СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

30 вересня 2025 року м. Харків Справа № 922/2896/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М.

за участю:

секретаря судового засідання: Пархоменко О.В.;

прокурор відділу Харківської обласної прокуратури: Панова М.С. (в залі суду) - посвідчення №081737 від 11.08.2025;

представник відповідача-4 ( ОСОБА_1 ): Слюсар А.М. (в залі суду); ордер серія АХ №1344547 від 05.03.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №000775 від 24.12.2019);

розглянувши у відкритому судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури (вх. №1308 Х/1) на рішення Господарського суду Харківської області від 21.05.2025 (повний текст складено 21.05.2025) ухвалене у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Ольшанченко В.І. у справі №922/2896/20

за позовом керівника Харківської місцевої прокуратури № 4 (теперішня назва Салтівська окружна прокуратура м. Харкова)

до:

1) Приватної фірми "Орієнтир-93", м. Харків,

2)Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м. Харків,

3) Харківської міської ради, м. Харків,

4) Фізичної особи ОСОБА_1 , м. Харків,

5) Фізичної особи ОСОБА_2 , м. Харків

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору, повернення майна,

УСТАНОВИВ:

Керівник Харківської місцевої прокуратури №4 (далі прокурор) звернувся до суду з позовом до Приватної фірми "Орієнтир-93 (далі відповідач -1), Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (далі відповідач - 2), Харківської міської ради (далі відповідач 3), Фізичної особи ОСОБА_1 (далі відповідач 4), Фізичної особи ОСОБА_2 (далі відповідач 5), у якому просив:

- визнати незаконним та скасувати пункт 41 додатку 1 до рішення 14-ої сесії 7-ого скликання Харківської міської ради від 20.09.2017 № 757/17 "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м.Харкова";

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових будівель від 06.03.2018 №5560-В-С, укладений відповідачами 1, 2, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гавриловою С.А. і зареєстрований в реєстрі за №269;

- витребувати у фізичної особи ОСОБА_1 на користь територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради нежитлові приміщення 1-ого поверху №№1-:-19, 7а, 7б, площею 237,7 кв.м в нежитловій будівлі літ. "Б-1" за адресою: АДРЕСА_1

- витребувати у фізичної особи ОСОБА_2 на користь територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради нежитлові приміщення 1-ого поверху №№7-:-19, площею 174,9 кв.м та 2-ого поверху №20-:-33, площею 178,4 кв.м в нежитловій будівлі літ. "А-2" за адресою: м.Харків, провулок Юр`ївський, 5.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення прийнято Харківською міською радою на порушення вимог законодавства, яке стало підставою для укладення оспорюваного правочину, тому порушені права власника, які підлягають захисту у судовому порядку.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 12.04.2021, позов задоволено частково, вимоги - 1, 2 задоволені, в іншій частині вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що спірне рішення прийнято відповідачем 3 з порушенням вимог законодавства, тому воно є незаконним та підлягає скасуванню, у зв`язку з чим визнанню недійсним підлягає оспорюваний договір, який укладено на підставі цього рішення органу місцевого самоврядування. Відмовляючи у задоволенні вимог 3, 4, суд виходив з того, що прокурор не є власником спірного майна та ним не заявлені вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 01.10.2018 №1459, за яким відповідачем 4 придбано нерухоме майно та про визнання недійсним договору дарування від 01.10.2018 №1463, згідно якого, відповідач 5 набув право власності на об`єкт нерухомого майна, тому вимоги 3, 4 заявлені прокурором передчасно, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 09.10.2024 вище вказане рішення суду скасовано в частині відмови у задоволенні вимог 3, 4 та в цій частині прийнято нове рішення, яким позов задоволено повністю.

