. На даний час непоставленим залишається товар загальною вартістю 12172,49 грн. Зазначена сума попередньої оплати позивачеві не повернута.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом на подання відзиву на позов.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) від сторін суду не надходило.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ураховуючи ненадання відповідачем відзиву на позов, суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС» (Продавець, відповідач у справі) розмістило у відкритому доступі на вебсайті за посиланням https://avias.ua/dokumenti-ta-instrukcii/terms_of_use/ текст Угоди. Ця угода є публічним договором купівлі-продажу, згідно зі ст. 633 ЦК України ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС», , пропонує всім дієздатним фізичним особам, юридичним особам, фізичним особам-підприємцям (надалі Покупець, Користувач) купити Товар через мобільний додаток та/або сайт Продавця. Відповідно до ст. 642 ЦК України повним і беззаперечним прийняттям даної угоди (акцепт) є момент реєстрації або факт покупки Товару через Мобільний додаток або Вебсайт. Угода з Користувачем (надалі Угода) визначає правила користування Мобільним додатком, сайтом Продавця та умови публічного Договору купівлі-продажу Товару.

За умовами публічного договору Продавець зобов`язується передати у власність Покупця товар (нафтопродукти), визначені у замовлені покупця, розміщеному за допомогою мобільного додатку та/або вебсайту, з використанням віртуальної та/або фізичної (пластикової) паливної картки, на якій воно враховується, а покупець зобов`язується оплатити і прийняти товар, відповідно до умов цього договору (п. 4.1 договору).

Оплата товару проводиться покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок Продавця. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на рахунок Продавця. Продавець звільняється від своїх обов`язків щодо товару, оплата за який проведена на інші платіжні реквізити (п. 5.2 договору).

Згідно з п. 5.3 договору Покупець самостійно оформлює замовлення і оплачує (100% передплати) в безготівковій формі на розрахунковий рахунок Продавця. При оплаті платіжною картою Покупець підтверджує, що є власником платіжної картки.

Пунктом 5.4 договору встановлено, що фізична передача товару покупцеві проводиться через АЗС, що зазначені у розділі «Карта» мобільного додатку, шляхом заправки автотранспортного засобу. Кількість товару, що відпускається на АЗС, вибирається покупцем самостійно, в межах попередньо оплаченої кількості. Право власності у покупця виникає з моменту передачі товару на АЗС.

Угода набирає чинності та діє безстроково: з моменту реєстрації користувача та вебсайті товариства; з моменту установки мобільного додатку (п. 10.1 договору).

На виконання вказаного договору позивач перерахував на розрахунковий рахунок постачальника грошові кошти в загальній сумі 451 761,00 грн. Факт оплати підтверджується наступними платіжними інструкціями: №7743 від 11.10.2023 на суму 15600,00 грн з ПДВ, №7775 від 19.10.2023 на суму 20800,00 грн з ПДВ, №7858 від 06.11.2023 на суму 15900,00 грн з ПДВ, №7942 від 20.11.2023 на суму 19800,00 грн з ПДВ, №206 від 21.03.2024 на суму 19600,00 грн з ПДВ, №266 від 05.04.2024 на суму 20400,00 грн з ПДВ, №15 від 24.04.2024 на суму 20400,00 грн з ПДВ, №128 від 15.05.2024 на суму 20400,00 грн з ПДВ, №229 від 10.06.2024 на суму 20400,00 грн з ПДВ, №284 від 27.06.2024 на суму 21400,00 грн з ПДВ, №322 від 05.07.2024 на суму 26750,00 грн з ПДВ, №368 від 19.07.2024 на суму 26750,00 грн з ПДВ, №497 від 08.08.2024 на суму 20796,00 грн з ПДВ, №554 від 26.08.2024 на суму 20796,00 грн з ПДВ, №627 від 13.09.2024 на суму 10398,00 грн з ПДВ, №663 від 20.09.2024 на суму 10398,00 грн з ПДВ, №678 від 24.09.2024 на суму 15597,00 грн з ПДВ, №765 від 09.10.2024 на суму 20796,00 грн з ПДВ, №853 від 25.10.2024 на суму 20796,00 грн з ПДВ, №955 від 08.11.2024 на суму 20796,00 грн, №1020 від 25.11.2024 на суму 20796,00 грн з ПДВ, №1115 від 09.12.2024 на суму 20796,00 грн, №1179 від 18.12.2024 на суму 21596,00 грн з ПДВ (копії наявні в матеріалах справи).

