ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2025 р. Справа№ 910/7818/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Шапрана В.В.

Андрієнка В.В.

секретар

судового засідання Рибчич А.В.

за участю

представників:

від позивача Савчук О.Г.

від відповідача Сільченко Т.А.

від третьої особи Кібець Р.Р.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Мегабанк

на ухвалу Господарського суду м. Києва від 25.06.2025 р.

у справі № 910/7818/25 (суддя Кирилюк Т.Ю.)

за позовом Акціонерного товариства Мегабанк

до Товариства з обмеженою відповідальністю Спектрум Ессетс

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про стягнення штрафу у розмірі 227162,04 грн,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2025 року Акціонерне товариство Мегабанк звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Спектрум Ессетс про стягнення 227162,04 грн штрафу за неналежне виконанням зобов`язань за договором купівлі-продажу (нерухомого майна) № GL19N1025527/7 від 18.07.2024 р.

24.06.2025 р. Акціонерне товариство Мегабанк звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову, в якій просило накласти арешт в межах суми позовних вимог з урахуванням витрат на судовий збір в загальному розмірі 231099,18 грн на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю Спектрум Ессетс та знаходяться на всіх рахунках, в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах та/або банках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову та на нерухоме майно, яке буде виявлено виконавцем в ході примусового виконання ухвали про забезпечення позову та належить Товариству з обмеженою відповідальністю Спектрум Ессетс.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.06.2025 р. у справі № 910/7818/25 відмовлено Акціонерному товариству Мегабанк у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Не погодившись з ухвалою, Акціонерне товариство Мегабанк подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача в межах суми позову з урахуванням витрат на судовий збір сприятиме запобіганню порушення прав заявника до моменту вирішення спору в суді та в разі задоволення позову забезпечить можливість виконання рішення суду. Невжиття зазначених заходів до забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду в разі прийняття його на користь заявника.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2025 р. апеляційну скаргу Акціонерного товариства Мегабанк у справі № 910/7818/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2025 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/7818/25 та призначено до розгляду на 16.09.2025 р.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 31.07.2025 р. було залучено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб до участі у справі № 910/7818/25 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача.

У судовому засіданні 16.09.2025 р. представники сторін та третьої особи надали усні пояснення по суті апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивач посилається на те, що у відповідача змінилися керівник, вид діяльності та бенефіціарний власник, а отже, на думку останнього, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відсутності можливості фактичного виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу, забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. При зверненні до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заявник зобов`язаний надати докази того, що запропонований захід забезпечення позову дійсно може виключити можливість невиконання або утруднення виконання судового рішення.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову не повинні мати наслідком припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

Отже, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову та їх оцінка судами з належним відображенням у судових рішеннях висновків здійсненої оцінки.

Так, умовою застосування заходів забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що, позивачем не було наведено достатніх належних та допустимих у розумінні положень Господарського процесуального кодексу України доказів наявності обставин, які б дійсно могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі у разі задоволення позову.

Також заявник обґрунтовує подану заяву тим, що у відповідача змінилися керівник, вид діяльності та бенефіціарний власник, тому невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відсутності можливості фактичного виконання рішення суду.

Однак зміна власника та керівника юридичної особи не має зв`язку з її фінансовим станом та платоспроможністю.

Позивач не надав жодних доказів того, яким чином зазначені зміни можуть негативно вплинути на здатність Товариства з обмеженою відповідальністю Спектрум Ессетс виконати судове рішення у разі задоволення позову.

Крім цього, у заяві про забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено доказами тієї обставини, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача у даному випадку може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

У розумінні положень господарського процесуального законодавства обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову (постанова Верховного Суду від 14.06.2018 р. у справі № 910/361/18).

Так, заява про вжиття заходів забезпечення позову мотивована лише припущеннями позивача про можливість невиконання відповідачем судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов?язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Як було встановлено вище, предметом спору у даній справі є стягнення 227162,04 грн штрафу за неналежне виконанням зобов`язань за договором купівлі-продажу (нерухомого майна) № GL19N1025527/7 від 18.07.2024 р., однак в заяві про забезпечення позову Акціонерним товариством Мегабанк не наведено належного обґрунтування того, що в разі невжиття судом таких заходів є загроза утруднення виконання або загроза невиконання рішення господарського суду.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином відсутні правові підстави для вжиття заходів забезпечення позову Акціонерного товариства Мегабанк та скасування ухвали Господарського суду м. Києва від 25.06.2025 р. у справі № 910/7818/25.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання необхідно покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Мегабанк залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 25.06.2025 р. у справі № 910/7818/25 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство Мегабанк.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25.09.2025 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Шапран

В.В. Андрієнко