ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2025 р. Справа №909/804/25

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Желік М.Б.

судді Орищин Г.В.

Галушко Н.А.

за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 від 22.08.2025 (вх. №01-05/2593/25 від 22.08.2025)

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 14.08.2025 (повне рішення складено 20.08.2025, суддя Рочняк О.В.)

у справі №909/804/25

за заявою фізичної особи ОСОБА_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи

за участі представників сторін:

від скаржника (заявника) Сисак В.Т. (поза межами приміщення суду)

Учаснику процесу роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 14.08.2025 у справі №909/804/25 у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, заявник звернувся до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить відкрити апеляційне провадження, скасувати ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 14.08.2025 у справі №909/804/25, а справу направити для продовження розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Окрім того, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв`язку із важким матеріальним становищем та відсутністю достатніх коштів, а також тим, що скаржник є учасником бойових дій. На підтвердження апелянтом до апеляційної скарги додано копію посвідчення учасника бойових дій.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2025 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді Орищин Г.В., Галушко Н.А.

27.08.2025 ухвалою Західного апеляційного господарського суду в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовлено; відкрито апеляційне провадження; призначено розгляд справи на 24.09.2025; витребувано матеріали справи з Господарського суду Івано-Франківської області.

29.08.2025 представником скаржника адвокатом Сисак В.Т. подано до суду заяву (вх.№ 01-04/6654/25 від 29.08.2025) про участь в судовому засіданні призначеному на 24.09.2025 та усіх наступних у даній справі в режимі відеоконференцзв`язку з використанням власних технічних засобів, яке ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 03.09.2025 задоволено.

В судове засідання 24.09.2025 скаржник участь уповноваженого представника забезпечив, який надав свої доводи та міркування щодо вимог апеляційної скарги та просив врахувати їх при винесені постанови.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги слід задоволити, ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 14.08.2025 у справі №909/804/25 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до господарського суду Івано-Франківської області на стадію підготовчого судового засідання, з огляду на наступне.

Розгляд справи в суді першої інстанції та зміст оскаржуваної ухвали.

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області із заявою від 04.07.2025 (вх.№5866/25 від 04.07.2025) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи.

Відмовляючи у відкритті провадження про неплатоспроможність місцевий господарський суд виснував наступне:

- процедура неплатоспроможності фізичних осіб була введена законодавцем як інструмент виходу правовим способом зі скрутного фінансового становища для приватних осіб, а саме задля звільнення від боргів та відновлення платоспроможності.

- завданням підготовчого засідання господарського суду при розгляді заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи є перевірка підтвердження належними та допустимими доказами обставин, що зазначені боржником як ознаки його неплатоспроможності чи її загрози відповідно до положень ч. 2 ст. 115 КУзПБ.

- водночас при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність простроченої заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом (загроза неплатоспроможності) має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такими доказами, серед іншого, можуть бути судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

- згідно з списком кредиторів та боржників ОСОБА_1 , доданого до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, божник має заборгованість перед 16-ма фінансовими та макрофінансовими установами у загальному розмірі в сумі 751 259 грн 31 коп. Більшість кредитних договорів 20 з 23 укладено в період з січня по квітень 2025 року.

- в підтвердження наявності заборгованості перед кредиторами заявником до заяви подано: кредитні договори, укладені фізичною особою з деякими фінансовими та макрофінансовими установами, виписки деяких фінансових установ по рахункам заявника, довідки з відомостями про розмір заборгованості заявника, розрахунки заборгованості, а також кредитний звіт Українського бюро кредитних історій станом на 09.06.2025, в якому відображено дані кредитних договорів, суми кредитів, терміни їх повернення, а також зазначено поточну заборгованість та поточну прострочену заборгованість.

- щомісячних розрахунків належних до сплати платежів за кожним з кредитних договорів та інших первинних бухгалтерських документів, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань заявник суду не подав.

