ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2025 р. Справа № 911/743/24 (911/278/25)

за заявою Ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» арбітражної керуючої Кандаурової Анни Павлівни

до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 )

про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника

у справі № 911/743/24

за заявою ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» (ідентифікаційний код - 38267903)

про банкрутство

Суддя Лутак Т.В.

Секретар судового засідання Капля Є.В.

Представники: згідно з протоколом судового засідання

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/743/24 за заявою ОСОБА_2 до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.04.2024 було відкрито провадження у справі № 911/743/24 за заявою ОСОБА_2 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан», визнано вимоги ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» у розмірі 1 814 600,00 грн, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства, введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» арбітражного керуючого Кандаурову Анну Павлівну, встановлено грошову винагороду розпорядника майна боржника у розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень у відповідності до ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, вжито заходи щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборонити боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави, встановлено розпоряднику майна боржника в строк 07.06.2024 подати суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів та складений реєстр вимог кредиторів відповідно до норм ч. 3 ст. 44, ч. 5 та ч. 8 ст. 45, ч. 1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства, попереднє засідання призначено на 27.06.2024, встановлено строк проведення розпорядником майна інвентаризації майна боржника та визначення його вартості до 18.06.2024, відомості про що надати суду.

Офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» здійснено 19.04.2024, номер публікації якого 73016.

Постановою Господарського суду Київської області від 11.11.2024 було припинено процедуру розпорядження майном боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» (08606, Київська область, с. Крячки, вул. Народна, 11; ідентифікаційний код: 38267903) та припинено повноваження арбітражної керуючої Кандаурової Анни Павлівни (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 696 від 22.04.2013; адреса: АДРЕСА_2 ) як розпорядника майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан», визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» (ідентифікаційний код: 38267903) та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута - Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» (ідентифікаційний код: 38267903) арбітражну керуючу Кандаурову Анну Павлівну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 696 від 22.04.2013; адреса: АДРЕСА_2 ).

Офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника Товариство з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури здійснено судом 11.11.2024, номер публікації якого 74572.

До господарського суду Київської області від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» арбітражної керуючої Кандаурової Анни Павлівни надійшла позовна заява б/н від 20.01.2025 (вх. № 4750 від 20.01.2025) про покладення субсидіарної відповідальності на керівника та учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан», у якій вона просить суд покласти субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями банкрута у розмірі 1 798 836, 00 грн, у зв`язку із доведенням до банкрутства, на ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.01.2025 зобов`язано Відділ ведення єдиного демографічного реєстру населення Фастівської міської ради (08500, Київська обл., м. Фастів, пл. Соборна, 1) у п`ятиденний термін з дня отримання даної ухвали надати Господарському суду Київської області інформацію про зареєстроване місце проживання фізичної особи ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ).

До Господарського суду Київської області від Виконавчого комітету Фастівської міської ради надійшла відповідь № 06-23/662 від 07.02.2025 на ухвалу суду, відповідно до якої повідомлено суд, що ОСОБА_1 зареєстрована в Глевахівській територіальній громаді.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.02.2025 було зобов`язано Глевахівську селищну раду (08631, Київська обл., Фастівський р-н, смт. Глеваха, вул. Вокзальна, буд. 26) у п`ятиденний термін з дня отримання даної ухвали надати Господарському суду Київської області інформацію про зареєстроване місце проживання фізичної особи ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ), попереджено Глевахівську селищну раду про те, що невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

