ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2025 р. Справа№ 925/1594/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Барсук М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Реуцькій Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Буркова О.М., дов. від 02.05.2025;

від відповідача: не з`явився,

розглянувши матеріали апеляційної скарги приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення господарського суду Черкаської області від 22.05.2025 у справі № 925/1594/24 (суддя - Скиба Г.М.)

за позовом приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до акціонерного товариства "Черкасиобленерго"

про стягнення 38 605 986,21 грн,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - ПрАТ "НЕК "Укренерго") звернулось до господарського суду Черкаської області з позовом до акціонерного товариства (далі - АТ) "Черкасиобленерго" про стягнення 38 605 986,21 грн, з яких: 38 488 581,45 грн боргу та 117 404,76 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням зобов`язання відповідачем, як користувачем, за укладеним з позивачем, як оператором системи передачі (далі - ОСП), договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0530-02041-ПП від 01.01.2024 (далі - договір), щодо своєчасної оплати заборгованості за період: липень (сума коригування), жовтень, листопад 2024 року.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 22.05.2025 позов задоволено частково. Стягнуто з АТ "Черкасиобленерго" на користь ПрАТ "НЕК "Укренерго" 16 762 582,27 грн боргу, 117 404,76 грн 3 % річних, 135 039,90 грн судового збору за подання позову. Провадження в частині стягнення 21 725 999,18 грн боргу закрито та повернуто з Державного бюджету України на користь ПрАТ "НЕК "Укренерго" 328 231,93 грн судового збору.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність предмета спору в частині стягнення 21 725 999,18 грн боргу за листопад 2024 року, враховуючи оплату відповідачем під час розгляду справи цієї суми. Також встановлено наявність боргу за липень у сумі 14 541,60 грн, у зв`язку з коригуванням, та за жовтень 2024 року у сумі 16 748 040,67 грн, а з огляду на порушення відповідачем договірних обов`язків щодо своєчасної оплати наданих позивачем послуг з передачі електричної енергії стягнуто з відповідача на користь позивача заявлені 3 % річних.

Частково не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ПрАТ "НЕК "Укренерго" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення в частині закриття провадження та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги у зазначеній частині.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначав, що платіж здійснений відповідачем згідно платіжної інструкції № 68 від 06.01.2025 у сумі 21 725 999,18 грн з призначенням платежу: плата за послугу з передачі електричної енергії за листопад 2024 року згідно договору № 0530-02041-ПП від 01.01.2024, було зараховано ОСП в погашення заборгованості за лютий 2024 року, а не за листопад 2024 року, як зазначено користувачем у призначені платежу.

В підтвердження наведеного позивач посилався на:

- акти звірки взаєморозрахунків з 01.01.2024 по 24.12.2024 (а.с. 57 том 1), з 01.01.2024 по 28.01.2025 (а.с. 133 том 1), які складені та підписані лише ОСП;

- акти звірки за 3 квартал 2024 року (а.с. 139 том 1) та 4 квартал 2024 року (а.с. 158 том 1), які підписані сторонами;

- умови договору, якими передбачена можливість ОСП самостійно здійснювати розподіл отриманих від користувача коштів шляхом зарахування їх в оплату більш старих періодів заборгованості, не залежно від дати оплати користувачем та вказаного ним періоду у призначенні платежу;

- рішення господарського суду Черкаської області від 27.01.2025 у справі № 925/1151/24, яким, зокрема, підтверджено заборгованість відповідача за лютий 2024 року за договором у сумі 21 917 467,97 грн та стягнуто її на користь позивача. Скаржник стверджував, що на виконання вказаного рішення господарським судом було видано наказ, який позивачем пред`явлено до виконання, а оскільки заборгованість за вказаний місяць не була стягнута, то позивач листом № 01/35528 від 09.06.2025, який долучений разом з додатками до апеляційної скарги (а.с. 14-17 том 2), повідомив державну виконавчу службу про зарахування сплачених відповідачем коштів, за платіжною інструкцією № 68 від 06.01.2025 у сумі 21 725 999,18 грн, в погашення заборгованості за лютий 2024 року;

- положення ст. 534 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України щодо черговості погашення вимог за грошовим зобов`язанням;

- висновки Верховного Суду щодо застосування алгоритму зарахування коштів, якщо наявна сума грошей є меншою за суму боргу, і вимоги кредитора в повному обсязі не можуть бути задоволені.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2025, у складі колегії суддів: Руденко М.А. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Барсук М.А., відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 02.09.2025.