Свій висновок апеляційний суд мотивував тим, що вимоги про витребування нежитлових приміщень у відповідачів 4, 5 не змінюють правову природу юридичного спору та не є підставою для його вирішення в порядку цивільного судочинства, тому наявні правові підстави для витребування спірного нерухомого майна. В іншій частині, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції з огляду на правильність його висновків.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.01.2025 постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.10.2024 та рішення Господарського суду Харківської області від 12.04.2021 скасовано. В частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Харківської міської ради, визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових будівель прийнято нове рішення у позові відмовлено, а в частині позовних вимог про витребування нежитлових будівель справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Верховний Суд зробив наступні висновки:

1) Щодо позовної вимоги про визнання незаконним та скасування рішення відповідача 3 від 20.09.2017 № 757/17 у відповідній частині:

З огляду на те, що спірне рішення органу місцевого самоврядування уже виконано на час звернення з позовом до суду шляхом укладення спірного договору, визнання недійсним такого рішення не може забезпечити ефективного захисту прав територіальної громади, оскільки вимагає спростування в судовому порядку законності укладення договору та повернення набутого за договором або відшкодування шкоди (за наявності підстав). А тому в задоволенні позову про визнання незаконним та скасування рішення суд касаційної інстанції відмовив через неефективність обраного прокурором способу захисту прав.

Касаційний суд зазначив, що оскільки визнання незаконним та скасування зазначеного рішення не дозволить територіальній громаді міста Харкова ефективно відновити володіння спірним майном, така вимога не підлягає задоволенню.

2) Щодо позовної вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових будівель.

Власник, майно якого вибуло з його законного володіння, може захистити своє майнове право шляхом пред`явлення віндикаційного позову (про витребування майна із чужого незаконного володіння чи від добросовісного набувача (статті 387, 388 ЦК України) без оспорювання правочину (правочинів) щодо спірного майна та скасування рішення (рішень) про державну реєстрацію права власності на належне йому майно за іншою (іншими) особою (особами).

Верховний Суд зазначив, що за встановлених у цій справі обставин, спрямованість заявлених позовних вимог на повернення майна територіальній громаді, заявлені вимоги про визнання недійсним договору є неефективним, оскільки її задоволення не призведе до відновлення права, яке прокурор вважає порушеним, отже, у задоволенні таких вимог слід відмовити з підстав обрання прокурором неефективного способу захисту.

Касаційний господарський суд дійшов висновку, що, доводи заявників касаційних скарг у наведеній частині оскарження судових рішень знайшли своє підтвердження, а тому судові рішення попередніх інстанцій у наведеній частині підлягають скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

3) Щодо позовних вимог про витребування майна.

Суд касаційної інстанції зазначив, що суди обох інстанцій взагалі не досліджували питання добросовісності набуття нерухомого майна відповідачами 4 та 5; при цьому суд апеляційної інстанції обмежився лише дослідженням питання недобросовісності набуття майна відповідачем-1, а тому судові рішення у цій частині належить скасувати, а справу у цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Харківської області від 21.05.2025 за результатом нового розгляду справи в частині позовних вимог про витребування нежитлових будівель, суд ухвалив:

- в позові керівника Харківської місцевої прокуратури №4 (теперішня назва Салтівська окружна прокуратура м. Харкова) до: Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, Приватної фірми "Орієнтир-93", ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про: витребування у ОСОБА_1 на користь територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради нежитлових приміщень 1-го поверху №№1-:-19, 7а, 7б площею 237,7 кв м в нежитловій будівлі літ. " Б-1 " за адресою: АДРЕСА_1 , та витребування у ОСОБА_2 на користь територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради нежитлових приміщень 1-го поверху №7-:-19 площею 174,9 кв м та 2-го поверху №20-:-33 площею 178,4 кв м в нежитловій будівлі літ "А-2" за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити повністю.

Під час ухвалення рішення місцевий господарський суд керувався наступним:

- ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , добросовісно покладалися на відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та не знала і не мала знати про існування порушених прав територіальної громади м. Харкова, а також допущені порушення під час приватизації, а тому є добросовісними набувачами спірного майна;

- спірне нерухоме майно вибуло з володіння власника за його волею - на підставі рішень 13 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.06.2017 №691/17, 14 сесії 7 скликання Харківської міської ради від 20.09.2017 №757/17, прийнятих в межах виключних повноважень ради щодо затвердження місцевих програм приватизації та прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна;

- враховуючи наявність волі Харківської міської ради на передачу майна іншій особі, не вбачається підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України для витребування нерухомого майна з володіння добросовісних набувачів, а відтак вони набувають права власності на нього в силу ст. 330 ЦК України, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

- 09.04.2025 набрав чинності Закон України від 12 березня 2025 року №4292-IX "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача", пунктом 3 розділу І якого доповнено статтю 390 ЦК України доповнено частиною п`ятою такого змісту:

"5. Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві.

Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади."

