ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/201/25

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.

секретар судового засідання: Рудницька Н.В.

за участю:

прокурора: Рудченко М.М., посвідчення №071186 від 01.03.2023р.;

представника позивача: Вандяєв О.О., діє в порядку самопредставництва згідно виписки з ЄДРЮОФОПГФ;

представника відповідача: Билень Т.Я. - ордер серія ВС №1350459 від 28.02.2025р. (в режимі відеоконференції);

представника третьої особи на стороні позивача: Діброва Л.О. - діє в порядку самопредставництва на підставі виписки з ЄДРЮОФОПГФ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Заступника керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тригірський маєток"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Головне управління ДПС у Житомирській області

про стягнення 6 619 219,27 грн.

Процесуальні дії по справі.

Заступник керівника Житомирської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тригірський маєток" 6619219,27 грн. орендної плати за період 2019-2023 рр.

Ухвалою від 18.02.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Залучено Головне управління ДПС у Житомирській області до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача. Підготовче засідання призначено на 25 березня 2025 р.

27.02.2025р. від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ГУ ДПС у Житомирській області надійшли пояснення до позовної заяви (т.1 а.с.60-65).

03.03.2025р. ТОВ "Тригірський маєток" подано відзив на позовну заяву (т.1 а.с. 111-163).

11.03.2025р. від прокуратури надійшла відповідь на відзив (т.1 а.с. 164-170).

13.03.2025р. від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (т.1 а.с. 171-180).

21.03.2025р. від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, у зв`язку з розглядом Житомирським окружним адміністративним судом справи №240/792/25 за позовом ТОВ "Тригірський маєток" до ГУ ДПС України у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.01.2025р. (т.1 а.с.182-187). Ухвалою від 01.04.2025р. суд відмовив у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

25.03.2025р. в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 01.04.2025р.

Ухвалою від 01.04.2025р. суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 06.05.2025р.

В судовому засіданні від 06.05.2025 р. оголошувалась перерва до 15.05.2025р.

Ухвалою від 15.05.2025р. суд відклав розгляд справи по суті на 05.06.2025р.

02.06.2025р. від ГУ ДПС у Житомирській області надійшла заява про виклик та допит свідка (т.2 а.с. 1-11).

02.06.2025р. від відповідача надійшли заперечення на заяву третьої особи про виклик та допит свідків (т.2 а.с.13-21).

Ухвалою від 05.06.2025р. суд відмовив в задоволенні заяви третьої особи від 02.06.2025р. та ухвалив перейти зі стадії розгляду справи по суті до стадії підготовчого провадження. Призначити підготовче судове засідання на 10.07.2025р.

12.06.2025р. відповідачем на виконання вимог суду подано заяву та докази в підтвердження проведених розрахунків (т.2 а.с.34-120).

24.06.2025р. третя особа на виконання вимог суду подала додаткові пояснення та докази на підтвердження обставин, викладених у поясненні (т.2 а.с. 122-168).

Протокольною ухвалою від 10.07.2025р. суд оголосив перерву в судовому засіданні, у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги до 24.07.2025р.

15.07.2025р. від відповідача надійшли письмові пояснення у справі (т.2 а.с. 171-187).

24.07.2025р. від відповідача надійшла заява про долучення розрахунку відповідно до норм ПКУ до договору оренди (т.2 а.с. 188-196).

Ухвалою від 24.07.2025р. суд закрив підготовче провадження та призначив справу №906/201/25 до судового розгляду по суті на 04.09.2025р.

04.09.2025р. в судовому засіданні на стадії з`ясування обставин та перевірки їх доказами судом оголошено перерву до 18.09.2025р.

В судовому засіданні від 18.09.2025р. суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення. Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 29.09.2025р.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги прокурора обгрунтовані порушенням з боку відповідача умов договору оренди землі № 80, укладеного 01.07.2019р. між Житомирською обласною державною адміністрацією та ТОВ «Тригiрський маєток», щодо нарахування орендних платежів.