23.06.2025 до апеляційного суду надійшов відзив відповідача, в якому представник зазначав, що сплачені користувачем кошти можуть бути зараховані ОСП в оплату заборгованості минулих періодів лише у разі сплати відповідачем коштів за певний розрахунковий період у більшому, аніж необхідно, розмірі. В той же час, у наявних матеріалах справи рахунках-фактурах за спірний період, які виставлялись позивачем відповідачу, вказано призначення платежу, яке необхідно було вказувати при здійсненні оплати. Разом з цим позивачем не конкретизовано та не підтверджено, як саме розподілено сплачені відповідачем, згідно з платіжною інструкцією № 68 від 06.01.2025, кошти, окрім як за листопад 2024 року, про що і було вказано відповідачем у призначенні платежу. Також відповідач зазначав, що предметом спору у справі № 925/1151/24, зокрема, було стягнення з користувача заборгованості за лютий 2024 року за договором, однак позивач під час розгляду судом вказаної справи не повідомляв суд про сплату заборгованості відповідачем шляхом зарахування оплати відповідача за листопад 2024 року у рахунок заборгованості за лютий 2024 року, як і на момент пред`явлення наказу до примусового виконання № 925/1151/24. Щодо подання позивачем додаткових доказів по справі, то відповідач посилався на те, що строк для їх подання сплив і апелянт не просив суд про поновлення такого строку, доказів існування поважних причин, які б перешкодили позивачу реалізувати свої права у встановлений судом строк не було надано. За твердженням відповідача, посилання апелянта на акти звірки взаємних розрахунків станом на 24.12.2024 та 28.01.2025 до уваги не мають братися судом, оскільки були складені в односторонньому порядку.

01.07.2025 до апеляційного суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача, в якому представник зазначав, що твердження відповідача не мають братися судом до уваги, оскільки умовами договору передбачено зарахування оплати в рахунок заборгованості, яка виникла раніше, не залежно від дати оплати та призначення платежу. Також позивачем долучено лист відповідача № 5157/09-01-02/2025 від 18.06.2025 (а.с. 39 том 2) щодо внесення змін (доповнення) в автоматизованій системі ВП № НОМЕР_1 в частині часткового самостійного виконання боржником наказу господарського суду Черкаської області № 925/1151/24 від 03.03.2025, а саме: погашення заборгованості лютого 2024 року у сумі 5 296 945,01 грн та березня 2024 у сумі 5 317 971,91 грн, на загальну суму 10 614 916,91 грн згідно платіжної інструкції № 799 від 30.01.2025.

21.07.2025 до апеляційного суду надійшло клопотання відповідача про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2025 задоволено вищевказане клопотання відповідача.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2025 оголошено перерву до 23.09.2025.

22.09.2025 до апеляційного суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку участю представника в іншому судовому засіданні.

Частиною 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Прийняття судом апеляційної інстанції додатково поданих доказів без урахування наведених вище критеріїв матиме наслідком порушення приписів ст. 269 ГПК України, тож суд апеляційної інстанції досліджує нові докази, якщо вони існували на час розгляду справи судом першої інстанції та якщо визнає, що вони не могли бути надані суду першої інстанції у виняткових випадках.

Враховуючи наведене, судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги надані позивачем додаткові докази, а саме: лист позивача № 01/35528 від 09.06.2025 з додатками (а.с. 14-17 том 2) та лист відповідача № 5157/09-01-02/2025 від 18.06.2025 (а.с. 39 том 2), оскільки такі докази виникли після прийняття оскарженого апелянтом рішення та не існували на час розгляду справи судом першої інстанції.

В судовому засіданні, яке відбулось 23.09.2025, позивач просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати оскаржуване рішення в частині закриття провадження у справі та прийняти нове рішення в цій частині, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, і за висновками апеляційного суду неявка його представника не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, у зв`язку з чим клопотання відповідача про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), що набули статусу остаточного, зокрема, "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики ЄСПЛ критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.01.2024 між ПрАТ "НЕК "Укренерго", як ОСП, та відповідачем, як користувачем, укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0530-02041-ПП (а.с. 68-81 том 1), за умовами якого ОСП безперервно надає послугу з передачі електричної енергії (далі - послуга), а користувач здійснює оплату за послугу відповідно до умов договору.

