УХВАЛА

29 вересня 2025 року

м. Київ

cправа № 904/3534/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Дніпровської міської ради

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2024

на ухвалу попереднього засідання Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2024 (в частині вимог ТОВ "Дніпро-Сіті-Естейт")

та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.05.2025

у справі № 904/3534/24

за заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаін"

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2024 у справі №904/3534/24 визнано грошові вимоги ТОВ "Дніпро-Сіті-Естейт" до ТОВ "Фаін" на суму:

- 1 черга - 6 056, 00 грн (витрати по сплаті судового збору);

- 4 черга - 9 881 459,68 грн (заборгованість).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2024 у справі №904/3534/24 за підсумками попереднього судового засідання, зокрема, визнано Товариство з обмеженої відповідальності "Дніпро-Сіті Естейт" кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаін" у розмірі 6 056 грн витрат на сплату судового збору - 1 черга, 9 881 459,68 грн основної заборгованості 4 черга.

Не погодившись із зазначеними ухвалами, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулась Дніпровська міська рада, в якій просила скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області про результати розгляду заяви поточного кредитора про грошові вимоги до банкрута від 18.11.2024 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області за підсумками попереднього судового засідання у справі про банкрутство від 18.11.2024 в частині визнання судом кредиторських вимог ТОВ "Дніпро-Сіті-Естейт" в розмірі 9 881 459,68 грн та ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ "Дніпро-Сіті-Естейт" в повному обсязі.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 21.05.2025 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2024 у справі №904/3534/24 за результатом розгляду грошових вимог ТОВ "Дніпро-Сіті-Естейт" до банкрута - залишено без змін. Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2024 у справі №904/3534/24 за підсумками попереднього судового засідання у справі про банкрутство (в частині вимог ТОВ "Дніпро-Сіті-Естейт") - залишено без змін.

До Верховного Суду від Дніпровської міської ради надійшла касаційна скарга на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2024, на ухвалу попереднього засідання Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2024 (в частині вимог ТОВ "Дніпро-Сіті-Естейт") та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.05.2025 у справі №904/3534/24, у якій заявлено вимогу скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ "Дніпро-Сіті-Естейт" в частині визнання судом кредиторських вимог ТОВ "Дніпро-Сіті-Естейт" в розмірі 9 881 459,68 грн.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/3534/24 визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.08.2025.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.08.2025 касаційну скаргу Дніпровської міської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2024, на ухвалу попереднього засідання Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2024 (в частині вимог ТОВ "Дніпро-Сіті-Естейт") та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.05.2025 у справі №904/3534/24 залишено без руху; надано скаржнику строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху у такий спосіб:

- надати суду оригінал документа про сплату судового збору на суму 15 140,00 грн;

- зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статті 287 ГПК України підстави (підстав) та їх належно обґрунтувати у спосіб, передбачений пунктом 5 частини 2 статті 290 ГПК України.

Верховним Судом зазначено, що у касаційній скарзі не зазначено конкретної підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2024, на ухвалу попереднього засідання Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2024 (в частині вимог ТОВ "Дніпро-Сіті-Естейт") та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.05.2025 у справі №904/3534/24 з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 ГПК України підстави (підстав), а саме: не зазначено пункти частини 2 статті 287 ГПК України, на підставі яких подається касаційна скарга та не обґрунтовано вказану підставу у спосіб, визначений процесуальним законом.

Роз`яснено скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

22.09.2025 до Верховного Суду від Дніпровської міської ради надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги до якої були додані докази сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

На виконання вимог пункту 5 частини 2 статті 290 цього Кодексу скаржник вказує, що вказані судові рішення підлягають скасуванню, оскільки винесені з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи з підстав, передбачених статтею 311 ГПК України.

Зазначає, що суди не врахували належним чином вимоги законодавства щодо розгляду грошовиз вимог ТОВ «Дніпро - сіті- естейт» у справі про банкрутство.

Верховний суд, вдруге зауважує, що процесуальний закон (стаття 290 ГПК України) покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та / або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити конкретну підставу касаційного оскарження судового рішення, передбачену частиною другою статті 287 ГПК України з її обґрунтуванням.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в частині другій статті 287 Господарського процесуального кодексу України, є вичерпним, тому суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Лише посилання скаржника, як на підставу для відкриття касаційного провадження, на порушення норм процесуального та матеріального права, які, на думку скаржника, неправильно чи з порушенням застосовано судом апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення, не можна вважати таким, що відповідає вимогам пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК України.

Водночас Верховний Суд не наділений повноваженнями за скаржника доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які сам заявник скарги не викладав у тексті касаційної скарги, оскільки вказане свідчитиме про порушення Судом принципу змагальності сторін.

Зміст касаційної скарги та заяви про усунення недоліків, не відповідає вимогам пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у касаційній скарзі та заяві про усунення недоліків відсутні обґрунтовані підстави касаційного оскарження, передбачені частиною другою статті 287 цього Кодексу.

Скаржник повинен розуміти, що призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, формування обґрунтованої правової позиції стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах з вказівкою на обставини, що потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, але не нав`язуючи, при цьому, нижчестоящим судам результат вирішення конкретної судової справи.

Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу "правової визначеності", що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини") умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Зважаючи на наведене, скаржник повинен усвідомлювати, що зазначення будь-яких із визначених пунктами 1-4 частини другої статті 287 ГПК України випадків потребує належних, вичерпних обґрунтувань, позаяк відкриття касаційного провадження за відсутності або неточності таких обґрунтувань може призвести до порушення принципу "правової визначеності".

За таких обставин вимоги процесуального закону щодо змісту касаційної скарги, викладені у пункті 5 частини другої статті 290 та частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України скаржником виконані не були, а отже відсутні підстави вважати, що недоліки касаційної скарги були усунуті Дніпровською міською радою у повному обсязі.

Статтею 292 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Згідно з частиною 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до приписів статті 292 Господарського процесуального кодексу України питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з доданими до скарги матеріалами, а касаційна скарга залишається в суді касаційної інстанції.

Враховуючи викладене, касаційна скарга Дніпровської міської ради на ухвалу попереднього засідання Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2024 (в частині вимог ТОВ "Дніпро-Сіті-Естейт") та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.05.2025 у справі №904/3534/24 підлягає поверненню на підставі статті 174 та частини 5 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Дніпровської міської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2024, на ухвалу попереднього засідання Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2024 (в частині вимог ТОВ "Дніпро-Сіті-Естейт") та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.05.2025 у справі №904/3534/24 повернути скаржнику разом з доданими до неї матеріалами.

2. Оригінал касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

3. Копію касаційної скарги залишити в матеріалах справи №904/3534/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.І. Картере

К.М. Огороднік