- cудом встановлено, що боржник уклав 22 кредитні договори, зазначені у списку кредиторів і боржників, вже після настання подій, які, як він стверджує, стали причиною його неплатоспроможності (воєнна агресія з боку росії на території України з 24.02.2022, девальвація національної валюти (гривні) з початку 2022 року; стабільно високий рівень інфляції упродовж 2021-2025 років).

- 20 кредитних договорів з 23 укладено боржником протягом січня - квітня 2025 року, тобто за короткий період, що ставить під сумнів добросовісність поведінки боржника.

- боржник, маючи стабільний дохід (заробітна плата) в розмірі понад 40 000 грн. в місяць та маючи непогашені кредити, систематично витрачав кошти в залах гральних автоматів, онлайн іграх, що підтверджується банківськими виписками з рахунків боржника. Наявність систематичного витрачання боржником коштів протягом 2022 - початок 2025 років на азартні ігри при наявності заборгованості перед кредиторами, свідчить про наявність фактів недобросовісної поведінки боржника.

- доказів звернення боржника до організаторів азартних ігор про обмеження його у відвідуваннях гральних закладів та в участі в азартних іграх, шляхом внесення відомостей про нього до Реєстру осіб, яким обмежено доступ до гральних закладів та/або участь в азартних іграх матеріали справи не містять.

- ОСОБА_1 не наведено підстав в підтвердження наявності обставин, з якими закон пов`язує можливість створення для доброчесного боржника сприятливих умов для погашення боргів через процедуру неплатоспроможності.

Узагальнені доводи апелянта, заперечення боржника.

ОСОБА_1 не погодившись із оскарженою ухвалою господарського суду зазначає, що така є передчасною та винесена з порушенням норм процесуального права на підтвердження чого наводить наступні аргументи:

- суд в оскарженій ухвалі прийшов до взаємовиключних висновків, констатуючи подання боржником належних доказів на підтвердження заборгованості (кредитні договори, виписки, довідки про заборгованість, розрахунки та кредитний звіт), які в сукупності підтверджують факт невиконання зобов`язань перед кредиторами та наявність простроченої заборгованості, а з іншого боку вказавши, що боржником надано лише кредитний звіт, що не відповідає дійсності.

- вказана суперечність у мотивувальній частині рішення свідчить про неповне та упереджене з`ясування судом першої інстанції фактичних обставин справи, а також про невмотивованість судового акта.

- КУзПБ визначає, що витяг з Бюро кредитних історій є джерелом достовірної та повної інформації про правовідносини боржника з кредиторами (зокрема, тими, які не надають інформації на адвокатські запити), до якого має право звертатися арбітражний керуючий, перевіряючи достовірність інформації наданої боржником у справах про неплатоспроможність фізичних осіб, як встановлено п.2 ч.1 ст.114 КУзПБ.

- боржником кредитна історія сформована у відповідності до Закону України Про організацію формування та обігу кредитних історій, яка містить електронний підпис уповноваженого представника бюро, боржником також додано адвокатські запити, які надсилалися з метою встановлення актуальної інформації по кожному із кредиторів, включаючи вторинних; виписки з банківських рахунків; наявні кредитні договори з додатками; відповіді кредиторів; які не були проаналізованими місцевим господарським судом, та яким судом не надано жодної оцінки в розумінні достатності та належності відповідних доказів для відкриття провадження.

- судом проігноровано факт погашення заявником кредитів за період 2021-2025 роки, що містяться у звіті УБКІ, а саме щодо 17 договорів, таким чином висновок суду про сумнівність добросовісності боржника у зв`язку з укладенням нових кредитних договорів при наявності заборгованості є неповним та необґрунтованим. Вказане, вказує на те, що боржник потрапив у боргову спіраль, а не свідчить про його недобросовісність.