Форма договору про надання послуг з передачі електричної енергії затверджена наказом позивача № 549 від 03.10.2023, а нові умови договору затверджені наказом НЕК "Укренерго" № 343 від 07.06.2024 на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 1036 від 28.05.2024 (а.с. 59-76 том 1).

Зі змісту пункту 4.1 договору вбачається, що планова та/або фактична вартість послуги визначається на підставі діючого на момент надання послуги тарифу на послуги з передачі електричної енергії та/або ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру та планового та/або фактичного обсягу послуги в розрахунковому періоді. На вартість послуги нараховується податок на додану вартість (далі - ПДВ) відповідно до законодавства України. Тариф на послуги з передачі електричної енергії встановлюється НКРЕКП відповідно до затвердженої ним методики (порядку) та оприлюднюється ОСП на офіційному веб-сайті https://ua.energy/. Ставка плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру оприлюднюється ОСП на офіційному веб-сайті в євро/МВТ*год. Крім цього, ОСП щомісяця оприлюднює на офіційному веб-сайті ставку плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру у грн/МВт*год не пізніше 03 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, у випадку її затвердження. Конвертація величини ставки здійснюється щомісяця за середнім курсом гривні до євро, установленим Національним банком України, за розрахунковий період надання послуги. До моменту підтвердження ENTSO-E нового рівня ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру на відповідний період ОСП має право застосовувати рівень ставки, що була розрахована та застосовувалася у попередньому періоді. Сторони здійснять фінансове врегулювання розрахунків не пізніше, ніж через один місяць після підтвердження ENTSO-E нової ставки за послуги з передачі електричної енергії до/з каїн периметру. ОСП зобов`язаний повідомити користувача у спосіб, визначений цим договором, про новий рівень ставки та спосіб донарахування різниці протягом 14 календарних днів після її підтвердження ENTSO-E. Користувач зобов`язаний протягом 3 робочих днів у спосіб, визначений цим договором, підтвердити ОСП отримання цієї інформації.

Відповідно до пункту 4.3 договору ціна визначається як сума нарахованої фактичної вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком за календарний рік.

Згідно пункту 5.1 договору для розрахунків використовується плановий і фактичний обсяги послуги. Плановий обсяг послуги визначається відповідно до розділу ХІ Кодексу системи передачі (далі - КСП) на підставі даних адміністратора комерційного обліку (далі - АКО) за кожну відповідну декаду розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги формується без урахування даних щодо обсягів експорту та/або імпорту електричної енергії. Фактичний обсяг послуги в розрахунковому періоді визначається відповідно до розділу ХІ КСП.

За умовами пунктів 6.1, 6.2 договору розрахунковим періодом за договором є 1 календарний місяць. Користувач здійснює поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів і розрахунків: 1 платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду; 2 платіж - до 28 числа періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду; 3 платіж - до 8 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги, що використовується для розрахунку планової вартості послуги, визначається на підставі даних АКО за кожну декаду розрахункового періоду.

Пунктом 6.4 договору визначено, що користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів приймання-передачі послуг, наданих ОСП або отриманих за допомогою сервісів електронного документообігу, з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі. Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти приймання-передачі послуги направляються користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в системі управління ринком, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку. Оплату вартості послуги після коригування обсягів та вартості послуг користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі послуги (включно) або акт приймання-передачі послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно). Акти приймання-передачі послуги та акти коригування до актів приймання-передачі послуги та рахунки у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням сервісу) або надає користувачу два примірники акта приймання-передачі послуги та/або акта коригування до актів приймання-передачі послуги в паперовій формі, підписані власноручним підписом зі свого боку. Користувач здійснює підписання актів приймання-передачі послуги та актів коригування до актів приймання-передачі послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 робочих днів з дня їх отримання користувачем.

Згідно абз. 8 п. 6.6 договору за наявності заборгованості за цим договором кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення. При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів може бути зарахований в оплату пені та штрафних санкцій за наявності письмової згоди користувача.