Проте прокурором не надано до матеріалів справи оцінку вартості спірного нерухомого майна, про витребування якого заявлений позов, зроблений у відповідності до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", не внесена відповідна сума вартості такого майна на депозитний рахунок суду, що в силу приписів ст. 390 ЦК України унеможливлює задоволення позову та є окремою підставою для відмови в позові прокурора.

До Східного апеляційного господарського суду через підсистему "Електронний суд" 06.06.2025 надійшла апеляційна скарга Харківської обласної прокуратури, в якій просить суд:

1) Скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 21.05.2025 у справі №922/2896/20 та ухвалити нове, яким задовольнити позов прокурора в частині позовних вимог щодо витребування у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спірного майна.

2) Витребувати у ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради нежитлові приміщення 1-го поверху №№1-:-19, 7а, 7б площею 237,7 кв.м. в нежитловій будівлі літ. "Б-1" за адресою: АДРЕСА_1 .

3) Витребувати у ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради нежитлові приміщення 1-го поверху №7-:-19 площею 174,9 кв.м. та 2-го поверху №20-:-33 площею 178,4 кв.м. в нежитловій будівлі літ "А-2" за адресою: АДРЕСА_1 .

4) Судові витрати за подання позову та апеляційної скарги відшкодувати на користь Харківської обласної прокуратури (, розрахунковий рахунок: UA0007171, банк отримувача: Держказначейська служба України; код класифікації видатків бюджету (КЕКВ): 2800; призначення платежу: Повернення судового збору) за рахунок відповідачів.

5) Справу розглянути за участі представника Харківської обласної прокуратури. Про дату, час та результати розгляду апеляційної скарги повідомити сторони та Харківську обласну прокуратуру.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані наступним:

- підставами позову стало порушення процедури приватизації спірного майна шляхом викупу. Скасування або визнання недійсною Програми приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова на 2017-2022 не складало предмет позову. Харківська міська рада незаконно обрала спосіб приватизації оспорюваного майна шляхом викупу орендарем.

- воля територіальної громади як власника може виражатися лише в таких діях органу місцевого самоврядування, які відповідають вимогам законодавства та інтересам територіальної громади.

Спірне майно вибуло не з волі власника Харківської міської територіальної громади, укладення договору купівлі-продажу з ПП "Орієнтир-93", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 суперечать інтересам громади як законного власника. Подальші дії з відчуження спірного нерухомого майна, за умови відсутності належних документів дійсності набуття права власності на спірні нежитлові приміщення, не можуть мати юридичних наслідків у формі набуття права власності зазначеними особами.

- можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно)

Отже, для застосування положень п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України є визначальним питання оплатності чи неоплатності набуття добросовісним набувачем такого майна, та враховуючи, що частина спірного майна, загальною площею 434,5 кв.м від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , перейшло відповідно договору дарування від 01.10.2018 безвідплатно, суд першої інстанції мав врахувати ці положення ЦК України. Таким чином, з огляду на приписи статей 387 і 388 ЦК України висновки суду першої інстанції щодо неможливості витребування спірного майна у останніх набувачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 передчасні та не обґрунтовані.

- на момент придбання майна ОСОБА_1 мала пересвідчитись у законності набуття майна продавцем з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ігнорування факту набуття майна ПП "Орієнтир-93" за заниженою вартістю та перепродаж його через нетривалий час свідчать про недобросовісність ОСОБА_1 , яка на все це навмисно уваги не звернула, хоча мала це зробити, проявивши звичайну елементарну обачність.

Обставини порушення органами місцевого самоврядування умов та порядку приватизації, а також наявність протиправної поведінки самого покупця ПП "Орієнтир-93", який за відсутності у нього законодавчо встановлених підстав для приватизації майна шляхом викупу звернувся до органів місцевого самоврядування з такою заявою, свідчать про недобросовісність дій орендаря.

На думку апелянта, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , як останні набувачі майна, з огляду на відомості Державних реєстрів та з урахуванням недобросовісності дій ОСОБА_3 , як пов`язаної з нею особою, що здійснила на її користь дарування спірного майна безвідплатно, достеменно знаючи, що спірне майно не має нещодавнього ремонту та будь яких поліпшень, мали розуміти протиправність вчинюваних дій та не можуть вважатися добросовісними набувачами.

