ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23 вересня 2025 року Справа № 903/603/25

Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання Гандзілевська Яна Вікторівна

за відсутністю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області справу №№903/603/25 за позовом Комунального підприємства «Ковельводоканал» Ковельської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тейк Енерджі» про визнання додаткових угод недійсними та стягнення коштів в розмірі 998982,83 грн,

ВСТАНОВИВ:

11.06.2025 представник Комунального підприємства Ковельводоканал Ковельської міської ради сформував в системі Електронний суд позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Тейк Енерджі, в якому просить суд:

1. Визнати недійсною додаткову угоду від 31.01.2023 №1 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 27.12.2022 №407/22 (закупівля без використання електронної системи UA-2022-12-27-011955-a), укладену між Комунальним підприємством Ковельводоканал Ковельської міської ради (попередня назва в договорі Ковельське управління водопровідно-каналізаційного господарства Ковельводоканал) та Товариством з обмеженою відповідальністю Тейк Енерджі.

2. Визнати недійсною додаткову угоду від 07.09.2023 №3 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 27.12.2022 №407/22 (закупівля без використання електронної системи UA-2022-12-27-011955-a), укладену між Комунальним підприємством Ковельводоканал Ковельської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Тейк Енерджі.

3. Визнати недійсною додаткову угоду від 20.10.2023 №4 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 27.12.2022 №407/22 (закупівля без використання електронної системи UA-2022-12-27-011955-a), укладену між Комунальним підприємством Ковельводоканал Ковельської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Тейк Енерджі.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Тейк Енерджі на користь Комунального підприємства Ковельводоканал Ковельської міської ради кошти в сумі 998982,83 грн та 24068,74 грн витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі, ст. 203 ЦК України, ч. 1 ст. 215 ЦК України додаткові угоди №1 від 31.01.2023, №3 від 07.09.2023, №4 від 20.10.2023 до договору №407/22 від 27.12.2022 є недійсними, оскільки укладені в порушення вимог ч.5 ст.41 Закону України Про публічні закупівлі, а тому є всі підстави вважати, що кошти, які сплачені КП Ковельводоканал Ковельської міської ради за товар, як надміру сплачені та підлягають стягненню з відповідача.

Ухвалою суду від 16.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.06.2025, яка була направлена рекомендованим листом на юридичну адресу відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Тейк Енерджі (43006, м.Луцьк, вул.Франка, 61, офіс 3) повернута з відміткою відділення поштового зв`язку адресат відсутній за вказаною адресою.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю Тейк Енерджі: 43006, м.Луцьк, вул.Франка, 61, офіс 3, отже суд надіслав ухвалу за місцем державної реєстрації останнього.

Тобто, надіслання судом процесуальних документів на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у разі відсутності повідомлення особою іншої адреси для направлення поштової кореспонденції, є належним виконанням приписів процесуального закону щодо надсилання судових рішень учасникам справи (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.09.2018 по справі № 911/3309/17).

Також ухвалу суду надіслано на електронну адресу, яка вказана в позові.

Строк для подачі відзиву до 10.07.2025.

30.06.2025 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву та докази надіслання відзиву на адресу позивача.

Ухвалою суду від 04.07.2025 відзив на позовну заяву №2/06 від 30.06.2025 (вх.№01-75/2007/25 від 30.06.2025) на 11 ар. повернуто відповідачу без розгляду.

10.07.2025 відповідач сформував в системі «Електронний суд» відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову Комунального підприємства «Ковельводоканал» Ковельської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тейк Енерджі» про визнання недійсними додаткових угод до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 407/22 від 27.12.2022 року та стягнення 998982,83 грн. в повному обсязі.

14.07.2025 позивач сформував в системі «Електронний суд» відповідь на відзив .

Протокольною ухвалою від 15.07.2025 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив розгляд справи по суті на 05.08.2025 о 11.30 год.

Протокольною ухвалою від 05.08.2025 суд відклав розгляд справи на 09.09.2025 о 10.30 год.

Протокольною ухвалою від 09.09.2025 суд відклав розгляд справи в судовому засіданні на 23.09.2025 о 10.45 год.

23.09.2025 представник позивача подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в призначене судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та дату розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 09.09.025.

Суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні рівні умови сторонам для представлення своєї правової позиції та надання доказів і вважає за можливе розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст.240 ГПК України, а неявка представника позивача та відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Як слідує з матеріалів справи, 27.12.2022 КП «Ковельводоканал» здійснив закупівлю Електрична енергія, 09310000-5 (Електрична енергія) в обсязі 5100000 кВт /год, з очікуваною вартістю 24 429 000,00 гривень на підставі пп. 12 п. 13 «Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України Про публічні закупівлі, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» затверджених постановою №1178 від 12.10.2022 р. (далі Особливості), у редакції, чинній на час укладення договору.

27.12.2022 між КП «Ковельводоканал» та Товаристом з обмеженою відповідальністю «Тейк Енерджі» (далі ТОВ «Тейк Енерджі», Відповідач) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №407/22 (далі Договір) на суму 24429000,00 грн.

Відповідно до п. 2.1. Договору, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Найменування (номенклатура, асортимент) товару (послуги): електрична енергія (ДК 021-2015: код 09310000-5 Електрична енергія.

Як визначено в п. 2.3 Договору, обсяг електроенергії становить 5100 000 кВт/год.

Згідно Додатку №2 до Договору, ціна за 1 кВт/год становить та не може перевищувати 4,79 грн за 1 кВт/год.

Відповідно до п. 5.3. Договору, загальна сума (вартість) цього Договору встановлюється залежно від кількості переданої електричної енергії та її ціни згідно актів приймання передачі, та не може більшою 24 429 000,00 грн. в т.ч. ПДВ.

Пунктом 12.7 Договору визначено, умови даного Договору можуть бути змінені за взаємною згодою сторін, з обов`язковим складанням письмового документа, підписаного сторонами Договору. Змінені умови Договору вступають в силу після підписання.

Пункт 12.8. Договору встановлює, що істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених пунктом 19 «Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України Про публічні закупівлі, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» затверджених постановою №1178 від 12.10.2022, та здійснюється у такому порядку:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення;

3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг);

6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку з зміною ставок податків і зборів та/ або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування, а також у зв`язку з зміною системи оподаткування пропорційно до зміни податкового навантаження внаслідок зміни системи оподаткування;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS, регульованих цін (тарифів), нормативів, середньозважених цін на електроенергію на ринку на добу наперед, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;

8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої статті 41 Закону.

Отже, на момент підписання даного договору сторонами погоджено були всі істотні умови договору, а саме предмет, ціну та строк виконання зобов`язань за договором відповідно до вимог Господарського кодексу України та Закону України «Про публічні закупівлі».

До КП «Ковельводоканал» надійшли листи-пропозиції від ТОВ «Тейк Енерджі» від 31.01.2023, від 10.08.2023, 08.09.2023 з пропозицією щодо укладення додаткових угод до договору, оскільки є наявне коливання середньозваженої ринкової ціни на електричну енергію в торговій зоні ОЕС України на ринку «на добу на перед», у зв`язку з чим, згідно з пп. 2 п. 19 Особливостей, ТОВ «Тейк Енерджі» змушене підвищити ціни на постачання електроенергії.

Між КП «Ковельводоканал» та ТОВ «Тейк Енерджі» до Договору №407/22 від 27.12.2022 про постачання електричної енергії споживачу укладено додаткові угоди (із додатками «Комерційна пропозиція») щодо зміни, у зв`язку із збільшенням ціни на електричну енергію на ринку електричної енергії, вартості електроенергії в бік її збільшення, зокрема:

- додаткову угоду №1 від 31.01.2023, якою збільшено ціну електроенергії до 4,96 грн. за 1 кВ/ год. з ПДВ, застосовується до правовідносин між Сторонами з 01.01.2023 р.;

- додаткову угоду №3 від 07.09.2023 р., якою збільшено ціну електроенергії до 5,25 грн. за 1 кВ/ год. з ПДВ, застосовується до правовідносин між Сторонами з 01.07.2023 р.;

- додаткову угоду №4 від 20.10.2023 р., якою збільшено ціну електроенергії до 5,95 грн. за 1 кВ/ год. з ПДВ, застосовується до правовідносин між Сторонами з 01.08.2023 р.

Також, між КП «Ковельводоканал» та ТОВ «Тейк Енерджі» укладено додаткову угоду №2 від 20.04.2023, де Постачальник та Споживач, керуючись Цивільним, Господарським кодексами України, Законом України «Про ринок електричної енергії», в зв`язку з безоплатною передачею з балансу капітального будівництва та житлово-комунального господарства виконавчого комітету міської ради на баланс Ковельського УВКГ «Ковельводоканал» каналізаційної насосної станції, з метою належного утримання та експлуатації об`єкту «Нове будівництво господарсько-фекальної каналізації по вул. Драгоманова в м. Ковелі Волинської області» та виклав у новій редакції Додаток №1 (Заява-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу) до договору №407/22 від 27 грудня 2022 року про постачання електричної енергії споживачу.

