ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/2523/22 (922/2788/25)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

при секретарі судового засідання Зубко Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Харківводоканал"
до Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод"
про стягнення коштів в межах справ про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод"
за участю сторін:

пр-к позивача - Капустник Ю.О.,

пр-к відповідача - ПодскребалінО.О.,

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СПРАВИ ТА ДОВОДИ УЧАСНИКІВ.

Комунальне підприємство "Харківводоканал" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод", в якій просить суд стягнути заборгованість у загальному розмірі 3 224 037,06 грн, з яких: заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення 3 222 496,09 грн, заборгованість за абонентське обслуговування 1540,97 грн. Судові витрати зі сплати судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договору надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення № ІІІ-9016/07-АПК-2 від 01.03.2006 р.

В провадженні Господарського суду Харківської області у складі судді Міньковського С.В. перебуває справа про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод".

Враховуючи вищевикладене, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.08.2025 позовна заява в межах справи про банкрутство (вхідний номер 2788/25 від 12.08.2025) передана на розгляд судді Міньковського С.В.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.08.2025 відкрито провадження у справі за вказаним позовом, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, встановлено відповідачу строк 15 календарних днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву та заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з доказами їхнього надсилання (надання) позивачу; встановлено позивачу строк 5 календарних днів з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив з доказами її надсилання (надання) відповідачу та заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; встановлено відповідачу строк 5 календарних днів з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду заперечень з доказами їхнього надсилання (надання) позивачу.

27.08.025 через підсистему Електронний суд від представника відповідача надійшло клопотання, в якому він просить суд здійснювати розгляд справи № 922/2523/22 (922/2788/25) за правилами загального позовного провадження.

28.08.2025 через підсистему Електронний суд від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заборгованість визнає частково, однак зазначає, що позивачем в суму позову включені періоди, що підпадають під дію мораторію, позовна заява містить розрахунки сум заборгованості з обсягами, сумами заборгованості та періодами, яка не містить повного розрахунку заборгованості та формули її утворення.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.08.2025 клопотання відповідача (вх.№19686 від 27.08.2025) про розгляд справи за правилами загального позовного провадження задоволено; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; почато підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 30.09.2025.

01.09.2025 через підсистему Електронний суд від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що КП "Харківводоканал" вважає не обґрунтованим відзив на позовну заяву, та зазначає, що днем введення мораторію є 23.03.2023 і він розповсюджується на вимоги строк виконання яких настав до дня введення мораторію, натомість позивач звернувся з позовною заявою про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення з відповідача яка виникла за період з 01.03.2023 по 30.06.2025, рахунок за березень 2023 року отримані споживачем 12.04.2023 про що є відмітка в повідомленні про вручення рахунків, тобто строк виконання зобов`язань настав після введення мораторію ухвалою господарського суду Харківської області від 23.03.2023 у справі 922/2523/22, у зв`язку з чим позивач не може погодитися з викладеним у відзиві на позовну заяву.

11.09.2025 через підсистему Електронний суд від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву аналогічний за змістом, що був поданий відповідачем 28.08.2025.

26.09.2025 через підсистему Електронний суд від представника відповідача надійшло клопотання, в якому відповідач позовні вимоги визнає повністю та просить суд розстрочити виконання рішення по справі № 922/2523/22 (922/2788/25) на вісім місяців шляхом встановлення сплати грошових коштів у сумі 3224037,06 грн, з яких: заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення 3 222 496,09 грн, заборгованість за абонентське обслуговування 1540,97 грн, в наступному порядку:

1) до 07.10.2025 р. - 460 576,72 грн та судовий збір в сумі 19 344,22 грн;

2) до 07.11.2025 р. - 460 576,72 грн;

3) до 07.12.2025 р. - 460 576,72 грн;

4) до 07.01.2026 р. - 460 576,72 грн;

5) до 07.02.2026 р. - 460 576,72 грн;

6) до 07.03.2026 р. - 460 576,72 грн;

7) до 07.04.2026 р. - 460 576,74 грн.

Присутній в судовому засіданні 30.09.2025 представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення.

Присутній в судовому засіданні 30.09.2025 представник відповідача визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить розстрочити виконання рішення відповідно до графіку, який зазначений в клопотанні.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ВИСНОВОК СУДУ.

Відповідно ч.ч. 3, 4 ст. 185 ГПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.

Згідно ст. 191 ГПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Повноваження представника відповідача Хміль Сергія Івановича на представництво інтересів Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод", який є директором підприємства, підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Таким чином, представник відповідача уповноважений на вчинення такої процесуальної дії як визнання позову, і його дії не суперечать інтересам Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод".