- прокурор не є суб`єктом, наділеним правом на ініціювання оцінки майна, а чинність положень Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 4292-ІХ щодо зворотної дії в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, не може бути застосована у цьому випадку з урахуванням відсутності механізму її реалізації (на цей час Кабанетом Міністрів України не врегульовано механізм реалізації нововведених норм Цивільного кодексу України).

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями Східного апеляційного господарського суду від 06.06.2025 справу №922/2896/20 передано на розгляд суду у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.06.2025 витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/2896/20 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Харківської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Харківської області від 21.05.2025 у справі №922/2896/20 до надходження матеріалів справи.

16.06.2025 справа №922/2896/20 надійшла до Східного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.06.2025, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Харківської області від 21.05.2025 у справі №922/2896/20; зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Харківської області від 21.05.2025 у справі №922/2896/20 до закінчення перегляду в касаційному порядку палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/3727/19.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.07.2025 поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Харківської області від 21.05.2025 у справі №922/2896/20; призначено справу до розгляду на 02.09.2025 о 12:30год за адресою: 61022, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань №132; запропоновано учасникам справи протягом 15 днів з дня отримання даної ухвали надати апеляційному суду письмові пояснення із викладенням своєї позиції у справі з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові по справі №922/3727/19 з доказами їх надсилання іншим учасникам справи.

12.08.2025 до Східного апеляційного господарського суду від представника відповідача-5 ( ОСОБА_2 ) адвоката Подус М.О. надійшли письмові пояснення із викладенням позиції у справі з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові по справі №922/3727/19, які заявник просить врахувати під час розгляду даної справи; у задоволенні апеляційної скарги прокурора просить відмовити повністю, рішення Господарського суду Харківської області від 21.05.2025 просить залишити без змін.

28.08.2025 до Східного апеляційного господарського суду від Харківської міської ради надійшли додаткові пояснення, в яких серед іншого зазначено, що втручання держави у право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення "суспільного", "публічного" інтересу, у визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися "значною свободою (полем) розсуду". Втручання держави у право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Харківська міська рада також посилається на те, що добросовісний набувач не може відповідати у зв`язку із порушеннями інших осіб, допущеними в рамках процедур, спеціально призначених для запобігання шахрайства при вчиненні правочинів з нерухомим майном. Конструкція, за якої добросовісний набувач втрачає такий статус всупереч приписам статті 388 ЦК України, а, відтак, втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятною та покладає на добросовісного набувача індивідуальний та надмірний тягар.

02.09.2025 до Східного апеляційного господарського суду від Харківської обласної прокуратури надійшли письмові пояснення з урахуванням правової позиції, сформованої у постанові судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.05.2025 у справі № 922/3727/19.

Прокурор зазначає, що у справі № 922/2896/20, що переглядається в апеляційному порядку, спірні правовідносини, що є предметом її розгляду, не є релевантними до тих, що були предметом розгляду у справі № 922/3727/19 оскільки предмет спору у даній справі є позовні вимоги щодо визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування спірного майна у недобросовісних набувачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі ст. ст. 387, 388 ЦК України. Заявлені позовні вимоги прокурором не обґрунтовувались застосуванням наслідків недійсності правочинну, передбачених ч. 1 ст. 216 ЦК України, шляхом повернення спірного майна ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , так як належним способом захисту права власності територіальної громади міста у цьому разі є витребування спірного майна.

Прокурор посилається на незаконне вибуття спірного майна з комунальної власності, поза волею Харківської територіальній громаді в особі Харківської міської ради, у зв`язку із чим наявні підстави для витребування майна з володіння ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З урахуванням висновків Верховного Суду у справі № 922/3727/19, на думку прокурора, у справі № 922/2896/20 позивачем обґрунтовано пред`явлено вимогу про витребування спірного майна у останнього набувача.

Враховуючи наведене, прокуратура просить суд долучити письмові пояснення до матеріалів справи № 922/2896/20 та здійснити подальший розгляд справи з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 29.05.2025 у справі № 922/3727/19; апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.09.2025 оголошено перерву у судовому засіданні у справі №922/2896/20 до 16.09.2025 до 16:00 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань №132.

16.09.2025 від апелянта надійшли додаткові пояснення з урахуванням правової позиції, сформованої у постанові судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.05.2025 у справі № 922/39/22, яку апелянт просить врахувати під час розгляду даної справи.

