ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2025 р. Справа№ 910/2809/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Тищенко О.В.

Сибіги О.М.

без виклику сторін,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Ваговий оператор" Акціонерного товариства "Укрзалізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2025

у справі № 910/2809/25 (суддя - Зеленіна Н.І.)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Ваговий оператор" Акціонерного товариства "Укрзалізниця"

до Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" в особі Філії "Богданівецький комбінат хлібопродуктів" акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація"

про стягнення неустойки у розмірі 198 957, 00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Ваговий оператор» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» в особі Філії «Ваговий оператор» акціонерного товариства «Укрзалізниця» про стягнення неустойки у розмірі 198 957,00 грн за договором про надання послуг, пов`язаних з перевіркою метрологічних характеристик зважувальних приладів та їх обслуговуванням № 81/2024-д-ЦВОЮ від 26.03.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що закономірним наслідком дострокового розірвання договору про надання послуг, пов`язаних з перевіркою метрологічних характеристик зважувальних приладів та їх обслуговуванням №81/2024-д-ЦВОЮ від 26.03.2024, в односторонньому порядку, шляхом відмови відповідача від послуг за договором є застосування неустойки у розмірі вартості такої послуги, а саме 198 957 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.05.2025 в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Ваговий оператор" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" до Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" в особі Філії "Богданівецький комбінат хлібопродуктів" акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація" про стягнення неустойки у розмірі 198 957,00 грн відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, 09.06.2025 (згідно дати звернення до засобів поштового зв`язку) Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Ваговий оператор" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2025 у справі № 910/2809/25, в якій просить задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі та скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2025 у справі № 910/2809/25 повністю, ухвалити нове рішення, яким задовольнити повністю позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Ваговий оператор" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" до Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" в особі Філії "Богданівецький комбінат хлібопродуктів" акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація" про стягнення неустойки у розмірі 198 957, 00 грн.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що категорично не погоджується з ухваленим рішенням та вважає, що суд першої інстанції не в повному обсязі з?ясував всі обставини справи, які мають значення для правильного вирішення спору, неправильно та не повно дослідив докази, що призвело до невідповідності висновків суду обставинами справи, а також суд неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору. Зазначені порушення полягають у наступному.

Так, скаржник вважає, хибним є висновок суду першої інстанції, що позивач ототожнює факт прострочення виконання зобов?язання відповідачем щодо оплати послуг у обумовлені Договором строки із фактом односторонньої відмови Замовника від отримання послуги, оскільки, ані прострочення виконання зобов?язання щодо оплати послуг, ані обов?язок сплати замовником виконавцю пені згідно п. 6.3. Договору не є предметом спору у даній справі. Предметом спору між сторонами є саме стягнення неустойки, обов?язок сплати якої у Замовника виникає у разі відмови від послуги, згідно п. 6.4. Договору.

Невірним є також висновок суду, що спір між сторонами у межах даної справи виник у зв`язку з неоднаковим тлумаченням змісту Договору щодо строку оплати послуг та, як наслідок, притягнення відповідача до відповідальності за відмову від отримання послуги.

Таким чином, апелянт вважає, що рішення суду в частині зменшення пені підлягає скасуванню, а позовні вимоги мають бути задоволені повністю. Щодо судового збору, позивач зазначає, що сплатив його у встановленому розмірі з урахуванням понижуючого коефіцієнта при поданні скарги в електронній формі.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2025, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Тищенко О.В., Сибіга О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2025 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії «Ваговий оператор» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2025 у справі № 910/2809/25; призначено до розгляду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії «Ваговий оператор» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2025 у справі № 910/2809/25 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників.

30.06.2025 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу у даній справі, який було прийнято судом в порядку ст. 263 ГПК України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 26.03.2024 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі філії «Ваговий оператор» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» та Акціонерним товариством «Державна продовольчо-зернова корпорація України» в особі філії «Богданівецький комбінат хлібопродуктів» акціонерного товариства «Державна продовольчо- зернова корпорація» укладено договір про надання послуг, пов`язаних з перевіркою метрологічних характеристик зважувальних приладів та їх обслуговуванням №81/2024-д-ЦВОЮ (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого цей Договір регламентує взаємовідносини між Виконавцем і Замовником щодо надання послуг, пов`язаних з перевіркою метрологічних характеристик зважувальних приладів та їх обслуговуванням (далі - Послуги). Виконавець приймає на себе зобов`язання надати Послуги за цим Договором, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані Виконавцем Послуги в порядку та розмірі, які визначені цим Договором.