Позивач отримав від відповідача паливно-мастильні матеріали на загальну суму 439 588,51 грн, що підтверджується видатковими накладними №0001/1000241 від 31.10.2023 на суму 23846,16 грн, №0001/1000617 від 30.11.2023 на суму 36239,21 грн, №0001/1000932 від 31.12.2023 на суму 11865,15 грн, №0001/1000028 від 31.01.2024 на суму 49,99 грн, №0001/1000367 від 31.03.2024 на суму 5835,90 грн, №0001/1000903 від 30.04.2024 на суму 33785,21 грн, №0001/1001475 від 31.05.2024 на суму 28227,99 грн, №0001/1002197 від 30.06.2024 на суму 29976,78 грн, №0001/1003284 від 31.08.2024 на суму 48476,28 грн, №0001/1002579 від 31.07.2024 на суму 53625,05 грн, №0001/1004347 від 31.10.2024 на суму 40 079,09 грн, №0001/1003857 від 30.09.2024 на суму 37709,90 грн, №0001/1004908 від 30.11.2024 на суму 37095,39 грн, №0001/1005486 від 31.12.2024 на суму 52776,41 грн.

Загальна вартість не переданого відповідачем товару відповідно до договору, який оплачений позивачем, становить 12172,49 грн.

Зазначені вище обставини стали підставою для звернення позивача до суду, за яким відкрито провадження у даній справі.

Доказів передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати, внесеної позивачем, відповідач на час розгляду справи суду не надав.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Спірні правовідносини сторін є господарськими та врегульовані публічною угодою від 21.10.2022, яка за своїм змістом є договором купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (ч. 3, ч. 4 ст. 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 241 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.

Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч. 1 ст. 242 ЦК України).

Ураховуючи наведені норми права та наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС» виникли господарські зобов`язання на підставі укладеного електронного договору купівлі-продажу нафтопродуктів.

Відповідно до ч.1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

З положень статей 662, 663 ЦК України вбачається, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 статті 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Учасники правочину в пункті 5.3 договору узгодили порядок розрахунків за товар, а саме 100% передоплата в безготівковій формі на розрахунковий рахунок Продавця. Тобто Замовник здійснює попередню оплату за отримання товару в майбутньому.

Матеріали справи містять докази перерахування позивачем відповідачу попередньої оплати в загальному розмірі 451761,00 грн.

Позивач отримав від відповідача паливно-мастильні матеріали (бензин А-95) на загальну суму 439 588,51 грн, про що свідчать видаткові накладні, копії яких містяться в матеріалах справи.

Постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 20.12.1997 затверджені Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, згідно яких торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу автозаправних станцій, автогазозаправних станцій та автогазозаправних пунктів (надалі - АЗС) (абзац 2 п.3 Правил).

Згідно з п.9 Правил, розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжнихзасобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару.

Спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року №281/171/578/155 затверджена Інструкція про порядок приймання,транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі - Інструкція).

Згідно з п.3 Інструкції, платіжна картка - спеціальний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або з відповідного рахунку банку з метою оплати вартості товарів і послуг.

Порядок відпуску нафтопродуктів за платіжними картками визначений у п.п.10.3.4 Інструкції.

З огляду на викладене, платіжна картка є документом, який засвідчує право його покупця отримати пальне на АЗС.

Аналіз наявних в матеріалах справи документів свідчить про не поставку відповідачем товару за договором, який оплачений позивачем, на суму 12172,49 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 670, ч. 2 ст. 693 ЦК України у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його в установлений строк.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов`язання.

Тобто, виходячи з аналізу положень статті 693 ЦК України умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі формі позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 року по справі №918/631/19.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що відповідач не дотримався встановлених публічним договором умов щодо передачі товару позивачеві в обумовленій кількості, відтак у нього виник обов`язок повернути суму грошових коштів, сплачених позивачем в якості попередньої оплати за товар, який не переданий відповідачем.

Приписами ст. ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач заявлені позовні вимоги належними та допустимими доказами не спростував, доказів своєчасної поставки товару (бензину марки А-95) на суму отриманої передоплати або повернення суми попередньої оплати за непоставлений товар в розмірі 12172,49 грн суду не надав.

Ураховуючи вище встановлені обставини, приписи ст.ст. 74, 76, 77-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 12172,49 грн внесеної відповідачеві попередньої оплати за публічним договором, є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства, віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Також, суд констатує наявність підстав для повернення з Державного бюджету суми зайво сплаченого судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД» при звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн (платіжна інструкція № 1232 від 14.07.2025).

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до п.п. 1-2 п. 2 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Одночасно, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Беручи до уваги викладене, враховуючи подання позову до суду в електронній формі, судовий збір за подання позову із застосуванням коефіцієнту 0,8 становить 2422,40 грн (3028,00 грн х 0,8).

Отже, позивач сплатив суму судового збору у більшому розмірі, ніж передбачено законом. Сума зайво сплаченого судового збору складає 605,60 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Отже, сума зайво сплаченого позивачем судового збору в розмірі 605,60 грн підлягає поверненню позивачу з державного бюджету за ухвалою суду за наявності відповідного клопотання.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС» (69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 11-А, кабінет №8, ідентифікаційний код юридичної особи 40308189) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД» (49049, м. Дніпро, вул. Євпаторійська, буд. 40, офіс 7, ідентифікаційний код юридичної особи 36053445) заборгованість у розмірі 12172,49 грн (дванадцять тисяч сто сімдесят дві гривні 49 коп.) та судовий збір у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.).

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 30.09.2025.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за вебадресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.А. Федько