РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.09.2025Справа № 910/7868/25

Господарський суд міста Києва в складі судді Привалова А.І., за участю секретаря судового засідання Ягельської А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження

справу № 910/7868/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-промислова група

"Югенергопромтранс"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

про стягнення 1 690 831,94 грн

За участю представників сторін:

від позивача: Муравський С.П.;

від відповідача: Акуленко А.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерго-промислова група "Югенергопромтранс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення 1 690 831,94 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором № 14814/01 від 06.02.2018 (зі змінами) у період з квітня по червень 2022 року, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 1 690 831,94 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2025 відкрито провадження у справі № 910/7868/25, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 17.07.2025.

15.07.2025 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечує.

У підготовчому засіданні 17.07.2025 оголошено перерву до 21.08.2025 за клопотання представника позивача, який просив надати можливість ознайомитись з відзивом на позов та підготувати відповідь на відзив.

30.07.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив.

07.08.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

20.08.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

Присутній у судовому засіданні 21.08.2025 представник позивача заперечив проти задоволення клопотання відповідача та зупинення провадження у справі, зазначивши про необґрунтованість поданого клопотання, та просив призначити справу до судового розгляду.

Представник відповідача просив задовольнити клопотання про зупинення провадження у справі.

Суд, розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №910/7868/25 до закінчення розгляду ОП КГС/ Великою Палатою Верховного Суду та опублікування повного тексту у справі №910/10365/15, дійшов висновку про відмову в його задоволенні, оскільки виходячи з підстав і предмету спору у даній справі, висновки Верховного Суду у справі №910/10365/15 не можуть вплинути на вирішення спору у справі № 910/7868/25.

Ураховуючи відсутність у підготовчому засіданні 21.08.2025 будь-яких заяв і клопотань представників сторін, суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 18.09.2025, яка занесена до протоколу судового засідання від 21.08.2025.

Представник позивача у судовому засіданні 18.09.2025 позовні вимоги підтримав з посиланням на обставини, наведені у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечив з посиланням на обставини, наведені у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні 18.09.2025, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

06.02.2018 між Державним підприємством Гарантований покупець (Гарантований покупець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерго-Промислова група Югенергопромтранс (виробник за зеленим тарифом за договором) був укладений Договір № 14814/01.

В подальшому між сторонами укладено ряд додаткових угод, відповідно до яких внесено зміни та доповнення до договору, зокрема Додатковою угодою № 278/01 від 30.06.2019, статті 1-10 Договору замінено статтями 1-8 в новій редакції.

За умовами пункту 1.1 Договору (в редакції Додаткової угоди № 278/01 від 30.06.2019), виробник за зеленим тарифом зобов`язався продавати, а гарантований покупець зобов`язався купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену виробником за зеленим тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі електричної енергії за зеленим тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 2.1 Договору, сторони визнають свої зобов`язання згідно з Законом України Про ринок електричної енергії, Порядком, Правилами ринку, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 307 та керуються їх положеннями та положеннями законодавства України при виконанні цього договору.

Пунктом 2.3 договору сторони погодили, що виробник за зеленим тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець - купувати всю відпущену електричну енергію виробника в точках комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць виробника за встановленим йому зеленим тарифом з урахуванням надбавки до тарифу.

Відповідно до пунктів 2.4, 2.5 договору, сторони погодили, що виробник за зеленим тарифом продає гарантованому покупцеві електричну енергію відповідно до Порядку за тарифами, величини яких для кожної генеруючої одиниці за зеленим тарифом встановлені Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у національній валюті України. Вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у виробників за зеленим тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці за зеленим тарифом.

Відповідно до пунктів 3.2, 3.3 Договору, розрахунок за куплену гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок виробника за зеленим тарифом, з урахуванням ПДВ. Оплата електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавців за зеленим тарифом у розрахунковому місяці, оплата продавцем за зеленим тарифом частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця, формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів приймання-передачі частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця здійснюються згідно з главою 10 Порядку або главою 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами.

Пунктом 4.5 договору унормовано, що гарантований покупець зобов`язаний купувати у виробника за зеленим тарифом вироблену електричну енергію за винятком обсягів електричної енергії, необхідних для власних потреб, а також у повному обсязі здійснювати своєчасні розрахунки за куплену в позивача електричну енергію.

Відповідно до Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено порядок розрахунку платежів та порядок їх здійснення гарантованим покупцем споживачам за зеленим тарифом.