До Господарського суду Київської області від Путрівського старостинського округу Глевахівської селищної ради надійшов лист № 17/15-07 від 18.02.2025 (вх. № 1341/25 від 19.02.2025) на виконання вимог ухвали суду від 12.02.2025, згідно якого, відповідно до відомостей Путрівського старостинського округу Береза Тетяна Аркадіївна зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.03.2025 було прийнято заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» арбітражної керуючої Кандаурової Анни Павлівни б/н від 20.01.2025 (вх. № 4750 від 20.01.2025) про покладення субсидіарної відповідальності на керівника та учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» до розгляду у межах провадження у справі № 911/743/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан», розгляд заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства призначено на 24.04.2025, зобов`язано ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» арбітражну керуючу Кандаурову Анну Павлівну надати суду: оригінали всіх доданих до заяви документів для огляду в судовому засіданні; реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» станом на березень 2025 року, зобов`язано ОСОБА_1 надати суду документально підтверджений відзив по суті заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства, а іншим учасникам справи його копію у порядку, передбаченому статтями 165, 178 Господарського процесуального кодексу України, зобов`язано Департамент з питань банкрутства Міністерства юстиції України скласти та надати суду, у строк протягом одного місяця з дати отримання даної ухвали, висновок про наявність/відсутність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неплатоспроможності щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» (08608, Київська область, Васильківський район, с. Крячки, вулиця Народна, будинок 11, ідентифікаційний код 38267903), здійснено виклик у судове засідання повноважних представників учасників даної справи; у разі неявки в судове засідання, сторони зобов`язані повідомити суд про причини такої неявки.

До Господарського суду Київської області від Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надійшов лист № 6932/10-1-25/вх 6091/10-25 від 02.04.2025 (вх. № 2459/25 від 07.04.2025) про складання висновку про наявність/відсутність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неплатоспроможності Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан».

До Господарського суду Київської області від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив б/н від 24.04.2025 (вх. № 5528/25 від 24.04.2025) на заяву про покладення субсидіарної відповідальності на керівника та учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан».

До Господарського суду Київської області від арбітражної керуючої Кандаурової Анни Павлівни надійшло клопотання б/н від 24.04.2025 (вх. № 5531/25 від 24.04.2025) про залучення до матеріалів справи реєстру вимог кредиторів боржника складеного станом на 31.03.2025.

У судових засіданні 24.04.2025, 15.05.2025 та 05.06.2025 було оголошено перерву на підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.06.2025 розгляд заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника було відкладено на 25.08.2025, здійснено виклик у судове засідання повноважних представників учасників даної справи.

До Господарського суду Київської області від арбітражної керуючої Кандаурової Анни Павлівни надійшла заява б/н від 20.08.2025 (вх. № 11497/25 від 21.08.2025) про залучення до матеріалів справи додаткових пояснень по суті заяви.

У судовому засіданні призначеному на 25.08.2025 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, у зв`язку із чим у судовому засіданні було оголошено перерву до 04.09.2025.

У судовому засіданні 04.09.2025, відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства та ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення ліквідатора банкрута та відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства, ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» арбітражна керуюча Кандаурова Анна Павлівна посилається на те, що наявні у справі документи та встановлені обставини у сукупності свідчать про те, що існує об`єктивна сторона порушення з дій з приховування банкрутства, при поданні боржником недостовірної інформації про своє фінансове становище та порушення норм Кодексу України з процедур банкрутства та не звернення до господарського суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, а отже наявні підстави для покладення на керівника та власника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» в одній особі ОСОБА_1 субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку із доведенням його до банкрутства.

Так, ліквідатор вказує, що 12.04.2018 між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан», було укладено Договір оренди та Акт прийому-передачі земельної ділянки разом з двоповерховим будинком, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до умов Договору, після підписання Акту прийому-передачі Товариство з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» несе повну відповідальність за майно та його стан.

30.12.2019 року за адресою: АДРЕСА_4 , виникла пожежа. Внаслідок пожежі, приміщення пошкоджено вогнем, чим завдано шкоду, а подальше використання будинку без проведення ремонтних робіт не було можливим. Висновком експерта в пожежно-технічній експертизі, встановлено факт протиправної поведінки директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан», в особі ОСОБА_1 , що виражається в недотримані вимог керівництва з експлуатації твердопаливного котла SWaG, недотримані виконання вимог ст.13 Закону України «Про охорону праці» та р.ІІ, p.IV «Правил пожежної безпеки в Україні» та наявність причинно-наслідкового зв`язку між недотриманням директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» норм і правил пожежної безпеки та виникненням пожежі, а відповідальною особою за виникнення пожежі є директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан», в особі ОСОБА_1 .