- оцінка поведінки боржника з точки зору добросовісності, моральних якостей, доцільності його витрат чи соціального способу життя не входить до компетенції суду на цій стадії. Такі обставини можуть бути враховані судом вже в ході розгляду справи, а не при вирішенні питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

- закон не передбачає обов`язкової бездоганної фінансової поведінки як умови для банкрутства. Чинне законодавство не ставить в залежність право особи на звернення до суду з заявою про неплатоспроможність від того, чи були її попередні витрати морально схвальними або стратегічно доцільними. Сама лише участь у азартних іграх не є законною підставою для відмови у реалізації права на доступ до процедури неплатоспроможності.

- лише після отримання оскарженого рішення боржник довідався про існування реєстру осіб, яким обмежено доступ до гральних закладів та/або участь в азартних іграх та вже 21.08.2025 звернувся з відповідною заявою, і як наслідок відомості про заявника було внесено до відповідного реєстру.

- положення ст. 119 КУзПБ щодо підстав для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність є абсолютно визначеними, що свідчить про встановлення законодавцем вичерпного переліку підстав для вчинення відповідних дій, і розширеному тлумаченню не підлягають.

- при винесенні оскарженої ухвали господарський суд допустився надмірного формалізму при оцінці наданих доказів, тим самим порушив норми процесуального права, і через це ухвалив помилкове рішення про відмову у відкритті провадження.

- підсумовуючи вказує, що оскаржена ухвала базується на обставинах, які слід встановлювати в ході розгляду справи; необґрунтовано звужує право фізичної особи на звернення до суду за захистом своїх прав; суперечить практиці Верховного Суду щодо забезпечення балансу прав і гарантій добросовісного боржника.

Встановлені фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області із заявою від 04.07.2025 (вх.№5866/25 від 04.07.2025) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи.

У поданій заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 зазначає, що стосовно нього існують підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, передбачені п. 2 та п. 4 ч. 2 ст. 115 КУзПБ, а саме:

- боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобовє`язань упродовж двох місяців (п. 2);

- наявні ознаки загрози неплатоспроможності (п. 4).

В обґрунтування наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 зазначає, що на момент подачі заяви загальна сума заборгованості боржника перед всіма його шістнадцятьма кредиторами складає: 751 259 грн 31 коп., з яких прострочених - 426036 грн 70 коп., сума неустойки (штрафу, пені) - 92785 грн 10 коп.

При цьому боржник наголошує, що з загальної суми заборгованості 751 259 грн 31 коп. 592 949 грн. (78,9%) є безпосередньо кредитними коштами, а решта - це нараховані кредиторами фактично за два місяці відсотки, тобто кошти, яких боржник не отримував та, відповідно, не витрачав, також зазначив, що він вже більше ніж упродовж двох місяців не погашає свої кредиторські зобов`язання у розмірі, що дорівнює майже 100% місячних платежів (графік припинення платежів наведений в кредитні історії боржника за кожним кредитором в розділі Історія платежів).