Відповідно до п. 1.2.-1.3. Договору перелік зважувальних приладів, за якими надаються Послуги за цим Договором, передбачений у Додатку 1 до Договору, який є невід`ємною частиною цього Договору. Перелік Послуг, що надаються за цим Договором, Графік надання Послуг та їх вартість передбачені у Додатку 2 до Договору, який є невід`ємною частиною цього Договору. Послуги від імені Виконавця надає філія "Ваговий оператор" акціонерного товариства "Українська залізниця".

Згідно з п. 2.1. Договору послуги за цим Договором надаються ваговими поїздами у складі спеціального рухомого складу та локомотива вагового поїзда (далі - вагові поїзда). Використовується наступний спеціальний рухомий склад: вагоповірочні вагони, вагони-вагові майстерні, побутові пасажирські вагони (далі - Спеціальний рухомий склад). Для перевірки метрологічних характеристик використовуються відкалібровані робочі еталони: гирі та вагоповірочні візки масою 2000 кг.

Відповідно до п. 3.1. Договору Виконавець, враховуючи Графік надання послуг (Додаток 2 до Договору), здійснює розрахунок суми попередньої оплати за Послуги та супутні послуги, про що повідомляє Замовника на електронну адресу, зазначену у розділі 16 Договору, у вигляді інформаційного листа, який надсилається уповноваженою особою Виконавця, з накладенням КЕП через власну інформаційну систему Виконавця.

Пунктами 3.2.-3.4. Договору передбачено, що Замовник не пізніше ніж за 30 (тридцять) днів до дати надання Послуг оплачує Виконавцю 100% вартості Послуг згідно з попереднім розрахунком. Виконавець до направлення Спеціального рухомого складу перевіряє наявність достатньої суми коштів на особовому рахунку Замовника та може резервувати їх. Виконавець з урахування терміну доставки вантажів та Графіка надання послуг (Додаток 2 до Договору) оформлює перевізний документ для направлення Спеціального рухомого складу на станцію призначення.

Згідно з п. 3.12. Договору, виконавець розпочинає надання Послуг Замовнику після отримання на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" АТ "Укрзалізниця" передоплати у розмірі 100% вартості Послуги відповідно до попереднього розрахунку, направленого згідно з п. 3.1. Договору.

Серед обов`язків Виконавця, зокрема, значиться й надання Замовнику Послуги відповідно до умов цього Договору, за умови здійснення 100% попередньої оплати (п. 4.2.2 Договору).

Відповідно до п. 4.4.2. Договору Виконавець має право у разі відмови Замовника здійснювати попередню оплату згідно з умовами Договору або у разі недостатньої суми коштів, перерахованих Замовником на рахунок Виконавця, Виконавець має право не надавати/призупинити надання Послуги за Договором до перерахування передплати в повному обсязі суми коштів згідно з наданим Виконавцем розрахунком.

Згідно з п. 5.3.-5.6. Договору оплата Послуг відповідно до Договору здійснюється у національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання Виконавця, вказаний у розділі 16 Договору. Датою надходження платежів вважається дата зарахування сум обслуговуючим банком на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання Виконавця. Одержані кошти Виконавець зараховує на особовий рахунок Замовника. По мірі надання Послуг, Виконавцем відображається в особовому рахунку використання Замовником коштів за добу для оплати за послуги та супутні послуги, а також неустойки, пені.

Згідно п. 6.4. Договору сплачувати Виконавцю неустойку у розмірі вартості Послуги згідно з Додатком 2 до Договору у разі повідомлення Замовником про відмову від отримання Послуги або зменшення їх кількості.

Відповідно до п. 13.1. Договору Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до моменту його припинення.