Підставою для укладання додаткових угод №1,3,4 ТОВ «Тейк Енерджі» визначено наявність обставин збільшення ціни за одиницю електричної енергії.

Зокрема, в обґрунтування наявності факту коливання ціни на електричну енергію в період між груднем 2022 р. січнем 2023 р., січнем 2023 р. липнем 2023 р., липнем 2023 р. серпнем 2023 р., та, відповідно, підстав для укладання оспорюваних додаткових угод відповідачем надано роздруківки з сайту ДП «Оператор ринку» та інформаційних довідок Хмельницької торгово-промислової палати.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про публічні закупівлі», закупівлі здійснюються за принципами добросовісної конкуренції серед учасників; максимальної економії, ефективності та пропорційності; відкритості та прозорості на всіх стадіях закупівель; недискримінації учасників та рівного ставлення до них; об`єктивного та неупередженого визначення переможців процедури закупівлі; запобігання корупційним діям і зловживанням.

В силу ч. 4 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/ пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Пунктом 37 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про публічні закупівлі» установлено, що що на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування особливості здійснення закупівель товарів, робіт та послуг для замовників, передбачених цим Законом (далі - Особливості), визначаються Кабінетом Міністрів України із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз та з дотриманням вимог, встановлених пунктом 3-8 цього розділу.

12.10.2022 Постановою Кабінету Міністрів України №1178 затверджено «Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України Про публічні закупівлі, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування», які встановлюють порядок та умови здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування.

Пункт 19 Особливостей визначає, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.

Однак, не будь-яка довідка уповноваженого органу про ціну товару на ринку, є належним підтвердженням та підставою для зміни ціни в договорі після його підписання, а лише та, яка містить інформацію про коливання ціни такого товару на ринку.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №915/346/18, від 12.02.2020 у справі №913/166/19, від 21.03.2019 у справі №912/898/18, від 25.06.2019 у справі №913/308/18, від 12.09.2019 у справі №915/1868/18.

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №924/1240/18 зазначив, що надані постачальником довідки торгово-промислових палат не є належними доказами на підтвердження коливання ціни на пальне, оскільки, вказані документи лише констатують рівень загальних ринкових цін на пальне на певну дату та не доводять їх коливання. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.

Документи, що підтверджують коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін.

Тобто, не будь-яка довідка уповноваженого органу про ціну товару на ринку, є належним підтвердженням та підставою для зміни ціни в договорі після його підписання, а лише та, яка містить інформацію про коливання ціни такого товару на ринку.

Аналогічної правової позиції у подібних правовідносинах дотримується Верховний Суд у постановах від 16.04.2019 у справі № 915/346/18, від 12.02.2020 у справі № 913/166/19, від 21.03.2019 у справі № 912/898/18, від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18, від 25.06.2019 у справі № 913/308/18.

Верховний Суд у постанові № 927/491/19 від 18.06.2021 зазначив, що постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Відповідно до даних, розміщених на офіційному сайті ДП «Оператор ринку» (https://www.oree.com.ua) середньозважені ціни без ПДВ на електроенергію ринку «на добу наперед» (РДН) у торговій зоні ОЕС (об`єднаної енергетичної системи) України та на внутрішньодобовому ринку ОЕС становили:

- грудень 2022 року РДН - 3 347,46 грн/МВт.год;

- грудень 2022 року ВДР - 3 481,86 грн/МВт.год;

- січень2023 року РДН 3 466,83 грн/МВт.год;

- січень 2023 року ВДР 3 684,26 грн/МВт.год;

- лютий 2023 року РДН 3 213,43 грн/МВт.год;

- лютий 2023 року ВДР 3 457,78 грн/МВт.год;

- березень 2023 року РДН 3239,27 грн/МВт.год

- березень2023 року ВДР 3 539,56 грн/МВт.год;

- квітень 2023 року РДН 2 813,74 грн/МВт.год;

- квітень 2023 року ВДР 3181,49 грн/МВт.год;

- травень 2023 року РДН 2 867,02 грн/МВт.год;

- травень 2023 року ВДР 3 318,04 грн/МВт.год;

- червень 2023 року РДН 2 971,47 грн/МВт.год;

- червень 2023 року ВДР 2 935,68 грн/МВт.год;

- липень 2023 РДН - 3 669,87 грн/МВт.год;

- липень 2023 ВДР 3994,16 грн/МВт.год;

- серпень 2023 РДН 4 162,23 грн/МВт.год;

- серпень 2023 ВДР 4 682,10 грн/МВт.год.

