ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" вересня 2025 р. м. Київ Справа № 911/1344/24

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Батуріної Я.Я. розглянувши у судовому засіданні

заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайл» Комлика Іллі Сергійовича

про визнання грошових вимог у справі

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексон ОІЛ» (08301, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 73, ідентифікаційний код 43969245)

Учасники справи у судове засідання не з`явилися

УСТАНОВИВ:

1. У провадженні Господарського суду Київської області (далі - суд) перебуває справа № 911/1344/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексон ОІЛ» (далі - ТОВ «Ексон ОІЛ», боржник) на стадії судової процедури - ліквідація боржника, яку на підставі постанови суду від 12.12.2024 здійснює арбітражний керуючий Кучерявий Дмитро Владиславович (свідоцтво № 1963 від 15.10.2020, далі - ліквідатор).

2. 16.04.2025 через електронний кабінет в системі «Електронний суд» до суду надійшла заява ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайл» (далі - ТОВ «Брайл») Комлика Іллі Сергійовича (далі заявник) від 15.04.2025 (вх. № 5551) про визнання грошових вимог до боржника у розмірі 23 924 702,43 грн. Також просить включити до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги у розмірі 4 844,80 грн - судовий збір. В обґрунтування зазначає, що під час ліквідаційної процедури у справі про банкрутство ТОВ «Брайл» ліквідатором останнього встановлено, що ТОВ «Ексон ОІЛ» має заборгованість перед ТОВ «Брайл» за договором поставки нафтопродуктів від 25.11.2022 №25/11-22ЕКС, право вимоги за яким отримано ТОВ «Брайл» за договором про відступлення права вимоги від 02.04.2024 №110.

Ухвалою суду від 28.04.2025 зазначена заява прийнята судом та призначена до розгляду у судове засідання, в якому на підставі ст.216 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) неодноразово оголошувалась перерва. Черговий розгул заяви призначений на 18.09.2025.

Між тим, 02.05.2025 через електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» ліквідатором, на виконання ч. 5 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ), подано до суду повідомлення про результати розгляду грошових вимог ТОВ «Брайл» (вх. № 5949), в якому зазначив про визнання кредиторських вимог у заявленому розмірі.

Інших заяв/заперечень щодо заявлених кредиторських вимог від інших учасників справи до суду не надходило.

Так, у судове засідання учасники справи не з`явилися, про причини неявки (крім заявника) суд не повідомили, про час та місце судового засідання інформувались своєчасно та у порядку, визначеному ч. 5 ст. 242 ГПК України, що підтверджується довідками про доставку електронних листів до електронних кабінетів у підсистемі «Електронний суд» від 10.09.2025. Водночас, явка учасників справи обов`язковою судом не визнавалася, а тому, ураховуючи положення ст. 42 ГПК України суд визнав за можливе провести засідання без їх участі.

Також 18.09.2025 через канцелярію суду від заявника надійшла заява (вх.5877/25), в якій він просить провести судове засідання без його участі, яке суд на підставі ст. 42 ГПК України вважає за можливо задовольнити.

3. Розглянувши подану заяву кредитора та дослідивши наявні докази суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 1 КУзПБ грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно абз. 11 ч. 1 ст. 1 КУзПБ, зокрема, кредитор - юридична або фізична особа, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство (після відкриття провадження) та порядок розгляду судом відповідних заяв визначені, зокрема ст.ст. 45, 46, 47 КУзПБ.

Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в цьому випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником; надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (ст.76 ГПК України), допустимості (ст.77 ГПК України), достовірності (ст.78 ГПК України) та вірогідності (ст.79 ГПК України).

Покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог.

Заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство.

Така судова практика є сталою при застосуванні ст.ст.45-47 КУзПБ щодо порядку звернення кредиторів із заявами з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство та порядку розгляду цих заяв судом (аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 09.09.2025 у справі № 902/560/20).

Отже, під час розгляду заявлених до боржника кредиторських вимог, суд, у відповідності до наведених вище норм, має з`ясовувати правову природу таких вимог, надати правову оцінку доказам поданим заявником на підтвердження його вимог до боржника, аргументам та запереченням боржника чи інших кредиторів щодо задоволення таких вимог, перевірити дійсність заявлених вимог, з урахуванням чого встановити наявність підстав для їх визнання чи відхилення (повністю або частково).

3.1. Так 25.11.2022 між ТОВ «Ексон Оіл» (покупець) та АТ «Одеснафтопродукт» (постачальник) укладений договір поставки нафтопродуктів №25/11-22ЕКС (далі - Договір поставки) відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язується в погоджені строки передати у власність покупцю нафтопродукти, а покупець оплатити і прийняти їх на базисі поставки, в кількості та асортименті, за ціною та в терміни згідно умов даного Договору та додаткових угод до нього, що складають невід`ємну частину Договору поставки.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 Договору поставки номенклатура товару, його кількість і ціна погоджуються сторонами, в залежності від умов поставки, або у Додатках або у вивантажувальних документах (видаткових накладних чи актах приймання-передачі) на товар, котрі являються специфікацією в розумінні ст. 266 Господарського кодексу України. Товар за цим Договором поставляється партіями на підставі отриманих постачальником заявок покупця. Загальна кількість товару, що поставляється покупцю за цим Договором, визначається загальною кількістю товару у всіх партіях.

Вартість кожної окремої партії товару визначається сторонами у відповідних додатках або у відвантажувальних документах (видаткових накладних чи актах приймання-передачі) на кожну окрему партію товару. Загальна вартість товару, що постачається за цим Договором (сума Договору) визначається сумою вартостей всіх партій товару (п. 1.4. Договору поставки).