В подальшому ОСОБА_2 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» до Києво-Святошинського районного суду Київської області, за наслідком чого, Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.07.2022 у справі №369/4237/21 позов було задоволено, вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» на користь ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 1 803 250,00 грн та судовий збір у розмірі 11 350,00 грн.

Заборгованість, за вищезазначеним рішенням суду, Товариством з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» на користь кредитора ОСОБА_2 повністю не сплачена та складає: 1 814 600,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.04.2024 було відкрито провадження по справі № 911/743/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» та визнано вимоги ОСОБА_2 в розмірі 1 814 600,00 грн.

Арбітражною керуючою Кандауровою А.П. в процедурі розпорядження майном та в ліквідаційній процедурі було складено звіти про фінансовий стан Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан», сформовані на підставі аналізу фінансово-господарської діяльності та аналізу наявності ознак фіктивного банкрутства, наявності ознак доведення до банкрутства, наявності ознак приховування стійкої фінансової неспроможності, яким виявлено ознаки дій з приховування банкрутства, при поданні боржником недостовірної інформації про своє фінансове становище та порушення норм Кодексу України з процедур банкрутства та не звернення до господарського суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство у зв`язку з неплатоспроможністю.

Станом на дату подання ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» заяви б/н від 20.01.2025 (вх. № 4570 від 20.01.2025) про покладення субсидіарної відповідальності на керівника та учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» заборгованість боржника перед кредитором ОСОБА_2 є непогашеною та складає 1 814 600,00 грн, що також відображено у реєстрі вимог кредиторів боржника.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.07.2022 у справі №369/4237/21 набрало законної сили 12.09.2022, а відтак датою виникнення боргу на суму - 1 814 600,00 грн є 12.09.2022 року.

Крім того, ліквідатор вказує на те, що заборгованість боржника виникла у 2022 році, проте керівником та учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» в одній особі ОСОБА_1 не було прийнято раціональних рішень, не вжито своєчасних та дієвих заходів, зокрема шляхом проведення реструктуризації заборгованості по зобов`язаннях.

Відповідно до інвентаризації, проведеної 11.12.2024, у боржника відсутнє майно та активи, грошові кошти, окрім дебіторської заборгованості в розмірі 15 764,00 грн. Ліквідаційна маса становить 15 764,00 грн. Різниця між кредиторською заборгованістю та ліквідаційною масою становить: 1 814 600,00 грн. - 15 764,00 грн. = 1 798 836,00 грн.

Господарську діяльність Товариство з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» фактично припинило, також припинило подання обов`язкової звітності в 2023 та в 2024 роках. При цьому, засновником та керівником товариства в одній особі ОСОБА_1 , не було прийнято рішення про звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство із урахуванням показників балансу та існуючої кредиторської заборгованості.

Боржником у клопотанні від 18.10.2024, яке було подано до господарського суду у справі № 911/743/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан», було визнано факт неподання обов`язкової звітності за 2023 та 2024 роки, та зазначено про те, боржник розраховував на припинення державної реєстрації товариства (шляхом самоліквідації) ще у 2022 році.

При цьому керівнику боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» ОСОБА_1 було відомо про існування справи №369/4237/21 та прийнятого Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.07.2022 у справі №369/4237/21, яке не було відображене в фінансовій звітності за 2022 рік.

Крім того, ліквідатором було зауважено, що припинення державної реєстрації підприємства можливе, тільки у випадку відсутності заборгованості перед кредиторами, у випадку наявності кредиторської заборгованості, ліквідація підприємства шляхом припинення державної реєстрації не здійснюється.