Враховуючи факт визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе у підготовчому засіданні розглянути спір по суті та ухвалити рішення.

При цьому суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, констатує, що представник відповідача не обмежений у повноваженнях щодо визнання позову, матеріали справи не містять доказів того, що визнання відповідачем позову у цій справі суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані до них докази, суд встановив наступне.

01.03.2006 між КП "Харківводоканал" та Приватним акціонерним товариством "Харківський підшипниковий завод" укладено укладено Договір на приймання стічних вод (надання послуг водовідведення) №ІІІ-9016/07-АПК-2, із змінами внесеними додатковими угодами від 20.01.2012, 02.12.2013, 07.05.2018, 25.11.2019, які є невід`ємними частинами Договору.

Відповідно до рішення Харківської міської ради від 12.01.2011 №132/11 "Про реорганізацію шляхом приєднання комунального підприємства "Виробничо-технологічне підприємство "Вода", КП ВТП "Вода" було приєднане до Комунального підприємства каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод".

Згідно із рішенням Харківської міської ради від 23.12.2011 №577/11 "Про перейменування комунального підприємства каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод", та розпорядження Департаменту економіки та комунального майна Управління комунального майна та приватизації від 25.01.12 № 66, затверджена нова редакція статуту КП КГ "Харківкомуночиствод", в якій змінено найменування Комунального підприємства каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод" на Комунальне підприємство "Харківводоканал".

26.01.2012 була проведена державна реєстрація нової редакції статуту КП "Харківводоканал".

Відповідно до умов договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення № ІІІ-9016/07-АПК-2 від 01.03.2006, позивач зобов`язався надати послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а відповідач - своєчасно та в повному обсязі проводити оплату за надані послуги відповідно до затверджених тарифів (п. 1.1 та п.1.2 Договору).

20.01.2012 між Комунальним підприємство "Харківводоканал" та Приватним акціонерним товариством "Харківський підшипниковий завод" укладено додаткову угоду до договору, згідно якої вказаний договір викладено в новій редакції: Договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Відповідно до нової редакції договору Комунальне підприємство "Харківводоканал" зобов`язалось надати послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а відповідач своєчасно та в повному обсязі проводити оплату за надані послуги відповідно до затверджених тарифів.

Як вказує позивач, свої зобов`язання ним виконані у повному обсязі, надано відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення за особовим рахунком № 08040 та № 08040н, що складаються з фактичних обсягів водоспоживання, водовідведення.

Згідно пункту 1.1. договору та додаткової угоди позивач зобов`язується надавати відповідачеві послуги з централізованого водопостачання та водовідведення згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до пункту 1.2. договору та додаткової угоди відповідач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі проводити оплату послуг відповідно до затверджених тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення у строки та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно пункту 4.1. договору та додаткової угоди оплата наданих послуг та інших категорій платежів здійснюється відповідачем щомісяця на підставі платіжних документів, рахунків позивача тощо і затверджених тарифів за обсяги спожитої води та скинутих стічних вод, що визначені умовами цього договору в 7-денний термін після отримання платіжного документу, рахунку позивача, тощо.

Відповідно до пункту 4.2. договору та додаткової угоди розмір тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення визначається в установленому діючим законодавством України порядку і не потребує додаткового узгодження між сторонами та внесення змін до договору.

Згідно обсягу наданих послуг з водопостачання і централізованого водовідведення та з урахуванням діючих тарифів (ст. 17 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 22.12.2021 № 2894 "Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення КП "Харківводоканал", Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 31.07.2024 № 1399 "Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення КП "Харківводоканал", постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.12.2024 № 2335) за період з 01.03.2023 по 30.06.2025 включно, відповідачу за особовим рахунком № 08040 була нарахована плата (в тому числі і за абонентське обслуговування) у сумі 5 552 943,57 грн та виставлені рахунки на цю суму відповідно до ч. 1 ст. 198 ГК України та п. 4.4 Договору від 01.03.2006 № ІІІ-9016/07-АПК-2 та за особовим рахунком № 08040н була нарахована плата (в тому числі і за абонентське обслуговування) у сумі 259 453,99 грн та виставлені рахунки на цю суму відповідно до ч. 1 ст. 198 ГК України та п. 4.4 Договору від 01.03.2006 № ІІІ-9016/07- АПК-2.

Як вказує позивач, сума заборгованості за особовим рахунком № 08040 частково була сплачена у сумі 2 410 008,48 грн, а також частково була сплачена заборгованість за особовим рахунком № 08040н у сумі 148 352,02 грн.