Тобто, у період укладання сторонами додаткових угод до Договору на ринку електроенергії відбувалося коливання ціни в сторону збільшення, так і у зменшення. Якщо співставити ціни у наступних місяцях 2023 року (лютий, березень, квітень, травень, червень), то вбачається, що ціни є нижчими в порівняні з груднем 2022 року.

Основний договір укладено у грудні 2022 року, додаткова угода № 1 укладена у січні 2023 року (31.01.2023) та застосовується до правовідносин із 01.01.2023, тому для порівняння цін слід співставляти ціни у грудні 2022 року, оскільки на 01.01.2023 року не було інформації щодо середньозваженої ціни на електроенергію ринку «на добу наперед» (РДН) у торговій зоні ОЕС, а тому відповідні зміни повинні були застосовуватись із 01.02.2023 року.

Подібна ситуація із додатковою угодою №3, яка укладена у вересні (07.09.2023) та застосовується до правовідносин з 01.07.2023. Співставивши середньозважені ціни у грудні 2022 року та червні 2023 вбачається, що ціни у червні 2023 є нижчими за грудень 2022 року.

Таким чином, у проміжку часу між датою укладення основного Договору та датою укладення додаткової угоди №3 про збільшення ціни електроенергії, зокрема 01.06.2022, ціна не збільшилася, а була меншою (грудень 2022 р. 3 347,46 грн. червень 2023 - 2 971,47 грн.), а тому не існувало жодних підстав для укладення вказаної угоди, так як коливання у бік збільшення не відбувалося.

Поряд із цим, наявність підстав для визнання недійсною додаткових угод №1 від 31.01.2023 та №3 від 07.09.2023 тягне за собою визнання недійсними послідуючої додаткової угоди №4, оскільки кожна наступна така угода має фіксовану ціну за одиницю товару, а тому є похідною від попередньої і автоматично незаконною, оскільки погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку відбувається з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару, як це визначено пп. 2 п. 19 Особливостей.

Надані ТОВ «Тейк Енерджі» інформаційні довідки та роздруківки з сайту ДП «Оператор ринку» не підтверджують коливання ціни на електроенергію, не містять доказів реального відсотку здорожчання такого товару. Вони лише констатують рівень цін на електроенергію, не підтверджують наявність коливання ціни в бік збільшення в період між укладанням договору та укладанням додаткових угод.

У вказаних документах відсутній аналіз вартості ціни на дату укладення Договору та оспорюваних додаткових угод та будь які інші дані, які б підтверджували коливання ціни електричної енергії на ринку.

Інформаційні довідки Хмельницької торгово-промислової палати та роздруківки з сайту ДП Оператор ринку за своїм змістом є лише документами довідково-інформаційного характеру і фактично дублюють дані із сайту ДП Оператор ринку та не містять точної інформації про коливання цін на електричну енергію станом, як на момент звернення відповідача з пропозиціями про внесення змін до договору, так і на момент підписання спірних додаткових угод.

Відповідні довідки не підтверджують коливання ціни електричної енергії на ринку, не містять розрахунку її вартості станом на дату подання цінової пропозиції і дату укладення додаткових угод до договору; такими доказами не наведено динаміки зміни ціни в бік збільшення або зменшення, тому не можуть бути належним доказом у справі.

Згідно правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду № 910/15637/19 від 03.09.2020, №910/13436/19 від 10.09.2020, №910/14155/21 від 19.07.2022, ЗУ "Про торгово-промислові палати України" не містить положень щодо наявності у торгово-промислової палати повноважень з видачі висновків на підтвердження істотної зміни обставин, якими сторони могли б керуватися під час укладення договорів.

При підписанні додаткових угод, Сторони використовували п. 3 ст. 631 ЦК України, який встановлює, що сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Відтак, відповідно пункту 3 додаткової угоди №1 від 31.01.2023, дана угода набирає чинності з моменту її підписання Сторонами та діє до закінчення терміну дії Договору, проте умови даної додаткової угоди застосовуються до відносин, які виникли між сторонами до його укладання з 01.01.2023.

