УХВАЛА

м. Київ

01.10.2025Справа № 910/12033/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1

до товариства з обмеженою відповідальністю «Ватсон-телеком»

про стягнення 7544029,81 грн,

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду звернулась з позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Ватсон-телеком» про стягнення 3030000,00 грн боргу, 2114437,00 грн вартості виконаних поліпшень, 2005858,84 грн інфляційних втрат, 393733,97 грн 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані такими обставинами.

09.10.2015 товариство з обмеженою відповідальністю «Ватсон-телеком» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) уклали договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Назарчук Наталією В`ячеславівною за реєстровим № 1103, яким відчужено нежилі приміщення №№ 1, 2, 3 (групи приміщень № 3 (три), приміщення з № 1 (один) по № 27 (двадцять сім) (групи приміщень № 12 (дванадцять)), приміщення з № 1 (один) по 25 (двадцять п`ять) (групи приміщень № 3а (три «а»)), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1694, 8 кв.м, (у тому числі: офісні приміщення площею - 1 239,30 кв.м, місця спільного користування: 455,50 кв.м), що складає 67/100 частини від нежилого будинку площею 2530,00 кв.м (далі - предмет договору).

ОСОБА_1 на виконання умов вказаного договору сплатила 3000000,00 грн на розрахунковий рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «Ватсон-телеком» , а також 30000,00 грн збору з операції придбання нерухомого майна.

Крім того витратила 2144437,00 грн на поліпшення майна.

У подальшому в судовому порядку цей договір було визнано недійсним, а також зобов`язано ОСОБА_1 повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Ватсон-телеком» предмет договору.

ОСОБА_1 звернулась до товариства з обмеженою відповідальністю «Ватсон-телеком» з вимогою про компенсацію понесених нею витрат.

Відповідач вимогу не задовольнив, чим порушив права позивача.

Розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 суд дійшов висновку про відмову у прийнятті позовної заяви на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке.

Статтею 125 Конституції України визначено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Так, статтею 1 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Подання позовної заяви за правилами Господарського процесуального кодексу України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Юрисдикція визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Юрисдикція визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення юрисдикції покладено два критерії: суб`єктний склад правовідносин і характер діяльності суб`єктів (характер спірного правовідношення).

Статтею 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд вирішує господарські спори, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або фізичні особи - підприємці).

Водночас Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України загальні суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Суд встановив, що станом на дату укладення вищевказаного договору Іванченко Ірина Валеріївна не була підприємцем (згідно з відповіддю з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань дата державної реєстрації Іванченко Ірини Валеріївни як підприємця є 27.10.2015).

Тобто укладення договору не пов`язане із здійсненням господарської діяльності, а тому спір носить цивільний характер, оскільки виникає з цивільних правовідносин, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що цей спір належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин суд повертає позивачеві позовну заяву і додані до неї документи.

Керуючись статтями 175, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі.

Повернути ОСОБА_1 позовну заяву і додані до неї документи.

Роз`яснити, що цей спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набрала законної сили 01.10.2025.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя С. А. Ковтун