На підтвердження наявності заборгованості перед кредиторами, її розміру, строку виконання зобов`язань боржником долучено до матеріалів справи наступні документи: витяг з електронної Кредитної історії боржника сформованої ТОВ УБКІ станом на 09.06.2025 в електронній формі; список кредиторів боржника; довідки про наявні рахунки та залишки коштів на них; адвокатські запити до ТОВ МАКС КРЕДИТ, ТОВ ФК Є ГРОШІ, ТОВ СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР, кредитні договори №34299LP від 05.04.2025 та № 1681399 від 14.04.2025 укладені з ТОВ Фінансова компанія АБЕКОР з додатками, а також відповідь кредитора щодо розміру заборгованості; договори про надання коштів у кредит №71729925 від 01.04.21025 та 8694581 від 08.04.2025 укладені з ТОВ 1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ з додатками, а також відповіді кредитора щодо розміру заборгованості; договори про надання фінансового кредиту № 18487-03/2025 від 08.03.2025 та № 42236-03/2025 від 19.03.2025 укладені з ТОВ СТАР ФАЙНЕНС ГРУП та відповідь кредитора щодо розміру заборгованості, розрахунки за вказаними договорами; договір №2170945 від 18.03.2025 укладений з ТОВ СЛОН КРЕДИТ з додатками та відповідь кредитора щодо розміру заборгованості; договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5359977 від 04.03.2025 укладений з ТОВ ЛІНЕУРА УКРАЇНА з додатками та відповідь кредитора щодо розміру заборгованості; договір про надання споживчого кредиту №2130574 від 28.02.2025 укладений з ТОВ СЕЛФІ КРЕДИТ з додатками та відповідь кредитора щодо розміру заборгованості; договір споживчого кредиту №176023 від 21.03.2025 укладений з ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ КРЕДІПЛЮС з додатками та відповідь кредитора щодо розміру заборгованості; договір № 8857999 про надання споживчого кредиту від 14.03.2025 укладений з ТОВ АВЕНТУС УКРАЇНА з додатками та відповідь кредитора щодо розміру заборгованості; договір про споживчий кредит №13-91539 від 07.04.2025 укладений з ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ з додатками та відповідь кредитора щодо розміру заборгованості; договори про споживчий кредит № 100616335 від 28.03.2025 та № 5287523 від 24.03.2025 та №8075591 від 15.03.2025 укладені з ТОВ Мілоан з додатками та відповідь кредитора щодо розміру заборгованості; виписки про кредиту наданого АТ Комерційний банк Приватбанк (договір № 8406), виписки за договором б/н (карткові згідно з списком), кредитний договір №б/н укладений з АТ Комерційний банк Приватбанк з додатками; договір позики №7552166 від 07.04.2025 укладений з ТОВ СІРОКО ФІНАНС з додатками; договір комплексного банківського обслуговування № від 20.01.2025 укладений з АТ ПУМБ з додатками та виписка по рахунках; виписка по рахунках відкритих у ПАТ РАЙФФАЙЗЕН БАНК.

Слід зазначити, що до наданих договорів долучені заяви на надання кредитних коштів, графіки платежів, відомості про нарахування та погашення заборгованостей.

Заявник зазначає, що на даний час існують також обставини, які свідчать, що не зможе виконати свої грошові зобов`язання і такими обставинами є:

1) початок воєнної агресії з боку росії на території України з 24.02.2022;

2) щомісячна девальвація національної валюти (гривні) з початку 2022 року;

3) стабільно високий рівень інфляції упродовж 2021-2025 років (2021 110%; 2022

126,6%; 2023 105,1%; 2024 112%, 2025 рік 114,1%);

4) занадто висока вартість життя людини в Україні;

5) особиста важка ситуація в родині боржника (скрутне матеріальне становище та лікування);

6) накопичення боржником суттєвого розміру кредитних зобов`язань, які не можуть бути ним виконані у повному обсязі та одночасно, в т.ч. недостатність доходу та майна, яке може бути реалізовано з метою погашення саме відсотків з виниклої заборгованості;

7) нарахування кредиторами несправедливих та зависоких відсотків за отримані кредити.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 09.07.2025, місцевий господарський суд прийняв заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , призначив підготовче засідання на 24.07.2025 та зобов`язав заявника надати суду документи з фінансово-кредитних установ, які підтверджують виникнення, наявність та розмір заборгованості боржника, актуальної на дату подання заяви, з зазначенням розміру помісячних платежів, належних до сплати і періодів прострочення та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань та докази припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.

Предметом розгляду у цій справі є питання дотримання місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права під час вирішення питання відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

За приписами абзаців 4, 13 ст. 1 КУзПБ - боржником є юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав; неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Особливості відновлення платоспроможності боржника - фізичної особи-підприємця визначено Книгою четвертою КУзПБ.

Відповідно до ст. 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Частиною 1 ст. 115 КУзПБ визначено, що провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника.

Підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи наведені в ч. 2 ст. 115 цього Кодексу, згідно з якою боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо:

2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;

3) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України Про виконавче провадження заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

4) існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

Тлумачення ч. 2 ст. 115 КУзПБ із застосуванням філологічного та логічного способів інтерпретації приводить до таких висновків:

- з огляду на вжиття законодавцем словосполучення інші обставини перелік підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи не є вичерпним;

- для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи достатньо навіть однієї або більше однієї підстави у будь-яких комбінаціях наведених у ч. 2 ст. 115 КУзПБ, оскільки законодавцем імперативно не визначено обов`язковим існування сукупності всіх чотирьох підстав, як умови для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи;

- наявність у боржника майна не виключає можливості існування в нього прострочених зобов`язань перед його кредиторами, як однієї із підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи (висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 28.09.2022 у справі №916/106/22 та від 29.07.2021 у справі №909/1028/20).

Згідно з ч. 1 ст. 116 КУзПБ заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

Приписами ч.ч. 2, 3 ст. 116 КУзПБ визначено зміст заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та перелік додатків, який має бути додано до заяви.

Системний аналіз ст. 113, ч.ч. 1, 2 ст. 116 КУзПБ свідчить, що про наявність наведених підстав у кожному конкретному випадку мають свідчити достатні фактичні обставини з урахуванням поданої боржником заяви та доданих до неї доказів на підтвердження настання обставин, що підтверджують неплатоспроможність фізичної особи (фізичної особи - підприємця).

Відмовляючи у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, господарський суд виходив з того, що боржником на підтвердження наявності заборгованості перед кредиторами не надано щомісячних розрахунків належних до сплати платежів за кожним з кредитних договорів та інших первинних бухгалтерських документів, як містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема, банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань. Іншою підставою суд зазначив наявність ознак, що свідчать про недобросовісність боржника, а відтак виснував про відсутність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Колегія суддів вважає наведені висновки господарського суду передчасними, з огляду на таке.

Згідно з положеннями ст. 1, ч. 2 ст. 6, ч. 5 ст. 119 КУзПБ процедура реструктуризації боргів боржника є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів. При цьому, враховуються об`єктивні можливості і прагнення боржника до розрахунку з кредиторами, а також забезпечуються гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб, прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

У пунктах 1-3 ч. 1 ст. 237 ГПК України визначено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених ст. 86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

ЄСПЛ під час розгляду справ неодноразово звертав увагу, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів (див. mutatis mutandis - з урахуванням відповідних відмінностей рішення ЄСПЛ від 22.06.2006 у справі Miholapa v. Latvia (Михолапа проти Латвії), від 31.05.2007 у справі Andrejeva v. Latvia (Андрєєва проти Латвії), від 21.10.2011 у справі Дія-97 проти України).

Принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою справу, зокрема докази, в умовах, які не ставлять її в суттєво невигідне становище у порівнянні з опонентом (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 03.05.2016 у справі Летінчич проти Хорватії (Letincic v. Croatia)).

Належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування, це процесуальний обов`язок суду (постанови Верховного Суду від 23.12.2020 у справі №757/28231/13-ц, від 06.07.2022 у справі №910/6210/20).

Проте, господарським судом наведеного не враховано та в межах наявних в нього повноважень, передбачених ст.ст. 86, 237, 269 ГПК України, не надано будь-якої оцінки поданим боржником доказам про наявність існування заборгованості перед кредиторами та неможливістю їх сплатити, зокрема, та не виключно наданим договорам, витягу з кредитної історії, банківським випискам, вжиттю заходів щодо отримання інформації від кредиторів шляхом подання адвокатських запитів, підстав її ненадання.

Колегія суддів, зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 119 КУзПБ у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви.

Отже, розглядаючи заяву боржника у підготовчому засіданні, суд з урахуванням положень ч. 3 ст. 13, ст.ст. 74, 76, 77 ГПК України, повинен перевірити відповідність поданої заяви вимогам до її форми та змісту відповідно до ст. 116 КУзПБ та з`ясувати на підставі поданих боржником доказів наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, визначених ч. 2 ст. 115 КУзПБ

Схожий за змістом правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29.07.2021 у справі №909/1028/20.