Відповідно пункту 3 додаткової угоди №3 від 07.09.2023 року, дана угода набирає чинності з моменту її підписання Сторонами та діє до закінчення терміну дії Договору, проте умови даної додаткової угоди застосовуються до відносин, які виникли між сторонами до його укладання з 01.07.2023.

Відповідно пункту 3 додаткової угоди №4 від 20.10.2023 року, дана угода набирає чинності з моменту її підписання Сторонами та діє до закінчення терміну дії Договору, проте умови даної додаткової угоди застосовуються до відносин, які виникли між сторонами до його укладання з 01.08.2023.

Разом з цим, застосування частини третьої статті 631 ЦК України у даному випадку суперечить чинному законодавству.

Відповідно до вимог п. 42 Розділу 2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 27.12.2017 № 1469, при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен дотримуватися таких організаційних вимог: про зміну будь-яких умов договору постачання електричної енергії споживачу не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір.

Отже, пропозиція про укладення додаткової угоди №1 скерована 31.01.2023, однак застосовується до правовідносин з 01.01.2023, пропозиція про укладення додаткової угоди №3 скерована 10.08.2023, однак застосовується до правовідносин з 01.07.2023, пропозиція про укладення додаткової угоди №4 скерована 08.09.2023, однак застосовується до правовідносин з 01.08.2023.

Відповідач повинен був не пізніше ніж за 20 днів до застосування нової ціни надіслати Позивачу листи-пропозиції щодо внесення змін до договору поставки електроенергії з документальним підтвердженням наявності коливання на ринку щодо товару «електричної енергії» у відсотковому співвідношенні до ринкової вартості на момент укладення договору поставки.

Постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Відповідно до п. 2.4.1 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Управління Західного офісу Державної аудиторської служби України на ІІ квартал 2025 року на підставі направлень, виданих начальником Управління Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області, ревізійною групою, яку очолювала заступник начальника відділу контролю у галузі промисловості, інфраструктури та ЖКГ Управління Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області Поліщук Л.М. (направлення від 31.03.2025 №101) проведено виїзну планову ревізію фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства «Ковельводоканал» Ковельської міської ради (далі Підприємство, КП «Ковельводоканал») за період з 01.01.2022 по 31.03.2025 року.

Згідно проведеної ревізії Управління Західного офісу Державної аудиторської служби України складено акт від 27.06.2025 №130305-26/04, у якому ревізійною групою здійснено перевірку закупівлі Електрична енергія, 09310000-5 (Електрична енергія) за ДК021-2015: 09310000-5 - Електрична енергія)» проаналізовано інформацію, оприлюднену в електронній системі закупівель: річний план закупівель Замовника на 2023 рік, оголошення про проведення закупівлі без використання електронної системи (ID: UA-2022-12-27-011955-a), що є предметом даного судового спору.

У даному акті, ревізійна група чітко визначила, що замовником КП «Ковельводоканал» укладено додаткові угоди №1, 3, 4 до Договору від 27.12.2022 №407/22 щодо зміни ціни на електроенергію в сторону збільшення за відсутності підстав для цього. Вищезазначене є порушенням пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 № 922 VIII, пунктів п.7.2.4 та п.12.2 Договору від 25.01.2022 №23-22/273-41/22, якими визначено умови та спосіб розрахунку зміни ціни, та ст.629, 632 Цивільного кодексу України.

Згідно із частиною першою статті 628, статтею 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За частиною другою статті 189 ГК України ціна є істотною умовою господарського договору.

Згідно з частиною першою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Із системного тлумачення наведених норм ЦК України, ГК України та Закону № 922 VIII вбачається, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається. Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. (позиція Великої Палати Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 року у справі №922/2321/22).

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За ч. 3 ст. 631 ЦК України сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Вказаною статтею не надається право сторонам застосовувати зворотну дію в часі пунктів додаткової угоди або окремого договору, які змінюють вже виконані договірні відносини (позиція Верховного Суду у постанові від 15.06.2018 року у справі №910/14082/17).

У постанові Верховного Суду від 12.10.2018 у справі №910/21671/17 зазначено, що згідно з частиною третьою статті 631 ЦК України сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Водночас вказаною нормою закону не надається право сторонам застосовувати зворотну дію у часі пунктів додаткової угоди або договору, які змінюють врегульовані та вже виконані договірні відносини.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 року у справі №922/2321/22 має аналогічне твердження - ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається. Укладення додаткових угод №1,3,4 прямо суперечить законодавству України, оскільки на момент укладення даних додаткових угод електрична енергія вже була поставлена , і тому поширення їх дій (на підставі ч. 3 ст. 631 ЦК України) на виконані договірні відносини є невідповідністю ч. 3 ст. 632 ЦК України.