Договір набирає чинності з дати акцептування заяви-приєднання, зазначеної в повідомленні ОСП, і діє до 31 грудня (включно) року, у якому акцептована заява-приєднання. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії цього договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, шляхом направлення відповідного повідомлення (п. 14.1 договору).

Рішенням господарського суду Черкаської області від 27.01.2025 у справі № 925/1151/24 позов ПрАТ "НЕК "Укренерго" задоволено частково. Стягнуто з ПАТ "Черкасиобленерго" на користь ПрАТ "НЕК "Укренерго" 129 863 063,86 грн боргу (за лютий - вересень 2024 року за договором; заборгованість за лютий складає 21 917 467,97 грн), 1 843 296,45 грн 3 % річних, 4 058 893,69 грн інфляційних втрат та 847 819,92 грн судового збору. В решті позову відмовлено.

Позивач зазначав, що вказаним рішенням стягнуто заборгованість за договором з відповідача, в тому числі за липень 2024 року, проте без урахування коригування величини передачі енергії, яке виконано 21.10.2024 згідно акта коригування № ПРА_К-0007496 до акту приймання-передачі послуги № ПРА-0004701 від 31.07.2024 (а.с. 53-54 том 1), у зв`язку з чим відповідачу донараховано до сплати за отриману послугу 14 541,60 грн, яка не була ним оплачена.

Також на виконання умов договору ОСП надано користувачу послугу у жовтні та листопаді 2024 року згідно актів приймання-передачі послуги № ПРА-0006357 від 31.10.2024 на суму 16 748 040,67 грн (а.с. 16-17 том 1) та № ПРА-0006937 від 30.11.2024 на суму 21 725 999,18 грн (а.с. 17 зворот - 18 том 1), та виставлені відповідні рахунки-фактури № ПР-0025126/0530-02041-ПП від 11.11.2024, № ПР-0027941/0530-02041-ПП від 11.12.2024 (а.с. 19-21 том 1).

Позивач зазначав, що:

- строк оплати послуги в сумі 14 541,60 грн за липень 2024 року (після коригування) є 15.11.2024;

- за жовтень 2024 року: для першого платежу рахунок-фактура № ПР-0023655/0530-02041-ПП від 15.10.2024 на суму 5 163 344,51 грн (а.с. 47 том 1), з терміном оплати до 18.10.2024; для другого платежу рахунок-фактура № ПР-0024153/0530-02041-ПП від 25.10.2024 на суму 4 850 072,27 грн (а.с. 48 том 1), з терміном оплати до 28.10.2024; для третього платежу рахунок-фактура № ПР-0024640/0530-02041-ПП від 05.11.2024 на суму 5 886 570,34 грн (а.с. 49 том 1), з терміном оплати до 08.11.2024;

- за листопад 2024 року: для першого платежу рахунок-фактура ПР-0025637/0530-02041-ПП від 15.11.2024 на суму 6 439 215,65 грн (а.с. 50 том 1), з терміном оплати до 18.11.2024; для другого платежу рахунок-фактура № ПР-0026134/0530-02041-ПП від 25.11.2024 на суму 7 351 635,72 грн (а.с. 51 том 1), з терміном оплати до 28.11.2024; для третього платежу рахунок-фактура № ПР-0026640/0530-02041-ПП від 05.12.2024 на суму 7 090 648,15 грн (а.с. 52 том 1), з терміном оплати до 08.12.2024.

Оскільки відповідачем вказані платежі не були оплачені, за період: липень 2024 року (відкоригована в жовтні 2024 року за липень 2024 року величина + 14 541,60 грн); жовтень (16 748 040,67 грн), листопад 2024 року (21 725 999,18 грн), позивачем заявлено до стягнення з відповідача 38 488 581,45 грн заборгованості, а також нараховані 117 404,76 грн 3 % річних за загальний період прострочення з 19.10.2024 по 23.12.2024 (а.с. 46 том 1).

Під час розгляду справи судом першої інстанції відповідачем заявлено клопотання щодо закриття провадження у справі в частині стягнення 21 725 999,18 грн за послуги з передачі електричної енергії за листопад 2024 року (а.с. 117-118 том 1) та подана платіжна інструкція № 68 від 06.01.2025 щодо сплати 21 725 999,18 грн з призначенням платежу: плата за послугу з передачі електричної енергії за листопад 2024 року згідно договору № 0530-02041-ПП від 01.01.2024 (а.с. 119 том 1).