Судом встановлено, що залишок боргу відповідача за особовим рахунком №08040 складає 3 112 935,09 грн, залишок боргу відповідача за особовим рахунком №08040н складає 111 101,97 грн, що разом становить 3 224 037,06 грн, з яких:

- заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення 3 222 496,09 грн;

- заборгованість за абонентське обслуговування 1 540,97 грн.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Згідно статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статтей 525 та 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод" на користь позивача 3 224 037,06 грн заборгованості задовольнити.

Щодо клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення, суд зазначає.

Відповідно до частин 1, 3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно частини 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до частини 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Таким чином, законодавець у будь-якому випадку пов`язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, виключними обставинами, що ускладнюють виконання судового рішення.

Отже, підставою для відстрочення або розстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк, встановлений судом.

В рішенні Конституційного Суду України N 5-пр/2013 від 26 червня 2013 року зазначено, що відстрочення або розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

При цьому, затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (рішення ЄСПЛ у справі Іммобільяре Саффі проти Італії, заява N 22774/93, п. 74).

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції (ухвала ЄСПЛ від 07 жовтня 2003 року у справі Корнілов та інші проти України, заява № 36575/02, тривалість виконання вісім місяців). І навіть два роки та сім місяців не визнавались надмірними і не розглядалися як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого статтею 6 Конвенції (ухвала від 17 вересня 2002 року у справі "Крапивницький та інші проти України", заява № 60858/00).

Таким чином, для з`ясування обставин чи є період виконання рішення надмірно тривалим, варто звернути увагу на особливі обставини кожної справи.

Розстрочення виконання рішення суду має здійснюватися з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора. Тобто, важливим є досягти балансу інтересів сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16 квітня 2018 року у справі № 920/199/16.

Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочки виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку розстрочки.

Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

При цьому, господарське процесуальне законодавство надає суду право відстрочити або розстрочити виконання судового рішення, але розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Суд враховує те, що стосовно Приватного акціонерного підприємства "Харківський підшипниковий завод" відкрито провадження у справі про банкрутство, введено процедуру розпорядження майном, підприємство перебуває у тяжкому фінансовому стані, що об`єктивно ускладнює своєчасне та повне виконання рішення суду.

Розстрочення виконання рішення у даній справі протягом восьми місяців рівними частинами не порушить баланс інтересів сторін, а досягне мети виконання судового рішення при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для відповідача з інтересом позивача, сприятиме можливості продовження господарської діяльності відповідача і зробить реальною можливість отримання позивачем стягнутих за рішенням суду коштів.

Отже, враховуючи вказане вище, суд дійшов висновку про можливість розстрочення виконання рішення суду на вісім місяців.

За таких обставин, заява відповідача про розстрочення виконання рішення підлягає задоволенню, з наданням відповідачу розстрочення виконання рішення в частині стягнення боргу за договором до 07.04.2026 року рівними щомісячними платежами кожного місяця.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Частиною 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" також встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відтак, враховуючи, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, п`ятдесят відсотків судового збору, який підлягав сплаті при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 19344,22 грн, судовий збір у розмірі 19344,22 грн повертається позивачу з Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 626, 627 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 130, 185, 191, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного підприємства "Харківський підшипниковий завод" (61089, м. Харків, пр. Індустріальний, 3, ) на користь Комунального підприємства "Харківводоканал" (61052, м. Харків, вул. Конторська, 90, ) заборгованість в розмірі 3 224 037,06 грн, а також судовий збір у розмірі 19 344,22 грн. Всього: 3243381,28 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Розстрочити виконання рішення суду на 8 місяців в наступному порядку:

- до 07.10.2025 р. 460 576,72 грн та судовий збір в сумі 19344,22 грн;

- до 07.11.2025 р. - 460 576,72 грн;

- до 07.12.2025 р. - 460 576,72 грн;

- до 07.01.2026 р. - 460 576,72 грн;

- до 07.02.2026 р. - 460 576,72 грн;

- до 07.03.2026 р. - 460 576,72 грн;

- до 07.04.2026 р. - 460 576,74 грн.

5. Управлінню державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Харкова повернути позивачу, Комунальному підприємству "Харківводоканал" (61052, м. Харків, вул. Конторська, 90, ), з Державного бюджету судовий збір в сумі 19 344,22 грн, сплаченого до Господарського суду Харківської області згідно з платіжною інструкцією №6700 від 08.08.2025, відповідно до ч.1 ст.130 ГПК України та ч.3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

6. Рішення направити позивачу, відповідачу, розпоряднику майна.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "03" жовтня 2025 р.

Суддя С.В. Міньковський