Пунктом 13.2 Договору визначено, що договір припиняється:

- у зв`язку з припиненням Договору за взаємною згодою Сторін, або

- у зв`язку з односторонньою відмовою від Договору, у випадках та в порядку, прямо передбачених Договором, або

- з підстав, визначених законодавством.

Відповідно до п. 13.3. Договору кожна із Сторін має право відмовитись від Договору в односторонньому порядку шляхом відправлення повідомлення про односторонню відмову від Договору іншій Стороні за 30 (тридцять) днів до дати розірвання Договору. Договір вважається розірваним по закінченню тридцятиденного строку з дня одержання іншою Стороною відповідного повідомлення.

Усі правовідносини за цим Договором, що розпочалися до дати припинення дії Договору, регулюються положеннями цього Договору до повного здійснення розрахунків та виконання інших зобов`язань Сторін (п. 13.4. Договору).

Відповідно до п. 13.5. Договору припинення договору не звільняє Сторони від виконання зобов`язань, зокрема завершення розрахунків за надані Послуги, що виникли до такого припинення.

Згідно з п. 14.1. Договору невід`ємною частиною цього Договору є додатки:

Додаток 1 - "Перелік зважувальних приладів";

Додаток 2 - "Послуги, що надаються за Договором, Графік їх надання та вартість".

Договір підписано сторонами та скріплено печатками.

Так, Додатком 2 до Договору передбачено надання послуги щодо перевірки метрологічних характеристик зважувальних приладів та дату обслуговування 23.04.2024/23.10.2024 на суму 198 957 грн без ПДВ (238 748,40 грн з ПДВ).

Матеріалами справи підтверджено, Замовник надіслав виконавцю лист від 30.09.2024 №130-37-08/179 про одностороннє розірвання договору від 26.03.2024 №81/2024-д-ЦВОЮ (надійшло на адресу філії "Ваговий оператор" АТ "Укрзалізниця" 04.10.2024 та зареєстровано за вх. №ЦВО-20/166).

За твердженням позивача, за змістом наведених положень розірвання Замовником Договору в односторонньому порядку по своїй суті є відмовою від отримання послуг.

Таким чином, при розірванні договору в односторонньому порядку відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку, у розмірі вартості послуги згідно з Додатком 2 до Договору, а саме 198 957 грн без ПДВ. Така неустойка є штрафною санкцією в розумінні ст. 230 ГК України та відповідно до ст. 185, 188 ПК України не вважається об`єктом оподаткування ПДВ, тому при стягненні неустойки ПДВ не має включатися до її складу.

Лист №ЦВО-23/1395 від 20.11.2024 щодо сплати неустойки надіслано на електронну адресу відповідача, зазначену в розділі 15 цього Договору.

Таким чином, Замовник та Виконавець укладаючи Договір узгодили його умови, зокрема, щодо кількості послуг, їх вартості, графіку отримання та взяли на себе взаємні зобов`язання, що є обов`язковими до виконання сторонами.

Відмова відповідача від послуг за Договором є закономірним наслідком дострокового розірвання Договору в односторонньому порядку, що на думку позивача передбачає застосування неустойки у розмірі вартості такої послуги, а саме 198 957 грн без ПДВ.

Розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Ваговий оператор" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Виходячи із змісту позовної заяви, предметом позову в даній справі не є стягнення неустойки за порушення узгоджених сторонами умов Договору щодо внесення передоплати та дотримання графіку обслуговування (пункт 6.3. Договору), а є стягнення неустойки за відмову замовника від отримання послуг (пункт 6.4.).

Щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки, нарахованої на підставі пункту 6.4. Договору, колегія суддів встановила таке.

Згідно зі статтею 907 Цивільного кодексу України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Умовами укладеного між сторонами Договору, а саме пунктом 13.3., передбачено право кожної із сторін відмовитись від Договору в односторонньому порядку шляхом відправлення повідомлення про односторонню відмову від Договору іншій Стороні за 30 (тридцять) днів до дати розірвання Договору. Договір вважається розірваним по закінченню тридцятиденного строку з дня одержання іншою Стороною відповідною повідомлення.

Тобто умовами Договору не визначені конкретні підстави для дострокового розірвання договору в односторонньому порядку. Передбачена лише необхідність повідомити іншу сторону.