При укладенні додаткових угод сторонами договору жодним чином не обґрунтовано та об`єктивно не підтверджено коливання ціни товару на ринку кожного разу, у зв`язку з чим ними не дотримано вимоги п.7 ч. 5 ст. 41 та п.2 ч.5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та безпідставно змінено істотні умови договору.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 16.04.2019 року у справі № 915/346/18 та від 23.01.2020 року у справі №907/788/18, від 21.03.2019 року у справі № 912/898/18, від 12.09.2019 року у справі № 915/1868/18, від 25.06.2019 року у справі № 913/308/18, від 12.02.2020 року № 913/166/19, від 13.10.2020 року № 912/1580/18, від 05.11.2020 року № 912/421/19, від 02.12.2020 року № 913/368/19.

Окрім цього, суд враховує правові висновки щодо застосування норм пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», які викладено у п.п. 88-90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, зокрема:

88. Ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.

89. Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

90. У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Чинне законодавство не визначає, які органи, установи чи організації мають право надавати інформацію щодо коливання цін на ринку і які документи можуть підтверджувати таке коливання. Такі органи і такі документи можуть визначатися замовником при формуванні тендерної документації, а сторонами - при укладенні договору.

Верховний Суд у постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19 вказав, що сторонам договору про закупівлю слід передбачати в тексті договору формулу та порядок перерахунку ціни (так зване «цінове застереження»), які коливання ціни надають право на перерахунок ціни (порогові показники), формулу розрахунку нової ціни, якими саме документами має підтверджуватися коливання цін на ринку товару та хто має видати такі підтвердні документи.

Відповідно до умов Договору 18.01.2021 Сторонами вказані вимоги не передбачено, натомість щоразу при укладенні додаткових угод, незважаючи на рівень коливання ціни на ринку збільшували ціну за товар, що не відповідає принципу максимальної економії бюджетних коштів та є порушенням.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Аналізуючи питання нікчемності договору з`ясовано, що статтею 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Стаття 204 ЦК України визначає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Враховуючи вище викладене листи-пропозиції ТОВ «Тейк Енерджі» щодо внесення змін до договору поставки електроенергії не містять доказів наявності коливання на ринку щодо товару «електричної енергії» у відсотковому співвідношенні до ринкової вартості на момент укладення договору поставки. За таких обставин у сторін договору не було підстав для збільшення ціни договору згідно пп. 2 п. 19 Особливостей.

Відтак, усі зміни, внесені додатковими угодами №1,3,4 до договору від 27.12.2022 року №407/22 відповідно суперечать статтям 5, 41 Закону України «Про публічні закупівлі», пункту 19 Особливостей, статті 632 ЦК України, що має наслідком визнання додаткових угод - №1 від 31.01.2023 року, №3 від 07.09.2023 року та №4 від 20.10.2023 року недійсними відповідно до ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Щодо вимоги про стягнення з ТОВ «Тейк Енерджі» 998 982,83 грн, судом враховано наступне.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії", учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів: двосторонній договір купівлі-продажу електричної енергії (двосторонній договір); про участь у ринку "на добу наперед" та/або внутрішньодобовому ринку; про купівлю-продаж електричної енергії на ринку "на добу наперед"; про купівлю-продаж електричної енергії на внутрішньодобовому ринку; про участь у балансуючому ринку; про врегулювання небалансів; про надання послуг з розподілу; про надання послуг з передачі; про надання допоміжних послуг; про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління; про приєднання до системи передачі; про приєднання до системи розподілу; про участь у розподілі пропускної спроможності; про постачання електричної енергії споживачу; про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг; про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; про надання послуг комерційного обліку електричної енергії; про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом; про купівлю-продаж електричної енергії між гарантованим покупцем та суб`єктом господарювання, який за результатами аукціону набув право на підтримку; інші договори, передбачені відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Частиною 1 статті 66 визначеного Закону унормовано, що купівлю-продаж електричної енергії за двосторонніми договорами здійснюють виробники, електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, трейдери, гарантований покупець та споживачі.