За доводами скаржника, у постанові від 05.08.2025 у справі № 922/39/22 Верховний Суд при розгляді спору з тотожних правовідносин дійшов висновків про можливість витребування майна як у недобросовісного, так і добросовісного набувача.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 16.09.2025 представниця відповідача -2, - 3, серед іншого, заявила усне клопотання про зупинення апеляційного провадження до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №922/2555/21.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.09.2025 оголошено перерву у судовому засіданні у справі №922/2896/20 до 17.09.2025 до 10:30год у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань №131.

17.09.2025 до Східного апеляційного господарського суду від Харківської обласної прокуратури надійшло клопотання, в якому апелянт просить суд зупинити провадження у справі № 922/2896/20 за апеляційною скаргою заступника керівника Харківської обласної прокуратури до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 922/2555/21 та оприлюднення повного тексту постанови.

Заявник зазначає, що правовідносини у даній справі № 922/2896/20 та у справі № 922/2555/21 за характером спору та сферою правового регулювання є подібними, а також враховуючи те, що висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 922/2555/21 щодо вказаної правової проблеми сприятиме забезпеченню єдності судової практики, висновки у вказаній справі матимуть суттєве значення при вирішенні справи № 922/2896/20 та підлягатимуть застосуванню у цьому спорі.

За доводами апелянта, рішення Великої Палати Верховного Суду у справі № 922/2555/21 може безпосередньо вплинути на подальший розгляд даної справи № 922/2896/20 для вирішення питання застосування положень Закону від 09.04.2025 щодо внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна та доказів доплати судового збору, з урахуванням наданої оцінки (експертно-грошової оцінки спірного майна), здійсненої в порядку, визначеному законом у справа зазначеної категорії.

Крім того, апелянт зауважує, що Пленум Верховного Суду звернувся до Конституційного Суду України з поданням щодо конституційності п. 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 12.03.2025 № 4292-ІХ "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача", зокрема в частині його зворотної дії в частині його відповідності ст. 58 Конституції України.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 17.09.2025 прокурор (апелянт) підтримав подане клопотання про зупинення апеляційного провадження, надав пояснення та обґрунтування заявленого клопотання; представник відповідача-4 при вирішення клопотання прокурора поклався на розсуд суду, представник відповідача-5 не заперечував проти зупинення апеляційного провадження; представниця відповідача -2, -3 підтримала клопотання прокурора про зупинення апеляційного провадження.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.09.2025 оголошено перерву у судовому засіданні у справі №922/2896/20 до 30.09.2025 до 09:45год у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань №132; явку представників учасників справи визнано необов`язковою.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 30.09.2025 приймав участь прокурор та представник Зеленської А.О. (відповідача-4).

Прокурор (апелянт) підтримав подане ним клопотання про зупинення апеляційного провадження.

Представник ОСОБА_1 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора та зупинення апеляційного провадження.

Колегія суддів, проаналізувавши доводи апеляційної скарги прокуратури та дослідивши матеріали справи, дійшла висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі №922/2896/20 з огляду на наступне.

Східним апеляційним господарським судом встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.09.2025 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу №922/2555/21 за позовом керівника Слобідської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави до Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, фізичної особи-підприємця Ільїної Тетяни Миколаївни та ОСОБА_4 про:

- визнання незаконним та скасування пункту 60 додатку 1 до рішення 7 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 06.07.2016 № 283/16 "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова";

- визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 30.11.2016 № 5404-В-С, укладеного між Управлінням комунального майна та ФОП Ільїною Т.М., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саутенко Н. В. і зареєстрованого в реєстрі за № 2618;

- витребування в ОСОБА_4 на користь об`єднаної територіальної громади м. Харкова нежитлових приміщень другого поверху №№ І, Іа, VІа, VІб, 25-1, 25а-1, 26-2 загальною площею 97,1 кв. м, розташованих у нежитловій будівлі літ. "Б-2" за адресою: м. Харків, вул. Університетська, 33, та зобов`язання Харківської міської ради прийняти їх.

Підставою для передачі справи №922/2555/21 на розгляд Великої Палати Верховного Суду стала наявність виключної правової проблеми, яка може бути сформульована так:

1) чи підлягає застосуванню ч. 6 ст. 164 ГПК України у чинній редакції до позовів, поданих з дотриманням вимог ст. 164 ГПК України у редакції, чинній станом на дату звернення з відповідним позовом до суду, з урахуванням того, що вказана стаття є нормою процесуального права?