За приписами ч. 3 ст. 119 КУзПБ суд за наслідками підготовчого засідання може вчинити одну із таких процесуальних дій: відкрити провадження у справі про неплатоспроможність у разі підтвердження однієї з підстав відкриття провадження у справі, визначених ч. 2 ст. 115 КУзПБ та відповідності заяви вимогам ст. 116 КУзПБ, а за відсутності таких підстав - відмовити у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність з підстав визначених ч. 4 ст. 119 КУзПБ.

Частиною 4 ст. 119 КУзПБ визначено, що господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо:

1) відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність;

2) боржник виконав зобов`язання перед кредитором (кредиторами) у повному обсязі до підготовчого засідання суду;

3) боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю;

4) боржника визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років.

Наведений в ч. 4 ст. 119 КУзПБ перелік підстав для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає, оскільки зазначена норма за ступенем визначеності є абсолютно визначеною, що свідчить про встановлення законодавцем вичерпного переліку підстав для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Тобто на наведеній стадії (підготовчого засідання у справі) судом надається оцінка відповідності поданої заяви боржника за формою та змістом вимогам ст.ст. 115, 116 КУзПБ та наявності підстав для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність за ч. 4 ст. 119 КУзПБ за відсутності яких суд зобов`язаний відкрити провадження у справі.

Зважаючи на наведені законодавчі норми, колегія суддів виснує, що висновок господарського суду про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність є передчасним, оскільки судом не надано оцінки наданим боржником доказам про наявність у нього заборгованості перед усіма кредиторами, сукупності поданих ним доказів на підтвердження його заборгованості як загальної, так і по кожному з кредиторів.

Так, господарським судом не враховано всю сукупність поданих боржником документів, які підтверджують виникнення у нього заборгованості, зокрема, як кредитним договорам так і випискам по рахункам боржника, адвокатським запитам, кредитному звіту Українського бюро кредитних історій, плану реструктуризації боргів, запропонованого боржником.

Окрім того, колегія суддів акцентує увагу на тому, що господарським судом в оскарженому рішенні висновано про наявність обставин, які свідчать про недобросовісність боржника, як на підставу для відмови у відкритті провадження, однак, вказані обставини у сукупності можуть бути підставами для закриття провадження у справі про неплатоспроможність згідно ч.7 ст. 12,3 КУзПБ, однак не визначені, як підстави для відмови у відкритті провадження про неплатоспроможність.

Адже відповідні обставини підлягають ретельному дослідженню судом за наслідком відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, розгляду звіту про результати перевірки декларації боржника, оцінки інших наданих ним доказів, тощо.

Згідно з практикою Європейського суду, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи (див. рішення Суду у справі Мала проти України, № 4436/07, від 03.07.2014). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення Суду у справі Гірвісаарі проти Фінляндії, № 49684/99, від 27.09.2001).

Враховуючи викладене, господарським судом під час розгляду справи не дотримано вимог ст.ст. 74, 86, 236, 269 ГПК України щодо всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, а також вимог ч. 4 ст. 119 КУзПБ, яка визначає перелік підстав для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, що є підставою для скасування оскарженого рішення згідно п.4 ч.1. ст. 280 ГПК України.

Щодо здійснення розподілу судового збору за результатами розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає, що відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Скаржник є учасником бойових дій. На підтвердження чого ним до апеляційної скарги додано копію посвідчення учасника бойових дій, з огляду на, що звільнений від сплати судового збору в силу вимог закону. Відтак, з врахуванням висновків суду апеляційної інстанції розподіл судового збору не здійснювався.

Керуючись ст.ст.86, 129, 269, 270, 275, 280, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1 Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 від 22.08.2025 (вх. №01-05/2593/25 від 22.08.2025) задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 14.08.2025 у справі №909/804/25 скасувати.

3. Справу направити для продовження розгляду до Господарського суду Івано-Франківської області на стадію підготовчого судового засідання.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановленні ст. ст. 287,288 ГПК України.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повна постанова складена 06.10.2025.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Галушко Н.А.

суддя Орищин Г.В.