Згідно ч. 3 ст. 66 Закону, відповідний двосторонній договір має встановлювати: предмет договору; ціну електричної енергії, визначену у грошових одиницях; обсяг електричної енергії та графіки погодинного обсягу купівлі-продажу електричної енергії; строки та порядок постачання електричної енергії; порядок повідомлення про договірні обсяг купівлі-продажу електричної енергії за укладеним двостороннім договором; порядок та форму розрахунків; строки та порядок оформлення актів приймання-передачі обсягів купівлі-продажу електричної енергії; права, обов`язки та відповідальність сторін; строк дії договору.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству (ч. 4 ст. 179 ГК України).

До договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

У ст. 669 ЦК України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Таким чином, обов`язок з повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений покупцеві, врегульований нормами Глави 54 ЦК України "Купівля-продаж".

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021р. у справі №927/491/19.

За приписами ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правовий не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Визнання недійсною будь-якої додаткової угоди тягне за собою визнання недійсними всіх послідуючих додаткових угод, оскільки кожна наступна така угода має фіксовану ціну за одиницю товару, а тому є похідною від попередньої і автоматично незаконною, оскільки погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку відбувається з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару, як це визначено пп. 2 п. 19 Особливостей.

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", п. 19 Особливостей, на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України додаткові угоди №1 від 31.01.2023, №3 від 07.09.2023, №4 від 20.10.2023 до договору №407/22 від 27.12.2022 є недійсними, оскільки укладені в порушення вимог ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", п. 19 Особливостей, а тому кошти, які сплачені КП «Ковельводоканал» за товар, який не був поставлений ТОВ «Тейк Енерджі», підлягають до стягнення з Відповідача.

Недійсність оспорюваних додаткових угод означає, що зобов`язання сторін регулюються виключно договором. Таким чином, і поставка електричної енергії, і її оплата мали здійснюватися сторонами у відповідності до умов укладеного 27.12.2022 договору за №407/22.

За наслідками виконання умов договору №407/22 від 27.12.2023, споживання електричної енергії КП «Ковельводоканал» склало 3791271 кВт/год, що підтверджується долученими до матеріалів справи, підписаними уповноваженими представниками сторін актами приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії, зокрема:

1. актом №407/1/1 прийняття-передавання товарної продукції за січень 2023 року -334 810 кВт/год на суму 1 660 657,48 грн.;

2. актом №407/2/1 прийняття-передавання товарної продукції за лютий 2023 року 298 234 кВт/год на суму 1 398 717,36 грн.;

3. актом №407/3/1 прийняття-передавання товарної продукції за березень 2023 року 339 380 кВт/год на суму 1 625 630,34 грн.;

4. актом №407/4/1 прийняття-передавання товарної продукції за квітень 2023 року 318 775 кВт/год на суму 1 488 679,40 грн.;

5. актом №407/5/1 прийняття-передавання товарної продукції за травень 2023 року 309 264 кВт/год на суму 1 478 281,80 грн.;

6. актом №407/6/1 прийняття-передавання товарної продукції за червень 2023 року 297 008 кВт/год на суму 1 452 369,19 грн.;

7. актом №407/7/1 прийняття-передавання товарної продукції за липень 2023 року 298 387 кВт/год. на суму 1 566 531,80 грн.;

8. актом №407/8/1 прийняття-передавання товарної продукції за серпень 2023 року 302 293 кВт/год на суму 1 798 643,23 грн.;

9. актом №407/9/1 прийняття-передавання товарної продукції за вересень 2023 року 286 073 кВт/год на суму 1702 134,28 грн.;

10. актом №407/10/1 прийняття-передавання товарної продукції за жовтень 2023 року 308 162 кВт/год на суму 1 833 563,75 грн.;

11. актом №407/11/1 прийняття-передавання товарної продукції за листопад 2023 року 326 583 кВт/год на суму 2 031 344,96 грн.;

12. актом №407/12/1 прийняття-передавання товарної продукції за грудень 2023 року 372 302 кВт/год на суму 2 267 319,25 грн.

Отже, упродовж дії договору від 27.12.2022 №407/22 КП «Ковельводоканал» поставлено 3505198 кВт/год електричної енергії (за умовами правочину у первинній його редакції було передбачено поставку 5 100 000 кВт/год електричної енергії), за які Позивачем перераховано Відповідачу кошти за період недійсних укладених додаткових угод (січень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2023 року) на загальну суму 12 860 194,75 грн. (з ПДВ), що підтверджується копіями платіжних доручень.

Оскільки, вищевказані додаткові угоди є недійсними та не породжують правових наслідків, то розрахунок за товар повинен здійснюватися за ціною, вказаною в основному договорі.