Відповідач листом від 30.09.2024 №130-37-08/179 повідомив позивача про розірвання Договору відповідно до його п. 13.2 та п. 13.3. Тобто, цей лист є відмовою Замовника від Договору в односторонньому порядку, тобто одностороннім правочином про припинення договору.

Вказаний лист отримано позивачем 04.10.2024, що підтверджується самим позивачем у позовній заяві.

У розділі 6. Договору погоджена відповідальність сторін.

Зокрема, у п. 6.4. Договору передбачена сплата Виконавцю неустойки у розмірі вартості Послуги згідно з Додатком 2 до Договору у разі повідомлення Замовником про відмову від отримання Послуги або зменшення їх кількості.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідач вірно зазначає про те, що у пункті 6.4. Договору не міститься чіткого зазначення про сплату такої неустойки замовником, однак, виходячи зі змісту цього пункту, в якому йдеться про сплату неустойки саме виконавцю та того, що Договір є двостороннім - укладений між позивачем та відповідачем у даній справі, колегія суддів доходить висновку, що у наведеному пункті мова йде саме про обов`язок замовника (позивача) сплатити виконавцю (відповідачу) неустойку у разі повідомлення Замовником про відмову від отримання Послуги або зменшення їх кількості.

Водночас, колегією суддів встановлено, що у матеріалах справи відсутнє повідомлення Замовником (відповідачем) про відмову саме від отримання Послуги або зменшення їх кількості.

За визначенням статті 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання є одностороннім правоприпиняючим правочином (у розумінні ст. 202 цього Кодексу), яку може вчинити сторона договору у якості реагування на порушення з боку іншої сторони. Відтак, необґрунтованою є та відмова від зобов`язання, яка вчинена за відсутності належної підстави, що (відсутність) сама по собі не спростовує правової природи відмови від зобов`язання як вольової і цілеспрямованої на припинення виконання зобов`язань дії відповідної сторони договору, у цьому випадку - відповідача.

В цій частині, колегія суддів погоджується з доводами відповідача та висновком суду першої інстанції про те, що позивач помилково вважає, що поняття «розірвання договору» є тотожним поняттю «відмова від отримання послуги».

Відмова від послуг - це офіційне повідомлення про намір не отримувати послуги і не виконувати зобов`язання, пов`язані з їх отриманням. Вона може супроводжуватися відповідними наслідками (штрафи, компенсації).

При цьому необхідно розмежовувати поняття відмова від послуг - волевиявлення не отримувати послуги та розірвання договору - припинення договірних відносин.

Виходячи з аналізу пункту 6.4. Договору у виконавця міг би виникнути обов`язок зі сплати неустойки у разі відмови від отримання послуг або зменшення їх кількості. У той же час, відмові від отримання послуги обов`язково має передувати її надання, чого з боку позивача не відбулося. Обставина стосовно того, що послуги не надавалися, позивачем не заперечується.

З огляду на це доказів порушення відповідачем умов Договору, що зумовлюють собою застосовування штрафної санкції, передбаченої пунктом 6.4 Договору, позивачем суду не надано, як і не надано доказів щодо надання позивачем відповідачу обумовлених послуг за Договором.

Зважаючи на викладене, а також беручи до уваги те, що позивач не довів суду належними і допустимими доказами наявності тих обставин, на які він посилався як на підставу пред`явлених у даній справі вимог, у задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача 198 957, 00 грн неустойки слід відмовити.

Таким чином суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірно висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Ваговий оператор» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» до Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» в особі Філії «Ваговий оператор» акціонерного товариства «Укрзалізниця» про стягнення неустойки у розмірі 198 957,00 грн за договором про надання послуг, пов`язаних з перевіркою метрологічних характеристик зважувальних приладів та їх обслуговуванням № 81/2024-д-ЦВОЮ від 26.03.2024.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Ваговий оператор" Акціонерного товариства є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281 - 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Ваговий оператор" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2025 у справі № 910/2809/25 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2025 у справі № 910/2809/25 - залишити без змін.

Судові витрати, за перегляд рішення у суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.

Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді О.В. Тищенко

О.М. Сибіга