Фактичний обсяг відпущеної/спожитої продавцем електричної енергії визначається в кожному розрахунковому місяці, щодо якого здійснюється оплата відповідно до договору (пункт 8.3 Порядку).

Пунктом 10.1 Порядку встановлено, що до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП уповноваженої особи, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП уповноваженої особи, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

З урахуванням положень глав 7 та 8 цього Порядку гарантований покупець протягом двох робочих днів з дня отримання сертифікованих даних комерційного обліку електричної енергії від адміністратора комерційного обліку здійснює розрахунок вартості електричної енергії, за яку здійснюється оплата продавцю за розрахунковий місяць, та направляє йому акт купівлі-продажу в електронному вигляді, підписаний зі своєї сторони КЕП уповноваженої особи, на електронну адресу (пункт 10.2 Порядку).

Згідно пункту 10.3 Порядку, після отримання від гарантованого покупця на електронну адресу акта купівлі-продажу продавець надає у триденний строк з дати отримання актів купівлі-продажу гарантованому покупцю два примірники акта купівлі-продажу, підписані зі своєї сторони. Гарантований покупець у п`ятиденний строк з дати отримання актів купівлі-продажу підписує їх зі своєї сторони та надсилає продавцю один примірник поштою.

Відповідно до пункту 10.4 Порядку, після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів. У разі необхідності оплати продавцем спожитої електричної енергії продавець здійснює таку оплату протягом двох робочих днів з дати отримання від гарантованого покупця підписаного КЕП уповноваженої особи акта купівлі-продажу.

На виконання умов договору позивач протягом другого кварталу 2022 року продав, а відповідач купив всю відпущену електричну енергію, вироблену продавцем за зеленим тарифом, що підтверджується актами купівлі - продажу електроенергії:

- за квітень 2022 року від 30.04.2022 на суму 7 379 847,72 грн;

- за травень 2022 року від 31.05.202 на суму 8 851 288,82 грн;

- за червень 2022 року від 30.06.2022 на суму 8 182 287,29 грн;

та підписаним сторонами актами коригування до актів купівлі-продажу електроенергії.

Відповідно до пункту 4.1 договору, продавець за зеленим тарифом має право вимагати від гарантованого покупця повну та своєчасну оплату товарної продукції відповідно до глави 3 цього договору.

Пунктом 4.5 договору визначено, що гарантований покупець зобов`язаний: купувати у продавця за зеленим тарифом вироблену електричну енергію, за винятком обсягів електричної енергії, необхідних для власних потреб; у повному обсязі здійснювати своєчасні розрахунки за куплену у продавця за зеленим тарифом електричну енергію; розраховувати розмір частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії продавця за зеленим тарифом відповідно до глави 9 Порядку.

Згідно з пунктом 8 частини 9 статті. 65 Закону України Про ринок електричної енергії, гарантований покупець зобов`язаний сплачувати своєчасно та в повному обсязі за електричну енергію, куплену у виробників, яким встановлено зелений тариф, а також у виробників, які за результатами аукціону набули право на підтримку.

Беручи до уваги умови договору та пункту 10.1 Порядку, зобов`язання з оплати поставленої позивачем електричної енергії за 1-10 дні місяця мало бути виконане відповідачем у строк до 15 числа (включно) розрахункового місяця, а з оплати поставленої електричної енергії за 11-20 дні місяця до 25 числа включно розрахункового місяця.

Постановами НКРЕКП затверджений розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої гарантованим покупцем у наступні періоди: постанови № 1117 від 09.09.2022, № 557 від 31.05.2022, № 1190 від 20.09.2022 та № 473 від 14.03.2022 у період з жовтня 2021 року по серпень 2022 року.

Враховуючи вимоги пункту 10.4 Порядку та зазначені вище Постанови НКРЕКП, відповідач повинен був здійснити остаточний розрахунок з Товариством з обмеженою відповідальністю Енерго-Промислова група Югенергопромтранс із забезпеченням товариству 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів протягом трьох/п`яти робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці.

У листопаді 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерго-промислова група «Югенергопромтранс» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом, в якому просило стягнути з Державного підприємства «Гарантований покупець» заборгованість за січень-вересень 2022 року у розмірі 10 866 006,63 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.11.2023 у справі № 910/12634/22, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2024, стягнуто з Державного підприємства «Гарантований покупець» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-промислова група «Югенергопромтранс» заборгованість у розмірі 9 718 221 грн 62 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 145 773 грн 33 коп.

Як зазначив позивач, що також не оспорюється відповідачем, заборгованість за поставлену у період квітень-червень 2022 року електричну енергію за «зеленим» тарифом та підписаними сторонами актами купівлі-продажу електроенергії на даний час погашена.

Водночас, 03.11.2023 НКРЕКП постановою № 2057 Про встановлення на 2 квартал 2022 року зелених тарифів на електричну енергію та надбавки до зелених тарифів за дотримання рівня використання обладнання українського виробництва для суб`єктів господарювання установила Товариству з обмеженою відповідальністю «Енерго-промислова група «Югенергопромтранс» зелений тариф на електричну енергію на 2 квартал 2022 року в розмірі 419,30 коп/кВт*год.

Тобто, у відповідності до встановлених постановою НКРЕКП від 03.11.2023 №2057 розмірів зелених тарифів на електричну енергію та надбавок до зелених тарифів за дотримання рівня використання обладнання українського виробництва для суб`єктів господарювання, Товариство з обмеженою відповідальністю Енерго-промислова група Югенергопромтранс має право на додаткове отримання грошових коштів у розмірі 1 690 831,94 грн.

24.04.2024 позивач звернувся до відповідача з претензією щодо погашення заборгованості в розмірі 1 780 279,03 грн, яка виникла у відповідності до встановлених постановами НКРЕКП від 03.11.2023 №2057, № 2058 розмірів зелених тарифів на електричну енергію та надбавок до зелених тарифів за 2-й та 3-й квартали 2022 року.

Відповідач вказану претензію залишив без відповіді та задоволення, що стало підставою звернення у серпні 2024 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-промислова група «Югенергопромтранс» до Господарського суду міста Києва з позовом, в якому позивач просив стягнути з Державного підприємства «Гарантований покупець» заборгованість у розмірі 1 780 279,03 грн, яка виникла у зв`язку з прийняттям постанов НКРЕКП від 03.11.2023 №2057, № 2058.

Під час розгляду справи № 910/9588/24 позивач звернувся із заявою про зменшення позовних вимог до 89 447,09 грн, тобто залишивши тільки вимогу щодо стягнення заборгованості лише за 3-й квартал 2022 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.11.2024 у справі № 910/9588/24, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2025, стягнуто з Державного підприємства «Гарантований покупець» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-промислова група «Югенергопромтранс» заборгованість у розмірі 89 447,09 грн.

Таким чином, предмети спору у справах №910/12634/22, №910/9588/24 та у справі №910/7868/25 є різними, хоча і пов`язані між собою підставами виникнення та поданими доказами.

Отже, позивач у справі №910/7868/25 просить стягнути різницю між документально підтвердженим розміром заборгованості відповідача за 2-й квартал 2022 року та вимогою позивача, яка склалася у результаті самостійного перерахування ставки зеленого тарифу та надбавки на підставі оприлюдненої 03.11.2023 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2057.

Відповідач проти позову заперечив, посилаючись на те, що позивач не надав будь-яких належних та допустимих доказів, а саме первинних документів на підтвердження наявності у Гарантованого покупця обов`язку додатково сплатити 1 690 831,94 грн.

На переконання відповідача, постанови НКРЕКП від 03.11.2023 № 2057 та № 2058 про встановлення на 2 та третій квартал 2022 року зелених тарифів на електричну енергію та надбавки до зелених тарифів за дотримання рівня використання обладнання українського виробництва для суб`єктів господарювання не зумовлюють виникнення у відповідача господарського зобов`язання з оплати вартості електричної енергії, понад погоджений сторонами в актах розмір.

Крім того, у позивача відсутні повноваження для самостійного перерахування вартості електричної енергії за зеленим тарифом.

Також, відповідач у відзиві на позовну заяву навів заперечення щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, між сторонами склались правовідносини, пов`язані із наданням послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, на підставі Договору.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, врегулювання відносини, пов`язаних з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначені Законом України Про ринок електричної енергії.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 30 Закону України Про ринок електричної енергії Товариство має право на своєчасне та у повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів на ринку електричної енергії та за допоміжні послуги.