Позивач заперечував закриття провадження у цій частині, оскільки вказував про зарахування цієї суми в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення, а саме за лютий 2024 року (а.с. 125 том 1).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 612 ЦК України визначає одним із основних видів порушення зобов`язання прострочення боржника. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання чи не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем було надано відповідачу послуги з передачі електричної енергії за договором, факт надання яких фіксувався в актах приймання-передачі та коригування, а саме:

- акт коригування № ПРА_К-0007496 від 21.10.2024 до акту приймання-передачі послуги № ПРА-0004701 від 31.07.2024 на суму 14 541,60 грн (а.с. 53-54 том 1);

- акт приймання-передачі послуги № ПРА-0006357 від 31.10.2024 на суму 16 748 040,67 грн (а.с. 16-17 том 1);

- акт приймання-передачі послуги № ПРА-0006937 від 30.11.2024 на суму 21 725 999,18 грн (а.с. 17 зворот - 18 том 1),

а також були виставлені рахунки.

Враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів оплати відповідачем заборгованості за липень 2024 року, у зв`язку з коригуванням, та за жовтень 2024 року, у загальній сумі 16 762 582,27 грн, суд першої інстанції задовольнив ці вимоги, а з огляду на прострочення виконання грошового зобов`язання стягнув з відповідача 117 404,76 грн 3 % річних за загальний період прострочення з 19.10.2024 по 23.12.2024, нараховані на платежі за липень (на суму коригування), жовтень, листопад 2024 року.

Суд першої інстанції закрив провадження в частині стягнення з відповідача 21 725 999,18 грн боргу за листопад 2024 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, за відсутністю предмета спору.

Судом зазначено, що згідно рішення господарського суду Черкаської області у справі № 925/1151/24 від 27.01.2025 позивач отримав задоволення своїх вимог по стягненню боргу за період з січня по вересень 2024 року, на виконання якого видано наказ, який пред`явлено до примусового виконання. Разом з цим рішення суду може виконуватись виключно в законний спосіб, що регламентовано Законом України "Про виконавче провадження". Самовільне та безпідставне зарахування позивачем коштів відповідача, сплачених ним за борг листопада 2024 року на умовах договору - поза межами судового рішення у справі № 925/1151/24 - з одночасною зміною позивачем призначення платежу вочевидь є незаконним, порушує єдині стандарти бухгалтерського обліку в України та норми Закону України "Про бухгалтерський облік в Україні", та містить ознаки подвійного стягнення, що заборонено Конституцією України як нормою прямої дії та порушує права відповідача і є неприпустимим.

Позивач не погодився з висновком суду щодо закриття провадження у справі в частині стягнення 21 725 999,18 грн заборгованості за листопад 2024 року за договором та подав апеляційну скаргу.

Переглядаючи спір в оскаржуваній апелянтом частині колегія суддів зазначає наступне.

Сторонами у абз. 8 пункту 6.6 договору погоджено, що за наявності заборгованості за цим договором кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, до яких віднесено, зокрема, свободу договору.

Відповідно до положень ст. 6 ЦК України сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Таким чином, вищевказані умови пункту 6.6 договору стосовно визначення сторонами порядку зарахування коштів, що надійшли протягом розрахункового періоду, першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення, узгоджуються із свободою договору, встановленою ст. 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, які є обов`язковими для виконання сторонами.

Під час розгляду судом першої інстанції справи позивач у своїй заяві від 05.03.2025 зазначав (а.с. 157 том 1), що згідно вказаних умов договору ним було зараховано платіж відповідача за листопад 2024 у сумі 21 725 999,18 грн (платіжна інструкція № 68 від 06.01.2025 щодо сплати 21 725 999,18 грн (а.с. 119 том 1)) в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення, тобто в оплату заборгованості за лютий 2024 року у розмірі 21 917 467,97 грн (залишок заборгованості після зарахування вказаної суми за лютий 2024 складає 191 468,79 грн), яка була встановлена рішенням господарського суду Черкаської області від 27.01.2025 у справі № 925/1151/24, а враховуючи, що на момент винесення рішення суду у справі № 925/1151/24 відповідачем не здійснена оплата послуги за лютий 2024 року, доказів здійсненої оплати не було надано, то провадження у вказаній справі не було закрито. В подальшому на виконання цього рішення суду було видано наказ, у зв`язку з чим предмет позову у даній справі в частині стягнення боргу за листопад 2024 року у розмірі 21 725 999,18 грн існує, а тому провадження в цій частині позовних вимог не підлягає закриттю.

