ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
26.09.2025 Справа № 904/3323/25
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маніпулятор-центр", с. Розсошенці, Полтавський район, Полтавська область
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Криворіщьке променерго", с. Коломійцеве, Криворізький район, Дніпропетровська область
про стягнення заборгованості
Суддя Ярошенко В.І.
Без виклику (повідомлення) учасників справи
Товариство з обмеженою відповідальністю "МАНІПУЛЯТОР-ЦЕНТР" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРИВОРІЗЬКЕ ПРОМЕНЕРГО" про стягнення заборгованості за договором № 86/09 від 01.09.2024 у розмірі 821 796, 41 грн, з яких: основна заборгованість у розмірі 679 320 грн, пеню у розмірі 94 807, 02 грн, штрафні санкції у вигляді встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 47 669, 39 грн.
Ухвалою суду від 25.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/3323/25. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання до суду відзиву на позовну заяву.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.09.2025 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Криворізьке променерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маніпулятор-центр" основну заборгованість у розмірі 679 320 грн, пеню у розмірі 94 807,02 грн, 3 % річних у розмірі 9 491,87 грн, інфляційні втрати у розмірі 38 177,52 грн, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 12 326,95 грн.

15.09.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНІПУЛЯТОР-ЦЕНТР" надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення в якій позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КРИВОРІЗЬКЕ ПРОМЕНЕРГО" судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 30 000 грн.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Враховуючи те, спір у даній справі було розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, а рішення ухвалено без виклику (повідомлення) сторін, суд вважає можливим ухвалити додаткове судове рішення в тому самому порядку.

Ухвалою суду від 16.09.2025 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНІПУЛЯТОР-ЦЕНТР" про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду без повідомлення (виклику) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

За викладених обставин, суд розглядає заяву про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВСТАНОВИЛА:

За змістом ст. 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді, які, в свою чергу, віднесені до судових витрат.

У відповідності до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом з тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України).

Витрати на професійну правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, позивачем надано суду наступні документи: копія договір № 78 про надання юридичних послуг від 15.06.2025, укладений між адвокатом Нескородь В.М. та Товариством з обмеженою відповідальністю "Маніпулятор-центр"; копія довідки про отримання адвокатом Нескородь В.М. грошових коштів у розмірі 30 000 грн; копія ордеру серії ВІ № 1311525 від 22.06.2025; копія свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю серія ПТ № 3113 від 22.10.2019 на ім`я Нескородь В.М.

Господарський суд зазначає, що відповідно до п. 1.1. поданого позивачем договору № 78 про надання юридичних послуг від 15.06.2025, в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов`язується надати замовнику (за його дорученням) визначені цим договором юридичні послуги, які полягають у підготовці документів та представництва інтересів в господарському суді, щодо стягнення заборгованості з ТОВ «КРИВОРІЗЬКЕ ПРОМЕНЕРГО».

Послуги надаються виконавцем замовнику шляхом: усного та письмового консультування; складання проектів необхідних процесуальних документів, заяв, запитів, позовних заяв .т.д; надання послуг щодо представництва в суді (п. 2.1 договору).

Строк надання послуг починається з моменту підписання договору та оплати послуг, і становить до закінчення розгляду справи в суді першої інстанції (п. 2.2 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору, за надані послуги замовник виплачує виконавцеві плату (гонорар) який становить 30 000 грн.

Даним договором підтверджується оплата гонорару (пункт 4.2 договору).

Пунктом 5.1 договору, замовник здійснює оплату за цим договором в готівковій або безготівковій формі, в строк передбачений договором до даного договору.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та здійснення оплати (п. 8.1 договору).

Також, позивачем долучено довідку про отримання адвокатом Нескородь В.М. грошових коштів у розмірі 30 000 грн.

Разом з тим, звертаючись з позовною заявою позивач вказано, що згідно з попереднім орієнтовним розрахунком сума судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, складає у розмірі 10 000 грн, що підтверджується договором про надання професійної правничої допомоги б/н від 12.06.2025.

Крім того, згідно зі змістом ордеру серії ВІ № 1311525 від 22.06.2025, вказаний ордер також видано на підставі договору про надання професійної правничої допомоги б/н від 12.06.2025.

Суд зазначає, що договір про надання професійної правничої допомоги б/н від 12.06.2025 в матеріалах справи відсутній та відповідачем на підтвердження витрат на послуги адвоката до суду не надавався.

Також, позивачем не надано суду, у якості доказу визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги за жодним із договорів на які посилається позивач.

Враховуючи те, що позивачем не надав суду доказів у підтвердження факту та обсягу надання адвокатом правничої допомоги за договором, у господарського суду відсутня можливість надати оцінку обсягам наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги і, відповідно, обсягу, вартості та співрозмірності заявлених до компенсації витрат на правову допомогу в контексті умов договору, зокрема, щодо розміру гонорару, вартості однієї години адвоката, порядку оплати, строку дії договору тощо.

Судові витрати на професійну правничу допомогу підлягають доведенню на загальних підставах.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За встановлених обставин господарський суд вважає, що матеріали справи не містять документального підтвердження витрат позивача на правову допомогу та належних доказів надання правової допомоги, що є підставою для відмови у стягненні цих витрат на користь позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 123, 124, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Маніпулятор-центр" про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Ярошенко