2) чи підлягає застосуванню ч. 6 ст. 164 ГПК України у чинній редакції у разі прийняття судом справи до свого провадження після її направлення Верховним Судом на новий розгляд у частині позовної вимоги про витребування нерухомого майна?

3) у разі, коли з позовом про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади звертається Прокурор як самостійний позивач:

- яким чином має діяти прокурор, виконуючи вимоги ч. 6 ст. 164 ГПК України про необхідність долучення до позову оцінки (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) вартості спірного майна, з урахуванням того, що відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить або в яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб, однак прокурор не є власником спірного об`єкта?

- Законом № 4292-ІХ передбачено компенсацію добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна безпосередньо органом державної влади або органом місцевого самоврядування, оцінка якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви. Тому чи має саме Прокурор як самостійний позивач, а не вищевказані органи, здійснювати компенсацію вартості нерухомого майна та, відповідно, вносити на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі вартості спірного майна на виконання вимог ч. 6 ст. 164 ГПК України?

4) чи підлягає застосуванню ч. 6 ст. 164 ГПК України у чинній редакції у разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна на підставі ст. 387 ЦК України (у недобросовісного набувача)?

5) чи підлягає застосуванню ч. 6 ст. 164 ГПК України у чинній редакції у разі подання позову про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача не органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором, а державним підприємством, установою, організацією тощо, які є володільцем спірного майна на праві оперативного управління або господарського відання?

Колегією суддів Верховного Суду при дослідженні справи №922/2555/21 встановлено, що в судах усіх інстанцій господарської юрисдикції перебуває велика кількість аналогічних справ про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади за позовами прокурорів, які звернулися до суду як самостійні позивачі, та такі справи прийняті судами до провадження після їх направлення Верховним Судом на новий розгляд.

Зазначене підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень, зокрема, але не виключно справи №922/459/22, №922/395/22, №922/2896/20, №922/3562/21, №922/1076/22, №922/488/22, № 906/233/25.

Таким чином, на думку Верховного Суду, наявний кількісний критерій для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Щодо якісного критерію, то колегія суддів Верховного Суду у справі №922/2555/21 звернула увагу на те, що від вирішення правової проблеми, яка стосується зворотної дії у часі положень ч. 6 ст. 164 ГПК, залежатиме правильність розгляду таких видів спорів, а також сприятиме формування однозначної практики судів з цього питання, зокрема, щодо порядку застосування вимог ч. 6 ст. 164 ГПК при зверненні прокурорів в інтересах держави з позовними заявами про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади у разі подання таких позовів до набрання чинності Законом № 4292-ІХ.

З огляду на те, що у справі №922/2555/21 наявні якісний та кількісний критерії для визначення виключної проблеми і вона має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про наявність обґрунтованих припущень, що аналогічні проблеми щодо тлумачення правових норм неминуче виникатимуть у майбутньому у значній кількості судових спорів.

Враховуючи підстави та вимоги даного позову у справі №922/2896/20, які є подібними до справи №922/2555/21, Східний апеляційний господарський суд зазначає, що висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №922/2555/21 буде мати суттєве значення для вирішення спору в цій справі та для єдності судової практики у спорах з подібними правовідносинами.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема єдністю судової практики.

Статтею 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" також передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Верховний Суд, серед іншого забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Згідно з ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За приписами п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду

Пунктом 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З огляду на те, що висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №922/2555/21 сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принципу пропорційності, з урахуванням того, що постанова Великої Палати Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження за апеляційною скаргою у справі №922/2896/20, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №922/2555/21 та оприлюднення повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.

Керуючись ст.ст. 234, 228, 229 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання Харківської обласної прокуратури про зупинення апеляційного провадження у справі №922/2896/20 задовольнити.

2. Зупинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Харківської області від 21.05.2025 у справі №922/2896/20 до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №922/2555/21 та оприлюднення повного тексту судового рішення ухваленого за результатами такого розгляду.

3. Зобов`язати сторін повідомити Східний апеляційний господарський суд про усунення обставин, що спричинили зупинення провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення. Порядок та строки оскарження ухвали апеляційного господарського суду передбачені статтями 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін