ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2025м. ДніпроСправа № 904/3728/25
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши матеріали

за позовом фізичної особи - підприємця Онищенка Олексія Володимировича м. Підгородне

до Дніпропетровської регіональної державної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів м. Дніпро

про стягнення суми боргу у розмірі 41950грн, 3% річних у розмірі 2227грн37коп, інфляційних втрат у розмірі 8664грн54коп.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ: фізична особа - підприємець Онищенко Олексій Володимирович звернувся до Дніпропетровської регіональної державної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів з позовом про стягнення суми боргу у розмірі 41950грн, 3% річних у розмірі 2227грн37коп, інфляційних втрат у розмірі 8664грн54коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на порушення відповідачем зобов`язань з оплати наданих послуг на підставі договору від 01.03.2023 про надання послуг з діагностики, поточного ремонту, технічного обслуговування та дозаправки кондиціонерів.

Позивач вказав про надання послуг з діагностики, поточного ремонту, технічного обслуговування та дозаправки кондиціонерів вартістю 41950грн та послався на акт виконаних послуг від 31.08.2023.

Позивач стверджував, що відповідач не сплатив вартість послуг у розмірі 41950грн.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України за порушення строку оплати суми боргу в розмірі 41950грн позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних у розмірі 2227грн37коп. за період 01.10.2023 - 08.07.2025 та інфляційні нарахування у розмірі 8664грн54коп. за період жовтень 2023 року - травень 2025року.

Позивач просив стягнути з відповідача сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000грн.

Позивач просив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2025 суд залишив позов без руху та запропонував позивачу усунути недоліки.

На адресу суду 16.07.2025 надійшло сформоване в системі «Електронний суд» клопотання позивача від 16.07.2025 про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними матеріалами справи.

Суд запропонував відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати суду відзив на позов відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду.

Суд попередив відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з довідкою Господарського суду Дніпропетровської області ухвала суду від 21.07.2025 доставлена до електронного кабінету відповідача 21.07.2025 о 18:59год. Відповідач мав право подати відзив до суду в строк до 06.08.2025 включно.

Станом на момент вирішення спору відзив на адресу суду не надходив.

На адресу суду 23.07.2025 надійшло сформоване в системі "Електронний суд" клопотання позивача від 23.07.2025 про долучення до справи документів на підтвердження витрат, які очікує понести позивач у зв`язку з розглядом справи №904/3728/25, та розподіл судових витрат у загальному розмірі 6422грн40коп: судового збору у розмірі 2422грн40коп та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000грн.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач відзив на позовну заяву до суду не надавав, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд встановив таке.

Між Дніпропетровською регіональною державною лабораторією державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі - замовник) та Фізичною особою - підприємцем Онищенком Олексієм Володимировичем (далі - виконавець) укладений договір від 01.03.2023 про надання послуг з діагностики, поточного ремонту, технічного обслуговування та дозаправки кондиціонерів (далі - договір від 01.03.2023).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 2.1 договору від 01.03.2023 замовник доручив, а виконавець прийняв на себе зобов`язання виконати послуги з діагностики, поточного ремонту, технічного обслуговування та дозаправки кондиціонерів. Код ДК 021:2015-50730000-1 послуги з ремонту і технічного обслуговування охолоджувальних установок.

Обсяг і вартість послуг, що складають предмет договору, визначаються відповідно до кошторисної документації.

Загальна вартість договору: 41950грн, ПДВ - не передбачено.

Пунктом 3.1 договору від 01.03.2023 встановлено, що замовник на підставі підписаного обома сторонами акту виконаних послуг, проводить оплату за виконані послуги протягом 30 календарних днів. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунки за надані послуги здійснюються на протязі 3-х банківських днів з дати отримання замовником бюджетного призначення на фінансування послуг на свій реєстраційний рахунок.

Відповідно до пункту 4.1 договору від 01.03.2023 термін виконання послуг з діагностики, поточного ремонту, технічного обслуговування та дозаправки кондиціонерів становить 5 робочих днів.

Згідно з пунктами 5.1, 5.2 договору від 01.03.2023 замовник негайно повідомляє виконавця у письмовій формі про всі претензії, що виникають у зв`язку з виконанням послуг. У разі виконання послуг неналежної якості, виконавець зобов`язується за свій рахунок у термін до 30 днів з дня отримання претензії усунути недоліки.

У пункті 6.1 договору від 01.03.2023 вказано, що замовник зобов`язався вчасно сплачувати послуги відповідно до умов договору.

Пунктом 9.2 договору від 01.03.2023 передбачено, що у випадку не досягнення згоди, суперечки та розбіжності підлягають розгляду в господарському суді відповідно до чинного законодавства України.

Пунктами 10.1, 10.2 договору від 01.03.2023 встановлено, що договір набирає законної сили негайно після підписання його сторонами і діє до моменту виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Договір діє до 31.12.2023.

Згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Суду не надані докази визнання недійсним у судовому порядку договору від 01.03.2023 про надання послуг з діагностики, поточного ремонту, технічного обслуговування та дозаправки кондиціонерів.

Відповідно до підписаного сторонами акту виконаних послуг від 31.08.2023 позивачем виконані діагностика, поточний ремонт, технічне обслуговування та дозаправка кондиціонерів розташованих за адресою: м. Дніпро, проспект Олександра Поля, буд.48 на суму 41950грн, ПДВ - не передбачено.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо наявності заперечень відповідача стосовно обсягів, строку, вартості та якості наданих послуг.

Позивач направив на адресу відповідача претензією-вимогу від 16.06.2025 №16-02/04/25 з вимогою сплатити суму боргу, отриману відповідачем 16.06.2025.

Частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на пункт 3.1. договору від 01.03.2023 та положення частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України відповідач повинен був сплатити послуги надані за актом від 31.08.2023 на суму 41950грн у строк до 02.10.2023 включно.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідач не виконав грошове зобов`язання.

Відповідач не надав до матеріалів справи докази припинення відповідного зобов`язання перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб.

Положеннями статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 41950грн, підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині позовних вимог.

Відповідно до статей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних у розмірі 2227грн37коп. за період 01.10.2023 - 08.07.2025 та інфляційні нарахування у розмірі 8664грн54коп. за період жовтень 2023 року - травень 2025року.

Суд перевірив складені позивачем розрахунки 3% річних. Позивач визначив помилкову дату початку нарахування 3%річних за порушення строку оплати (без урахування положень частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України).

За розрахунками суду обґрунтований розмір 3% річних дорівнює 2220грн48коп. за період 03.10.2023-08.07.2025 за порушення строку оплати суми боргу в розмірі 41950грн. Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних в розмірі 6грн89коп.

Суд перевірив складений позивачем розрахунок інфляційних втрат. Розрахунок не суперечить вимогам чинного законодавства. Позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат у розмірі 8664грн54коп. за період жовтень 2023 року - травень 2025року підлягають задоволенню.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд покладає на відповідача витрати позивача зі сплати судового збору у розмірі 2422грн08коп.

Позивач заявив про стягнення з відповідача витрат позивача на правничу допомогу у розмірі 4000грн.

За змістом пункту 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до положень частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити, у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Така позиція висловлена Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.03.2019 у справі №922/445/19, Верховним Судом у постановах від 29.10.2020 у справі №686/5064/20, від 19.01.2022 у справі №910/789/21.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач додав до матеріалів справи копії: договору про надання правових (юридичних) послуг від 15.06.2025; завдання на надання правових (юридичних) послуг від 15.06.2025; акту здачі-приймання робіт (надання послуг) від 23.07.2025 №2/15062025.

Представництво інтересів фізичної особи - підприємця Онищенка Олексія Володимировича у справі здійснював адвокат Скороход Аліна Олексіївна на підставі ордеру серія АЕ №1403841 від 09.07.2025.

Між адвокатом Скороход Аліною Олексіївною (далі - адвокат) та фізичною особою - підприємцем Онищенко Олексієм Володимировичем (далі - клієнт) укладений договір про надання правових (юридичних) послуг від 15.06.2025 (далі - договір від 15.06.2025).

Пунктами 1.1, 1.2 договору від 15.06.2025 визначено, що адвокат прийняв зобов`язання надати правові (юридичні) послуги клієнту, а клієнт зобов`язався прийняти та оплатити надані правові (юридичні) послуги адвокату на умовах та в строки, що передбачено умовами договору.

Вид, строки надання, ціна і загальна вартість послуг узгоджуються сторонами в спільно підписаних завданнях до договору, які є його невід`ємними частинами.

Відповідно до пункту 3.1 договору від 15.06.2025 порядок здачі-приймання наданих правових (юридичних) послуг за договором визначаються сторонами в спільно підписаних завданнях до договору, які є його невід`ємними частинами.

Відповідно до пункту 4.1 договору від 15.06.2025 вартість правових (юридичних) послуг та порядок їх оплати визначається сторонами в спільно підписаних завданнях до договору, які є його невід`ємними частинами. Сума договору визначається загальною вартістю послуг, що надані протягом дії договору.

Пунктом 8.1 договору від 15.06.2025 визначено, що договір набирає законної сили з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2025 включно.

У завданні на надання правових (юридичних) послуг від 15.06.2025 №2 сторони узгодили:

- найменування та перелік правових послуг, що надаються замовнику: судове врегулювання спору між клієнтом та Дніпропетровською регіональною державною лабораторією державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, код за , щодо стягнення заборгованості за договором №б/н від 01.03.2023 про надання послуг з діагностики, поточного ремонту, технічного обслуговування та дозаправки кондиціонерів з урахуванням норм ст. 625 ЦК України (п.1.1); адвокату надається право представляти інтереси клієнта в судових установах всіх інстанцій, з правами, які надані чинним законодавством клієнту як позивачу, відповідачу, третій особі чи іншій особі, що бере участь у справі, у тому числі з правом подання позову, правом повної або часткової відмови від позовних вимог, зменшення або збільшення позовних вимог, повного або часткового визнання позову, зміни предмету та підстав позову, укладання мирової угоди, досягнення примирення, подання заяв, клопотань, пояснень, одержання рішень, ухвал, постанов, наказів, виконавчих листів, тощо (в розумінні прав, визначених у ст.ст.42, 44, 46, ГПК України, ст.ст.42, 46, 49, 56 ЦПК України, ст.ст.44, 47, 53 КАС України), оскарження рішень, ухвал, постанов суду у передбаченому чинним в Україні законодавством порядку; органах держказначейства України; органах державної виконавчої служби / приватних виконавців;

- вартість правових (юридичних) послуг: загальна вартість послуг, вказаних в п.1.1 завдання №2, є фіксованою та складає 4000грн (п.2.1); вартість послуг, визначених в п. 1.1 завдання, включає: - підготовка претензії-вимоги №16-02/04/25 від 16.06.2025, про сплату коштів за договором, яка була адресована Дніпропетровській регіональній державній лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів; - правовий аналіз документів та підготовка позовної заяви з додатками (з подання її до суду); - правовий аналіз документів (заяв, пояснень, заперечень тощо), отриманих від учасників справи; - супроводження розгляду позовної заяви у суді першої інстанції із складанням будь-яких необхідних процесуальних документів, передбачених нормами ГПК України, без обмежень їх кількості; - отримання судових рішень за результатами розгляду як процедурних питань, так і розгляду справи по суті - супроводження Клієнта на етапі виконання судового рішення (п.2.2); загальна вартість послуг, вказаних в п.2.1-2.2 завдання №2, сплачується замовником у безготівковій формі на рахунок виконавця протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати набрання законної сили рішенням суду (п.2.3); акт приймання-здачі наданих послуг сторони складають протягом 10 (десяти) календарних днів з дня відкриття провадження у справі (п.2.4).

Між адвокатом та клієнтом складено акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 23.07.2025 №2/15062025 на суму 4000грн.

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, суд вирішує питання щодо розподілу витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 3999грн48коп.

Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява №31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Також суд виходить з того, що ЄСПЛ (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява №19336/04, § 268)) присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Отже, при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; враховуючи кількість виготовлених представником позивача документів та їх зміст, суд покладає на відповідача витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 3999грн48коп.

Керуючись нормами Цивільного кодексу України, статтями 2, 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 126, 129, 237, 238, 240, 241, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги фізичної особи - підприємця Онищенка Олексія Володимировича до Дніпропетровської регіональної державної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про стягнення суми боргу у розмірі 41950грн, 3% річних у розмірі 2227грн37коп., інфляційних втрат у розмірі 8664грн54коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Дніпропетровської регіональної державної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (ідентифікаційний код: 00693517; місцезнаходження: 49031, м. Дніпро, пр. Поля Олександра, буд. 48) на користь фізичної особи - підприємця Онищенка Олексія Володимировича Олександрівни (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) суму боргу у розмірі 41950грн, 3% річних у розмірі 2220грн48коп., інфляційних втрат у розмірі 8664грн54коп., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3999грн48коп., витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422грн08коп.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних у розмірі 6грн89коп.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.Г. Новікова