Відповідно до п. 4.1. Договору поставки (з урахуванням змін внесених додатковою угодою від 22.11.2022) загальна ціна цього Договору визначається вартістю товару, отриманого покупцем протягом всього строку дії Договору. Вартість кожної окремої партії товару вказується постачальником в видаткових накладних або актах приймання-передачі. Оплата покупцем товару, поставленого без попередньої оплати, здійснюється не пізніше ніж через 360 днів з моменту підписання акту-передачі товару.

Водночас із змісту додаткової угоди від 25.10.2023 до Договору поставки вбачається, що сторони домовились, що граничним строком оплати, поставленого згідно з Договором поставки нафтопродуктів, є 01.09.2024.

Відповідно до п. 4.2. Договору поставки покупець зобов`язується оплачувати повну вартість (в розмірі 100%) товару (в тому числі ПДВ), вказану в рахунках-фактурах (та/або видаткових накладних, та/або актах приймання-передачі) на кожну окрему партію Товару, у строк, визначений у відповідних рахунках-фактурах, якщо інші умови оплати не передбачені сторонами в додатках до даного Договору. У випадку прострочення покупцем строку оплати, зазначеного в рахунку-фактурі, такий рахунок-фактура вважається анульованим, після чого покупець має право повторно надіслати постачальнику заявку на товар (партію товару) та отримати рахунок-фактуру на подальшу оплату.

Як встановлено судом та не спростовано учасниками справи під час виконання Договору поставки його сторонами:

укладались додаткові угоди до Договору від 25.11.2022, від 01.12.2022, від 01.01.2023, від 01.02.2023, від 01.05.2023, від 01.06.2023, від 01.08.2023 відповідно до яких постачальник брав на себе зобов`язання поставити покупцю товар на загальну суму 43 171 238,60грн;

підписані без зауважень акти приймання-передачі нафтопродуктів від 30.11.2022 на суму 22 818 179,53грн, від 31.12.2022 на суму 8 291 851,95грн, від 31.01.2023 на суму 5 023 697,76грн, від 28.02.2023 на суму 243 345,66грн, від 31.05.2023 на суму 885 518,52грн, від 30.06.2023 на суму 3 467 051,74грн, від 31.08.2023 на суму 2 441 593,44грн. Усього на загальну суму 43 171 238,60грн.

Також на підставі зазначеного Договору поставки АТ «Одеснафтопродукт» як платником ПДВ оформлювались та подавались до податкових органів податкові накладні, а саме, № 40 від 31.12.2022, № 93 від 31.01.2023, № 66 від 28.02.2023, № 49 від 31.05.2023, № 63 від 30.06.2023, № 48 від 31.08.2023, № 8572 від 15.02.2023, № 8202 від 27.12.2022, № 8626 від 23.02.2023 та № 8732 від 15.03.2023.

Крім того із матеріалів заяви вбачається, що ТОВ «Ексон Оіл» була здійснена часткова оплата за отриманий ним товар за Договором постави на загальну суму 13 040 000,00грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 8202 від 27.12.2022 на суму 1 080 000,00 грн, № 8572 від 15.02.2023 на суму 200 000,00 грн, № 8626 від 23.02.2023 на суму 10 260 000,00 грн, № 8732 від 15.03.2023 на суму 150 000,00 грн. Усього на загальну суму 11 690 000,00грн.

Інших доказів оплати за отримай ТОВ «Ексон ОІЛ» товар за Договором поставки учасниками справи суду надано не було.

3.2. 02.04.2024 між АТ «Одеснафтопродукт» (первісний кредитор) та ТОВ «Брайл» (новий кредитор) укладений договір №110 про відступлення права вимоги (далі Договір №110) відповідно до п.1.1 якого первісний кредитор передає належне йому право вимоги на отримання від ТОВ «Ексон ОІЛ» заборгованість на суму 23 919 858,43грн за Договором поставки, а новий кредитор приймає ці вимоги та сплачує первісному кредитору суму коштів в розмірі та порядку, визначеному цим Договором.

Право вимоги, зазначене у п.1.1 Договору, переходить до нового кредитора з моменту підписання цього Договору (п. 1.2).

3.3. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема, з договорів та інших правочинів (угод).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Отже, законодавець передбачив можливість відступлення первісним кредитором новому кредитору як повного обсягу прав та обов`язків, належних йому на момент відступлення (універсальне правонаступництво), так і можливість відступлення прав лише у певній частині, що обумовлюється сторонами в договорі відступлення права вимоги (сингулярне правонаступництво).

У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Проаналізувавши вищевказані приписи та обставини, встановлені у п.3.1 та п.3.2 цієї ухвали, у своїй сукупності суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання кредиторських вимог ТОВ «Брайл» у заявленому ним розмірі.

4. Додатково суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 45 КУзПБ для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів (ч. 6 ст. 45 КУзПБ).

Керуючись ст.ст.12, 74, 76-79, 86, 234-235 ГПК України, ст. ст. 45, 47, 64 КУзПБ, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайл» Комлика Іллі Сергійовича від 15.04.2025 (вх. № 5551) про визнання грошових вимог задовольнити.

2. Визнати вимоги (з правом дорадчого голосу) Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайл» () до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексон ОІЛ» у загальному розмірі 23 924 702,43грн, з яких: 4 844,80грн - судові витрати, 23 919 858,43грн основне зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КУзПБ ухвала набирає законної сили 18.09.2025 та згідно ст. 255 ГПК України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів у порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвала підписана 30.09.2025