29 вересня 2025 року
cправа № 906/1219/24
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Берднік І.С. - головуючого, Зуєва В.А., Міщенка І.С.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області
про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат
у справі № 906/1219/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Надра Інвест»
до Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області
про визнання протиправним та скасування рішення в частині та визнання укладеною додаткової угоди,
Постановою Верховного Суду від 17.09.2025 касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Надра Інвест» (далі - ТОВ «Надра Інвест») залишено без задоволення. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.07.2025, додаткову постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.08.2025 та рішення Господарського суду Житомирської області від 07.05.2025 у справі № 906/1219/24 залишено без змін.
19.09.2025 Хорошівська селищна рада Житомирського району Житомирської області (далі - Хорошівська селищна рада) через систему «Електронний суд» подала до Суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи № 906/1219/24 у суді касаційної інстанції, про що відповідачем було заявлено у відзиві на касаційну скаргу ТОВ «Надра Інвест».
Хорошівська селищна рада просить стягнути з ТОВ «Надра Інвест» на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.09.2025 постановлено здійснити розгляд заяви Хорошівської селищної ради про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі № 906/1219/24 без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження
ТОВ «Надра Інвест» не скористалося своїм правом на подання заперечення або клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені у заяві доводи та перевіривши матеріали справи, Верховний Суд дійшов таких висновків.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За змістом статті 123 ГПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною 1 статті 126 ГПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
У частині 2 статті 126 ГПК установлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 126 ГПК).
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 ГПК).
За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до статті 19 зазначеного Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За змістом наведеної норми адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Як свідчать матеріали справи, 18.08.2025 між Хорошівською селищною радою (клієнт) та адвокатом Ващук Ю.С. (адвокат) укладено договір про надання правничої допомоги № 412, за умовами якого адвокат зобов`язуєтеся здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) у справі № 906/1219/24 в суді касаційної інстанції на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язуєтеся оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Види правничої допомоги у даному договорі тлумачаться на підставі положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; - складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного судочинства, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, нотаріусами як державними так і приватними, а також будь-якими іншими установами, організаціями, підприємствами, які вирішують чи можуть вирішувати питання, пов`язані із діяльністю клієнта з усіма правами, наданими КАС, ГПК, ЦПК, у тому числі з правом підписувати та подавати позови, апеляційні та касаційні скарги, відзиви та ін. процесуальні документи, а також запитувати та отримувати інформацію, документи, довідки (пункт 1.1). Сторони погодили, що розмір гонорару адвоката за надання правничої допомоги в суді касаційної інстанції за договором складає 2 500,00 грн за 1 годину роботи адвоката, але не менше 15 000,00 грн, які клієнт зобов`язаний сплатити на розрахунковий рахунок адвоката (пункт 3.1). Сума грошових коштів, що підлягає сплаті, визначається на підставі актів приймання-передачі виконаних робіт/наданих послуг (пункт 3.2). У разі понесення адвокатом додаткових витрат, пов`язаних із використанням транспорту, відправкою поштової кореспонденції тощо, всі понесені додаткові витрати компенсуються клієнтом (пункт 3.3). Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2025, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання (пункт 4.1).
18.09.2025 Хорошівською селищною радою (клієнт) та адвокатом Ващук Ю.С. (адвокат) складено акт приймання-передачі виконаних робіт/наданих послуг (наданої правничої допомоги по Договору № 412 від 18.08.2025), за змістом якого адвокат здає, а клієнт приймає правничу допомогу згідно з договором про надання правничої допомоги від 18.08.2025 № 412, яка полягає в наступному: вивчення касаційної скарги та підготовка відзиву на касаційну скаргу в справі № 906/1219/24 за позовом ТОВ «Надра Інвест» до Хорошівської селищної ради - 4 години; участь в судових засіданнях 10.09.2025 та 17.09.2025 в Верховному Суді у справі № 906/1219/24 - 2 години (пункт 1). Адвокат та клієнт погоджуються, що умови договору в частині наданої правничої допомоги станом на 18.09.2025 виконані в повному об`ємі і сторони не мають жодних претензій одна до одної щодо наданих послуг (пункт 2). Вартість надання правничої допомоги за договором від 18.08.2025 № 412 складає 15 000,00 грн (пункт 3).
До заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат також додано розрахунок (опис робіт/наданих послуг) за договором про надання правничої допомоги від 18.08.2025 № 412, у якому наведено перелік наданих послуг, аналогічний зазначеному в акті приймання-передачі виконаних робіт/наданих послуг (наданої правничої допомоги по Договору № 412 від 18.08.2025), та зазначено, що загальна сума виконаних робіт/наданих послуг становить 15 000,00 грн.
Хорошівська селищна рада дотрималася вимог щодо строків звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, а також подання відповідних доказів, у тому числі на виконання частини 8 статті 129 ГПК, чому передувала відповідна заява, зроблена стороною у відзиві на касаційну скаргу ТОВ «Надра Інвест» у справі № 906/1219/24.
Суд касаційної інстанції при вирішенні питання відшкодування витрат на професійну правничу допомогу ураховує, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (подібні за змістом висновки наведено у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, додаткова постанова Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22).
Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.
При цьому на предмет відповідності критеріям, зазначеним у частині 5 статті 129 ГПК, суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 ГПК, також визначені положеннями частин 6, 7 та 9 статті 129 ГПК.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 ГПК).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічні за змістом висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина 1 статті 169 ГПК).
Тобто саме зацікавлена сторона має вчиняти певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.
Як зазначалося вище, ТОВ «Надра Інвест» не скористалося своїм правом на подання заперечення або клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Натомість Хорошівською селищною радою надано докази щодо характеру та обсягу наданих адвокатом послуг та підтверджено документально витрати відповідача на правничу допомогу в суді касаційної інстанції у сумі 15 000,00 грн, що відповідає принципам розумності у цих правовідносинах, є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору.
З урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, керуючись, у тому числі такими критеріями як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також, ураховуючи критерій розумності розміру витрат, виходячи з конкретних обставин справи, Суд дійшов висновку, що доведеними є витрати відповідача на правничу допомогу в суді касаційної інстанції у сумі 15 000,00 грн, у зв`язку із чим заява Хорошівської селищної ради про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 906/1219/24 підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
1. Заяву Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі № 906/1219/24 задовольнити.
3. Доручити Господарському суду Житомирської області видати відповідний наказ.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя І.С. Берднік
Судді: В.А. Зуєв