Порушення виявлено в ході проведення Головним управлінням ДПС у Житомирській області документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Тригірський маєток» щодо дотримання вимог податкового законодавства в частинні визначення податкового зобов`язання з плати за землю встановлено заниження податкового зобов`язання з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні дiлянки державної або комунальної власності).

Перевіркою встановлено порушення з боку "ТОВ "Тригірський маєток" п 288,1, п. 288.4, п. 288.5 ст. 288 ПК України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні дiлянки державної або комунальної власності) всього у сумі 6619219,27 грн.

Прокурор вважає, що відповідач неправомірно здійснив коригування орендних платежів за період з липня 2019 р. по грудень 2023 р., а орендну плату мав сплачувати відповідно до умов Договору №80 від 01.07.2019р.

Відповідач, заперечуючи позовні вимоги, вказав, що ним не було допущено порушення п. 288.1, п. 288.4, п. 288.5 ст. 288 ПК України, а законність коригування відповідачем оплат орендних платежів шляхом подання уточнюючих податкових декларацій з плати за землю за період з липня 2019 року по грудень 2023 року підтверджується тим, що відповідач здійснює підприємницьку діяльність у галузі гірничодобувної промисловості та є гірничодобувним підприємством, що підтверджується Спеціальним дозволом на користування надрами № 5678, виданий 04.12.2012р., а також Актом про надання гірничого відводу від 09.07.2014р.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

04.12.2012 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Тригірський маєток" отримано Спеціальний дозвіл № 5678 на користування надрами - Новоруднянське родовище для видобування незмінених та порушених вивітрюванням кристалічних порід (габро-норитів, габро-монцонітів та гранодіоритів), придатних для виготовлення щебеню будівельного, а також для виготовлення каменю бутового, відсіви від подрібнення кристалічних порід придатні для благоустрою, рекультивації та планування (т. 1 а.с. 125).

09.07.2014 р. згідно Акта про надання гідничого відводу № 2909 Товариству з обмеженою відповідальністю "Тригірський маєток" надано гірничий відвод з метою розробки Новоруднянського родовища кристалічних порід (габро-норитів, габро-монцонітів та гранодіоритів) (т. 1 а.с. 126).

Розпорядженням Житомирської обласної державної адміністрацiї № 223 від 19.09.2019 р. "Про розпорядження землями державної власності несільськогосподарського призначення" затверджено проект землеустрою щодо вiдведення земельної дiлянки та передано в оренду ТОВ «Тригiрський маєток» земельну ділянку площею 15,2400 га, кадастровий номер :04:000:1580 на території Тетерівської сільської ради для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами (т.1 а.с.30-33).

01.07.2019р. на підставі вищевказаного розпорядження між Житомирською обласною державною адміністрацією та ТОВ «Тригiрський маєток» укладено договір оренди землі №80, строком на 7 років (т.1 а.с.11-16).

Земельна ділянка площею 15,2400 га, кадастровий номер :04:000:1580 01.07.2019 р. передана ТОВ «Тригiрський маєток» за актом приймання-передачі об`єкта оренди (т.1 а.с.17-18).

Відповідно до пункту 2 договору №80 в оренду передається земельна ділянка, загальною площею 15,2400 га, в тому числі під відкритими розробками, шахтами, кар`єрами, торфорозробками та відповідними спорудами.

Згідно п. 4 даного договору, нормативна грошова оцінка земельної дiлянки становить: 37519931,06 грн., яка затверджена рішенням 22 сесії 7 скликання Житомирської районної ради від 21.12.2018р. №784.

Відповідно до пункту 8 договору, сторони домовились, що:

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, розмір якої становить:

- 3% відсотки вiд нормативної грошової оцінки земельної дiлянки перший рік, а саме 1 125 597,93 грн. на рік;

- 4% відсотки вiд нормативної грошової оцiнки земельної дiлянки другий рік, а саме 1 500 797,24 грн. на рік;

- 5% відсотків вiд нормативної грошової оцiнки земельної дiлянки третій рік, а саме 1 875 996,55 грн. на рік;

- 6% відсотків вiд нормативної грошової оцiнки земельної дiлянки четвертий рiк, а саме 2 251 195,86 грн. на рiк;

- 7% відсотків вiд нормативної грошової оцiнки земельної дiлянки п`ятий рік, а саме 2 626 395,17 грн. на рiк;

- 8% відсотків вiд нормативної грошової оцiнки земельної дiлянки шостий рiк а саме 3 001 594,48 грн. на рiк;

- 9% відсотків вiд нормативної грошової оцiнки земельної дiлянки в подальшому, а саме 3 376 793,79 на рiк.