На доведення таких обставин позивач надав до матеріалів справи, зокрема, акт звірки розрахунків № 0530-02041-ПП/4/2024 за ІV квартал 2024 року (а.с. 158 том 1) згідно якого за результатами звіряння сторонами розрахунків за договором станом на 31.12.2024 було встановлено, що за листопад 2024 року, за ОСП обліковується дебет у розмірі 21 701 135,89 грн; у тому числі коригування за серпень 2024 року - 24 863,29 грн; за користувачем обліковується кредит у розмірі 21 701 135,89 грн; у тому числі коригування за серпень 2024 року - 24 863,29 грн.

Вказаний акт підписаний 17.01.2025 ОСП та 31.01.2025 користувачем без зауважень.

Відтак, враховуючи наявність у відповідача непогашеної заборгованості перед позивачем за лютий 2024 року у розмірі 21 917 467,97 грн, яка встановлена рішенням господарського суду Черкаської області від 27.01.2025 у справі № 925/1151/24, що набрало законної сили, з урахуванням умов абз. 8 пункту 6.6 договору, на переконання колегії суддів, надана відповідачем платіжна інструкція № 68 від 06.01.2025 у сумі 21 725 999,18 грн (а.с. 119 том 1) з призначенням платежу щодо оплати боргу за листопад 2024 за договором, не може бути врахована судом в якості доказу погашення боргу за договором за листопад 2024 року, оскільки вказаний платіж за листопад 2024 у сумі 21 725 999,18 грн зарахований ОСП в оплату заборгованості користувача за лютий 2024 року у розмірі 21 917 467,97 грн.

Водночас про обставини не зарахування вказаної суми в погашення боргу за листопад 2024 року за договором відповідач був обізнаний станом на 31.01.2025 підписавши акт звірки розрахунків № 0530-02041-ПП/4/2024 за ІV квартал 2024 року (а.с. 158 том 1), згідно якого за користувачем обліковувалась кредитна заборгованість за листопад 2024 року.

Оскільки відповідачем протилежного документально не доведено, тому його твердження про погашення заборгованості за листопад 2024 року під час розгляду судом першої інстанції даної справи є безпідставними, а позовна вимога щодо стягнення 21 725 999,18 грн боргу за листопад 2024 року за договором є такою, що підлягає задоволенню.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Зі змісту ч. 1 ст. 73 ГПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Нормами ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції, зокрема, є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи встановлені обставини, оскільки при прийнятті оскаржуваного рішення суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права і прийшов до хибних висновків щодо закриття провадження в частині стягнення 21 725 999,18 грн боргу, то колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржене апелянтом рішення господарського суду у даній справі скасуванню в частині закриття провадження щодо стягнення 21 725 999,18 грн боргу, з прийняттям нового рішення в цій частині про задоволення позову.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за подання позову та апеляційної скарги покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення господарського суду Черкаської області від 22.05.2025 у справі № 925/1594/24 задовольнити.

Рішення господарського суду Черкаської області від 22.05.2025 у справі № 925/1594/24 скасувати в частині закриття провадження щодо стягнення 21 725 999 грн 18 коп. боргу та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у цій частині.

Викласти резолютивну частину рішення господарського суду Черкаської області від 22.05.2025 у справі № 925/1594/24 у наступній редакції:

"Позов приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" задовольнити.

Стягнути з акціонерного товариства "Черкасиобленерго" (18002, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Гоголя, буд. 285; ) на користь приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25; ) 38 488 581 грн 45 коп. боргу, 117 404 грн 76 коп. 3 % річних та 463 271 грн 83 коп. судового збору за подання позову".

Стягнути з акціонерного товариства "Черкасиобленерго" (18002, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Гоголя, буд. 285; ) на користь приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25; ) 391 067 грн 98 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Черкаської області видати накази.

Матеріали справи № 925/1594/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 30.09.2025.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Барсук

Є.Ю. Пономаренко