ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про часткове забезпечення позову

02.10.2025м. ДніпроСправа № 904/5530/25

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Дичко В.О., розглянувши заяву керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області про забезпечення позову у справі № 904/5530/25 за позовом керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області в інтересах держави в особі

позивача 1: Дніпропетровської обласної державної (військової) адміністрації (49004, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп. Олександра Поля, буд. 1, ),

позивача 2: Департаменту цивільного захисту Дніпропетровської обласної державної (військової) адміністрації (49081, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп.Слобожанський, буд. 3, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" (49600, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, офіс 206/2, )

про стягнення коштів за непоставлений товар

Суддя Дичко В.О.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної (військової) адміністрації та Департаменту цивільного захисту Дніпропетровської обласної державної (військової) адміністрації звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" про стягнення 1 697 500 гривень.

Судові витрати просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовної заяви прокурор зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" неналежним чином виконало умови договору № 67-6 від 27.03.2023 щодо повної та своєчасної поставки товару.

Разом із позовною заявою керівником Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області подано заяву про забезпечення позову, в якій просить з метою забезпечення позову накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" (), що знаходяться на всіх відкритих рахунках та на тих, які будуть відкриті після постановлення ухвали, в усіх банківських та інших кредитно-фінансових установах та на майно, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" (), у межах ціни позову в сумі 1 697 500 гривень.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, прокурор вказує, що предметом спору в даній справі є повернення відповідачем грошових коштів за непоставлений товар у сумі 1697500 грн за договором № 67-6 від 27.03.2023 року. Зауважує, що договір укладено з Департаментом цивільного захисту Дніпропетровської обласної державної (військової) адміністрації, тобто на оплату непоставленого товару використано бюджетні кошти.

Прокуратура наголошує, що забезпечення позову необхідне через недобросовісну поведінку Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест", а саме: ухилення від виконання умов договору (непоставка товару, неповернення попередньої оплати).

Прокурор вважає, що відповідач може в будь-який момент розпорядитись належними йому грошовими коштами, а відсутність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" зареєстрованого нерухомого майна може ускладнити виконання рішення суду в разі задоволення позовної заяви.

Прокуратура зауважує, що запропоновані заходи забезпечення позову не можуть перешкодити здійсненню господарської діяльності товариства та не порушують права та охоронювані законом інтереси відповідача чи інших осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

Прокурор наполягає, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених прав та інтересів позивачів.

Пропозиції щодо зустрічного забезпечення позову у прокуратури відсутні.

Розглянувши подану керівником Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області заяву про забезпечення позову, всебічно та повно дослідивши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись майном або грошовими коштами, а тому може застосуватись у справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (іншого речового права) на майно, витребування (передачу) майна або про стягнення грошових коштів.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

На підставі ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

У п.п. 47-48 постанови від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22 Велика Палата Верховного Суду вказала, що при розгляді заяви про забезпечення позову ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3)співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (п. 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

Під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

У випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Подібну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 09.06.2023 у справі № 37з-23, від 21.09.2023 у справі № 922/1856/23, від 11.12.2023 у справі №904/1934/23 та від 07.11.2024 у справі № 915/538/24.

Також за правовим висновком, викладеним у п. 24 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22, виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості.

Виконання в майбутньому судового рішення у цій справі у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач необхідну суму грошових коштів, а тому застосування заходу забезпечення позову, обраного позивачем, безпосередньо пов`язане із предметом позову.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06.12.2023 у справі № 917/805/23.

Як убачається з матеріалів заяви про забезпечення позову, предметом спору є стягнення 1 697 500 грн за договором поставки товару.

Прокурор просить суд накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на відкритих рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" та на тих його рахунках, які будуть відкриті після постановлення ухвали суду, та на майно, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест", у межах зазначеної суми стягнення (позовних вимог).

Накладення арешту на грошові кошти боржника в межах суми стягнення співвідноситься з предметом позову про стягнення грошових коштів за договором поставки. Крім того, існує зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, а тому вжиття судом такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити фактичне виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Також суд ураховує значну суму заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест", що дає підстави вважати, що в разі задоволення позовної заяви можуть виникнути обставини, які істотно ускладнять виконання рішення суду.

Крім того, Департамент цивільного захисту Дніпропетровської обласної державної (військової) адміністрації позбавлений можливості використати грошові кошти в умовах воєнного стану.

Суд звертає увагу, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент розпорядитись грошовими коштами, які знаходяться на його рахунках, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалено на користь позивача. За таких обставин вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" у будь-який момент розпорядитись належними йому грошовими коштами) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає достатньо обґрунтованим припущення, що ненакладення арешту на грошові кошти відповідача в межах суми стягнення в розмірі 1697500 грн може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позовної заяви керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області.

Здійснивши оцінку адекватності обраного прокурором заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" у межах суми стягнення в розмірі 1 697 500 грн, суд дійшов висновку, що запропонований захід забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав боржника, оскільки грошові кошти фактично залишаться у володінні Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест", а буде обмежено лише можливість розпоряджатись ними на час розгляду справи в суді.

З огляду на це, суд вважає, що обраний прокурором захід забезпечення позову в частині накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах суми позову відповідає вимогам процесуального законодавства щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позову, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття такого заходу.

Щодо вимоги керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області про накладення арешту на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест", суд звертає увагу, що за відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (відповідь № 1849615 від 02.10.2025) інформація щодо нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" () відсутня, що виключає можливість накладення арешту на належне йому нерухоме майно.

Згідно з ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Наразі суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

На підставі ч. 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись статтями 86, 136-140, 144, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області (вх. № 42722/25 від 30.09.2025) про забезпечення позову - задовольнити частково.

2. Накласти арешт на грошові кошти в національній валюті України (гривня), що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" (49600, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, офіс 206/2, ), які знаходяться на всіх відкритих рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" (49600, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул.Мандриківська, буд. 47, офіс 206/2, ) та на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" (49600, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, офіс 206/2, ), що будуть відкриті після постановлення ухвали суду про часткове забезпечення позову, в усіх банківських та інших кредитно-фінансових установах, у межах ціни позову в сумі 1 697 500 грн (один мільйон шістсот дев`яносто сім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок).

3. У задоволенні решти заяви про забезпечення позову - відмовити.

Стягувач: Департамент цивільного захисту Дніпропетровської обласної державної (військової) адміністрації (49081, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп.Слобожанський, буд. 3, ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" (49600, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, офіс 206/2, ).

Ухвала суду про часткове забезпечення позову є виконавчим документом, набирає законної сили з дати її постановлення та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Дата набрання ухвалою суду законної сили - 02.10.2025.

Строк пред`явлення ухвали суду до виконання становить три місяці - до 03.01.2026.

Ухвала суду про часткове забезпечення позову підлягає негайному виконанню незалежно від пред`явлення до примусового виконання.

Учасники судового процесу мають право звернутися до суду з клопотанням про скасування заходу забезпечення позову повністю або частково.

Ухвала суду може бути оскаржена у строк та в порядку, передбачені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України. Оскарження ухвали суду про часткове забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.О. Дичко