Орендар сплачує плату за землю з дня виникнення права користування земельною ділянкою. Внесення орендної плати на майбутній перiод оренди допускається на термін до кінця календарного року, в якому договір оренди земельної дiлянки був підписаний.

Згідно із пунктом 9 договору, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації.

У пункті 10 договору сторони погодили, що орендна плата сплачується рівними частками орендарем земельної дiлянки за податковий перiод, який дорiвнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем (звітного) податкового місяця.

Згідно пункту 11 договору, розмір орендної плати щорічно переглядається у разi:

- змiни умов господарювання, передбачених договором;

- змiни граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим кодексом України, підвищення цін i тарифів, змiни коефіцієнтів індексацiї, визначених законодавством;

- погіршення стану орендованої земельної дiлянки не з вини ОРЕНДАРЯ, що підтверджено документами;

- змiни нормативної грошової оцiнки земельної дiлянки (земельних ділянок) державної власності;

- в iнших випадках, передбачених законом.

Цільове призначення земельної ділянки - для розміщення та експлуатації основних підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами (11.01 згідно КЦВЗ) (п. 14 договору).

Пунктом 31 передбачено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо змiни умов договору спір вирішується у судовому порядку.

За період 2019 - 2023 рр в відповідач сплатив 3288274,03 грн. призначенням платежу "Орендна плата за землю з юридичних осіб" (т. 2 а.с.104-119).

29.05.2024р. на виконання вимог пункту 24 Розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України право комунальної власностi на земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:1580 зареєстровано за Тетерівською сiльською радою.

У квітні 2024 р. ТОВ "Тригірський маєток" до ГУ ДПС Житомирської області подано уточнюючі податкові декларації з плати землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) (т.2 а.с.131,132, 135, 136, 139, 140), якими відповідач зменшив плату за землю на суму 6619219,27 грн. за період 2019 - 2023 рр.

15.05.2024р. ТОВ "Тригірський маєток" до ГУ ДПС у Житомирській області та до Тетерівської сільської ради направлено письмове повідомлення щодо розміру орендної плати за договором оренди землі № 80 від 01.07.2019 р., згідно якого за оренду земельної дiлянки орендна плата буде сплачуватися у розмірі визначеному статтею 284.4 Податкового кодексу України, а саме у розмірі 25% податку, обчисленого відповідно до статей 274 i 277 цього Кодексу, що є значно меншим розміру встановленого умовами договору (а.с.26-27).

21.05.2024р. Тетерівською сiльською радою на адресу ТОВ «Тригiрський маєток» направлено претензію щодо сплати заборгованості по орендній платі в розмірі 5510238,28 грн. (т.1 а.с.24-25).

19.11.2024 р. ГУ ДПС у Житомирській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Тригірський маєток" щодо дотримання вимог податкового законодавства в частині визначення податкового зобов`язання з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за період липень 2019 - грудень 2023 р., про що було складено Акт від 19.11.2024 р. № 23828/06-30-07-02/34969957 (т.1 а.с. 78-87).

10.12.2024 р. ГУ ДПС у Житомирській області винесено податкове повідомлення-рішення № 04, яким повідомлено відповідача про виявлені порушення п. 288.1, п. 288.4, п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України та про збільшення суми грошового зобов`язання зі сплати орендної плати на 8274024,09 грн., з яких 6619219,27 грн. орендна плата та 1654804,82 грн. - штрафні санкції (т. 1 а.с. 88,89).

26.12.2024р. ГУ ДПС у Житомирській області надало інформацію на запит Житомирської окружної прокуратури, що при здійсненні контролю за повнотою оподаткування платників податків, які перебувають на обліку в ГУ ДПС, встановлено, що ТОВ "Тригірський маєток" безпідставно подано (16.04.2024р.) уточнюючі декларації з плати за землю (в частині орендної плати з юридичних осіб) за періоди липень 2019 року - грудень 2023 року (помісячно), в результаті чого зменшено зобов`язання на загальну суму 6619219,27 грн. (т.1 а.с.35-36).

Прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про стягнення з ТОВ "Тригірський маєток" заборгованості по сплаті орендної плати за договором оренди землі №80 від 01.07.2019р. у розмірі 6619219,27 грн., яка виникла за період з липня 2019 р. по зрудень 2023 р.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Прокурором подано позов в інтересах держави в особі Тетерівської сільської ради.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з частиною 1 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частинами 3, 4 статті 53 ГПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Розглядаючи питання обґрунтування прокурором підстав представництва інтересів держави у суді, Великою палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 наголошено, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. При цьому, бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України Про прокуратуру, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси, держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо у відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Сам факт не звернення до суду уповноваженим органом з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави, територіальної громади, свідчить про те, що вказаний орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно зі статтею 143 Конституції України органи місцевого самоврядування вирішують питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції.

Згідно правових висновків Верховного Суду щодо розмежування універсального та сингулярного правонаступництва юридичної особи, зважаючи на те, що норми статті 148-1 та пункту 24 Перехідних положень ЗК України (в редакції, чинній з 27.05.2021р.) у розумінні статті 514 ЦК України не містять жодних застережень чи винятків щодо допустимості переходу до місцевих територіальних громад прав орендодавця за договорами оренди земельних ділянок лише на майбутнє (зокрема права вимагати внесення орендної плати за період після набуття земельної ділянки в комунальну власність).

Оскільки Житомирська обласна державна адміністрація (попередній орендодавець та представник власника) не припинилася як юридична особа, cуд дійшов висновку, що до Тетерівської сільської ради в порядку сингулярного правонаступництва та в силу прямої вказівки закону з 27.05.2021р. перейшли всі права та обов`язки орендодавця (Житомирської ОДА) за договором оренди від 01.07.2019р., в тому числі право кредитора вимагати сплати заборгованості з орендної плати за простроченими зобов`язаннями, строк виконання яких настав до 27.05.2021р., оскільки відповідне право кредитора (нового власника) вже існувало на момент переходу цих прав. (див. постанову ВПВС від 18.02.2025 у справі №911/1584/23).

Як свідчать матеріали справи, прокурор звертався до Тетерівської сільської ради з повідомленням про необхідність вжити заходи представницького характеру (звернення до суду) щодо стягнення заборгованості з ТОВ "Тригірський маєток".

Так, 26.12.2024р. за №51-84-9435 вих-24 Житомирською окружною прокуратурою направлено повідомлення до Тетерівської сільської ради у якому зазначено про невиконання орендарем умов договору зі сплати орендної плати, а також бездіяльність Тетерівської сільської ради. Житомирська окружна прокуратура просила повідомити, чи будуть вжиті Тетерівською сільською радою заходи представницького характеру щодо стягнення заборгованості з ТОВ "Тригірський маєток" (т.1 а.с.40-41).

27.12.2024р. за вих. №833 Тетерівська сільська рада повідомила, що у зв`язку з неможливістю вжиття нею заходів представницького характеру, просить Житомирську окружну прокуратуру самостійно скерувати до суду позовну заяву в інтересах держави в особі Тетерівської сільської ради (т.1 а.с.42).

Отже, при зверненні з даним позовом прокурором дотримано норми статті 53 ГПК України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру", визначено уповноважений орган державної влади та орган державного фінансового контролю, а також належним чином обґрунтовано необхідність захисту інтересів держави у спірних правовідносинах.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно з пунктом 3 Прикінцевих і перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються: а) земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій; б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу.

Відповідно до частини 1 статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України "Про оренду землі").

За змістом статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Умови щодо розміру орендної плати, яку повинен сплатувати ТОВ "Тригірський маєток, визначені у розділі "Орендна плата" договору № 80 від 01.07.2019 р., укладеному між Житомирською обласною державною адміністрацією та ТОВ «Тригiрський маєток».

Відповідно до частин 1 та 2 статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Законом України від 07.12.2017р. № 2245-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році" статтю 284 Податкового кодексу України доповнено пунктом 284.4, згідно з яким плата за землю за земельні ділянки, надані гірничодобувним підприємствам для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, справляється у розмірі 25 відсотків податку, обчисленого відповідно до статей 274 і 277 цього Кодексу.

При внесенні змін до пункту 284.4 статті 284 Податкового кодексу України законодавець застосував саме загальне поняття "плата за землю", яке включає як земельний податок так і орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного суду від 09.02.2022 у справі № 904/4748/20).

Пунктом 284.4 статті 284 Податкового кодексу України також визначено суб`єктний склад осіб, щодо яких вона може бути застосована, а саме - гірничодобувні підприємства.

04.12.2012 р. Товариству з обмеженою відповідальністю "Тригірський маєток" надано Спеціальний дозвіл № 5678 на користування надрами, а 09.07.2014 р. надано гірничий відвод з метою розробки Новоруднянського родовища кристалічних порід (габро-норитів, габро-монцонітів та гранодіоритів), що вказує на те, що ТОВ "Тригірський маєток" має статус гірничодобувного підприємства (т. 1 а.с. 125, 126). .

У статті 1 Гірничого закону України від 06.10.1999р., який визначає правові та організаційні засади проведення гірничих робіт, визначено, що гірниче підприємство - цілісний технічно та організаційно відокремлений майновий комплекс засобів і ресурсів для видобутку корисних копалин, будівництва та експлуатації об`єктів із застосуванням гірничих технологій (шахти, рудники, копальні, кар`єри, розрізи, збагачувальні фабрики тощо).

Відповідно до статті 24 Гірничого закону України гірниче підприємство при проведенні гірничих робіт повинно мати: спеціальний дозвіл на користування надрами; акт про надання гірничого відводу (крім користувачів нафтогазоносними надрами); технічний проект, затверджений і погоджений у встановленому порядку; геолого-маркшейдерську, технічну та обліково-контрольну документацію (календарні плани розвитку гірничих робіт, проекти, паспорти, схеми).

Отже, положення пункту 284.4 статті 284 Податкового кодексу України можуть бути застосовані до підприємств, які за своїми ознаками належать до гірничих підприємств, оскільки добування корисних копалин є невід`ємною складовою їх статусу, і його дія поширюється не на всі земельні ділянки, які є в користуванні гірничодобувних підприємств, а лише на ті, що надані для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин (подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 09.04.2024р. у справі №925/1280/21).

Суд бере до уваги правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 16.09.2024р. у справі № 911/1583/23, де зазначено, що застосування пункту 284.4 статті 284 Податкового кодексу України має імперативний характер. Відтак, навіть у випадку, коли сторонами не внесено відповідних змін до договору, це не спростовує необхідності застосування вказаної норми за наявності встановлених обставин для цього.

Крім того, Верховний Суд у вказаній постанові дійшов висновку, що платник податків має право користуватися податковою пільгою з моменту виникнення підстав для її застосування і протягом усього строку її дії (пункт 30.3 статті 30 Податкового кодексу України).

Згідно ст. 30 Податкового кодексу України, податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Платник податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії.

Податкова пільга надається, зокрема, шляхом встановлення зниженої ставки податку та збору.

Суд зазначає, що відповідно до висновків, викладених у постанові ВП ВС від 05.06.2024р. у справі № 914/2848/22, правовідносини з оренди земель державної та комунальної власності характеризуються наявністю імперативних елементів.

Велика Палата Верховного Суду у цій справі дійшла висновку, що за змістом приписів Закону України «Про оренду землі», Закону України «Про оцінку земель» та Податкового кодексу України зміна нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності зумовлює зміну розміру орендної плати. З моменту початку застосування нового розміру нормативної грошової оцінки відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України автоматично змінюються права та обов`язки сторін договору оренди у частині визначення розміру орендної плати, якщо вона встановлена у відсотковому співвідношенні до такої оцінки. За таких обставин сторони не зобов`язані вносити зміни до договору оренди шляхом укладення додаткової угоди, оскільки обов`язок орендаря сплачувати орендну плату у новому розмірі виникає з моменту початку застосування оновленої нормативної грошової оцінки.

З огляду на наведену правову позицію ВП ВС, суд погоджується із доводами відповідача, що пункт 284.4 статті 284 ПК України, згідно якого плата за землю за земельні ділянки, надані гірничодобувним підприємствам для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, справляється у розмірі 25 відсотків податку, обчисленого відповідно до статей 274 і 277 цього Кодексу, є імперативною нормою, тому вона підлягає застосуванню незалежно від інших умов вказаних у договорі оренди землі.

За даними, відображеними в податкових деклараціях з плати за землю за 2019-2023 рр., відповідачем відповідно до приписів п. 284.4 Податкового кодексу нараховано орендної плати за оренду земельної ділянки площею 15,2400 га, кадастровий номер :04:000:1580 у в загальному розмірі 2206406,54 грн. (т.2 а.с.131,132, 135, 136, 139, 140).

Вказана цифра відображена також в матеріалах перевірки ГУ ДПС в Житомирській області.

Суд наголошує, що наявність у ТОВ "Тригірський маєток" заборгованості за оренду земельної ділянки в розмірі 6619219,27 грн. прокурор доводить саме інформацією, отриманою від контролюючого органу, яка у справі є третьою особою без самостійних вимог на предмет спору - ГУ ДПС в Житомирській області.

Так, за даними відображеними ГУ ДПС в Житомирській області в Акті від 19.11.2024 р. № 23828/06-30-07-02/34969957 про результати документальної виїзної перевірки ТОВ "Тригірський маєток" щодо дотримання вимог податкового законодавства в частині визначення податкового зобов`язання з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за період липень 2019 - грудень 2023 р., ТОВ "Тригірський маєток" здійнив нарахування орендної плати в загальній сумі 2206406,54 грн.; за результатами перевірки відповідач мав нарахувати 88256254,81 грн. орендної плати; відхилення становить 6619219,27 грн., яке визначено, як заниження податкового зобов`язання за платежем орендна плата з юридичних осіб.

Суд зауважує, що при зверненні до суду з позовом, прокурор обмежився інформацією податкового органу і не врахував платежі, які були здійснені відповідачем в рахунок погашення нарахованої орендної плати. Специфіка податкової перевірки також не передбачала дослідження питання щодо розміру сплачених коштів. При цьому, заниження податкового зобов`язання не є тотожним поняттю "заборгованість".

Разом з тим, судом встановлено, що за період з 2019р. по 2023р. відповідачем були сплачені кошти в розмірі 3288274,03 грн. призначенням платежу "Орендна плата за землю з юридичних осіб".

Виходячи з суми орендної плати, нарахованої відповідачем у відповідності до імпервтивних норм пункту 284.4 статті 284 ПК України за період з 2019 р. по грудень 2023 р. в сумі 2206406,54 грн., а також сплачених ним за оренду землі коштів в сумі 3288274,03 грн., суд погоджується з доводами відповідача про відсутніть у нього заборгованості перед Тетерівською сільською радою за оренду земельної ділянки площею 15,2400 га, кадастровий номер :04:000:1580.

З огляду на наведене, позовні вимоги про стягнення 6619219,27 грн. є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог прокурора в повному обсязі

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні з цим позовом Прокурор сплатив судовий збір у розмірі 99288,29 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №216 від 11.02.2025р.

Враховуючи, що суд відмовив в задоволенні позову, судовий збір покладається на Житомирську окружну прокуратуру.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 03.10.25

Суддя Сікорська Н.А.