У період з лютого по червень 2023 року, згідно з актами приймання-передачі товарної продукції, вартість 1 кВт год електричної енергії не перевищувала ціну, визначену умовами договору.

Відтак, у зазначений період надмірна сплата коштів за електроенергію не здійснювалася.

Виходячи із цього, Позивач за поставлений товар (у період січень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2023 року) повинен був сплатити 11 861 211,92 грн. (з ПДВ):

-січень - 334810 кВт/год - 4,79 грн. за 1 кВт/год - 1 603 739,90 грн.

-липень - 298387 кВт/год - 4,96 грн. за 1 кВт/год - 1479999,52 грн.

-серпень - 302293 кВт/год - 4,96 грн. за 1 кВт/год - 1 499 373,28 грн.

-вересень - 286073 кВт/год - 5,25 грн. за 1 кВт/год - 1 501 883,25 грн.

-жовтень - 308162 кВт/год - 5,25 грн. за 1 кВт/год - 1 617 850,50 грн.

-листопад - 326583 кВт/год - 5,95 грн. за 1 кВт/год - 1 943 168,85 грн.

-грудень - 372302 кВт/год - 5,95 грн. за 1 кВт/год - 2 215 196,62 грн.

Тобто, різниця між сумою коштів, які фактично сплачено замовником за електричну енергію по ціні, згідно додаткових угод, та сумою за товар по ціні, відповідно до договору від 27.12.2022 року №407/22 (без урахування лютого червня 2023 року), становить 998 982,83 грн. (12 860 194,75-11 861 211,92 = 998 982,83).

За результатами визначеного, внаслідок виконання КП «Ковельводоканал» своїх зобов`язань фінансового характеру за спірними угодами, ТОВ «Тейк Енерджі» було надмірно отримано грошових коштів на загальну суму 998 982,83 грн, які становить вартість електричної енергії, недопоставленої на виконання договору.

Згідно із частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Отже, за результатами виконання вказаного правочину ТОВ «Тейк Енерджі» на підставі укладених додаткових угод до Договору, якими збільшено договірну ціну, безпідставно отримало бюджетних коштів в сумі 998982,83 грн.

Таким чином, грошові кошти в сумі 998982,83грн є такими, що були безпідставно одержані ТОВ «Тейк Енерджі», підстава їх набуття відпала, а тому останній зобов`язаний їх повернути до бюджету, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 24068,74 грн відповідно до ст.129 ГПК України слід покласти на нього.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 13 ГПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18). Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (п.43 постанови Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №917/1307/18). Аналогічна позиція викладена у п.81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.

Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Проте, якщо подання сторони є вирішальним для результату проваджень, воно вимагає конкретної та прямої відповіді ("Руїс Торіха проти Іспанії").

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами ("Ван де Гурк проти Нідерландів)".

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті ("Гірвісаарі проти Фінляндії").

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, вказані рішення Європейського суду з прав людини суд застосовує у даній справі як джерело права.

Керуючись ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 256 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсною додаткову угоду від 31.01.2023 №1 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 27.12.2022 №407/22 (закупівля без використання електронної системи UA-2022-12-27-011955-a), укладену між Комунальним підприємством «Ковельводоканал» Ковельської міської ради (попередня назва в договорі Ковельське управління водопровідно-каналізаційного господарства «Ковельводоканал») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тейк Енерджі».

3. Визнати недійсною додаткову угоду від 07.09.2023 №3 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 27.12.2022 №407/22 (закупівля без використання електронної системи UA-2022-12-27-011955-a), укладену між Комунальним підприємством «Ковельводоканал» Ковельської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тейк Енерджі».

4. Визнати недійсною додаткову угоду від 20.10.2023 №4 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 27.12.2022 №407/22 (закупівля без використання електронної системи UA-2022-12-27-011955-a), укладену між Комунальним підприємством «Ковельводоканал» Ковельської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тейк Енерджі».

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тейк Енерджі» (вул.Івана Франка,61, офіс 3, м.Луцьк, 43006, ) на користь Комунального підприємства «Ковельводоканал» Ковельської міської ради (вул.Геологів, 2, м.Ковель, Волинська обл., 45008, ) 998982,83 грн (дев`ятсот дев`яносто вісім гривень дев`ятсот вісімдесят дві гривні 83 коп.) заборгованості, а також 24068,74 грн (двадцять чотири тисячі шістдесят вісім гривень 74 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення суду підписано 25.09.2025.

Суддя І. О. Гарбар