Згідно з частиною 1 статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 65 Закону України Про ринок електричної енергії встановлено, що гарантований покупець зобов`язаний купувати у суб`єктів господарювання, яким встановлено зелений тариф, або у суб`єктів господарювання, які за результатами аукціону набули право на підтримку, всю відпущену електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), за встановленим їм зеленим тарифом, аукціонною ціною з урахуванням надбавки до нього/неї протягом всього строку застосування зеленого тарифу або строку дії підтримки, якщо такі суб`єкти господарювання входять до складу балансуючої групи гарантованого покупця. При цьому у кожному розрахунковому періоді (місяці) обсяг відпуску електричної енергії, виробленої на об`єкті електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), визначається за вирахуванням обсягу витрат електричної енергії на власні потреби в електричній енергії відповідного об`єкта електроенергетики згідно з показниками приладів обліку на власні потреби.

За змістом частин 4-5 статті 65 Закону України Про ринок електричної енергії гарантований покупець зобов`язаний купувати весь обсяг електричної енергії, відпущеної виробниками, які за результатами аукціону набули право на підтримку, за аукціонною ціною з урахуванням надбавки до неї протягом всього строку надання підтримки, якщо такі виробники входять до складу балансуючої групи гарантованого покупця.

Обсяг відпущеної такими виробниками електричної енергії у кожному розрахунковому періоді (місяці) визначається за вирахуванням обсягу витрат електричної енергії на власні потреби в електричній енергії відповідного об`єкта електроенергетики згідно з показниками приладів обліку на власні потреби.

Купівля-продаж такої електричної енергії здійснюється на підставі договору купівлі-продажу електричної енергії між гарантованим покупцем та суб`єктом господарювання, який за результатами аукціону набув право на підтримку, що укладається відповідно до частини п`ятої статті 71 цього Закону.

Гарантований покупець здійснює оплату електричної енергії, купленої за зеленим тарифом та за аукціонною ціною, за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), на підставі даних комерційного обліку, отриманих від адміністратора комерційного обліку, у порядку та строки, визначені відповідними договорами.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

В силу вимог статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

З доданих до справи належних і допустимих доказів судом установлено, що в межах виконання договору мало місце постачання позивачем електричної енергії відповідачу у квітні-червні 2022 року, яке супроводжувалось підписанням щомісячних актів купівлі-продажу електроенергії.

Внаслідок прийняття постанови НКРЕКП № 2057 від 03.11.2023 змінився розмір ставки зеленого тарифу, тоді як обсяг відпущеної електроенергії протягом квітня-червня 2022 року є незмінним, він погоджений сторонами в актах купівлі-продажу за квітень від 30.04.2022 року, за травень від 31.05.2022, за червень від 30.06.2022.

Водночас, НКРЕКП постановою №2057 від 03.11.2023 привів у відповідність до закону розміри ставок зеленого тарифу на ІІ квартал 2022 року та на виконання рішень у справах № 640/13467/22 та № 500/3045/22.

Отже, зміна розміру вартості послуги Гарантованого покупця (чи необхiднiсть такої змiни), згiдно з п. 10.4 Порядку № 641 (в редакцiї станом на період вiдпуску), не визначено як пiдставу для змiни строку для здiйснення остаточного розрахунку Гарантованого покупця iз виробником.

Подібний правовий висновок, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.03.2025 у справі № 910/7945/22.

Відповідно до частини четвертої статті 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене вище, оскільки, невиконане зобов`язання з оплати вартості спожитої електричної енергії у розмірі 1 690 831,94 грн підтверджується матеріалами справи, доказів оплати вказаної суми заборгованості відповідачем не надано, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення заборгованості у сумі 1 690 831,94 грн.

З огляду на встановлені вище обставини, судом не приймаються до уваги заперечення відповідача, що позовні вимоги ТОВ Югенергопромтранс не охоплюються актами купівлі-продажу електричної енергії та не підтверджені жодним первинним документом, оскільки не узгоджуються із змістом правовідносин, що склались між сторонами та правовими висновками Верховного Суду, наведеними в аналогічних справах.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі Проніна проти України , в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі Гірвісаарі проти Фінляндії (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Отже, з урахуванням стандарту вірогідності доказів та принципу змагальності у господарському процесі, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та як наслідок їх повне задоволення.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Гарантований покупець" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-Промислова група "Югенергопромтранс"" (08400, Київська обл., Бориспільський район, м. Переяслав, вул. Героїв Дніпра, буд. 38-А, ) заборгованості у розмірі 1 690 831 грн 94 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 25 362 грн 48 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано: 03.10.2025.

Суддя А.І. Привалов