Як вбачається з листа Головного управління статистики у Київській області № 17- 06/13-443-24 від 07.05.2024, первинні та адміністративні дані в паперовій або електронній формі, отримані центральним органом виконавчої влади з питань статистики під час проведення державних статистичних спостережень, підлягають знищенню протягом одного року з дати їх отримання від респондентів, проте проінформовано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» надало 24.04.2024 фінансові звіти за 2022 рік. А як вбачається з листа ГУ ДПС у Київській області податкова декларація Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» подавалась товариством за 2021 рік.

Отже, у період коли банкруту було завдано збитків, а саме 30.12.2019, його учасник (засновник) та керівник (директор) в одній особі, а саме ОСОБА_1 (період виконання повноважень керівника (директора) з 12.01.2014 по 11.11.2024 день прийняття господарським судом Київської області постанови про визнання банкрутом; відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: розмір частки засновника (учасника) складає - 100 000,00 грн; тип бенефіціарного володіння: прямий вирішальний вплив; відсоток частки статутного капіталу в юридичній особі або відсоток права голосу в юридичній особі: 100%) не вживав жодних заходів щодо контролю за діяльністю товариства.

Таким чином, ліквідатор банкрута вважає, що учасник (засновник) банкрута не здійснював належний контроль за товариством, а усі матеріали та обставини у справі вказують на винну, протиправну поведінку учасника та керівника підприємства в одній особі, до якого заявлено вимогу, яка виражається переважно у його протиправній бездіяльності та у підробці фінансової звітності за 2022 рік, та не зазначенні кредиторської заборгованості визнаної рішенням суду.

Ліквідатором також встановлено, що саме ОСОБА_1 (період виконання повноважень керівника (директора) з 12.01.2014 року по 11.11.2024 року, період виконання повноважень учасника 12.01.2014 року по теперішній час), як керівник банкрута, припинила подавати звітність до податкового органу, а в 2022 році дані по наявній кредиторській заборгованості не були внесені в фінансову звітність підприємства, отже керівником подавались неправдиві відомості.

Згідно проведеного аналізу документів, ліквідатором встановлено, що фінансова звітність Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» не подавалася із 2023 року, що є порушенням ч. 1 ст. 13 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Крім того, ліквідатор зазначає, що у період процедури розпорядження майном ОСОБА_1 затягувала надання відповідей на запити розпорядника майна - не забезпечила проведення процедури інвентаризації активів та зобов`язань боржника, що мало негативні наслідки для процедури розпорядження майном, ліквідаційної процедури у вигляді їх затягування, та приховуванням документації і активів боржника, що перешкоджало належному виконанню арбітражним керуючим його повноважень.

Відповідач за заявою ОСОБА_1 у своєму відзиві на заяву про покладення субсидіарної відповідальності заперечила проти викладених ліквідатором банкрута обставин та зазначила про те, що у поданій заяві ліквідатором банкрута не було доведено, якими саме умисними діями здійснювалось погіршення фінансово-господарського стану боржника, чи мало місце приховування ОСОБА_1 майна боржника, які саме умисні дії призвели до доведення до банкрутства, інші умисні незаконні дії, що сприяли банкрутству Товариству з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан», відсутнє обґрунтування вини відповідача, а також причинно-наслідковий зв`язок між діями/бездіяльністю відповідальної особи.

Крім того, відповідач зазначила, що залучені до матеріалів заяви ліквідатора банкрута докази не містять визначених та підтверджених ліквідатором конкретних умисних дій, вчинених відповідачем, які становлять склад правопорушення доведення до банкрутства, а також доказів на підтвердження причинно-наслідкового зв`язку між такими діями та банкрутством, не визначено самого складу правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства, а саме: об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони, що виключає можливість покладання субсидіарної відповідальності на відповідача, оскільки відповідач не вживала жодних умисних та цілеспрямованих дій чи бездіяльності, що призвели до банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан».

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що заява ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» арбітражної керуючої Кандаурової Анни Павлівни про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням до банкрутства підлягає задоволенню з наступних підстав.

Загальні умови та підстави для притягнення до субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство визначені Цивільним кодексом України та Кодексом України з процедур банкрутства.

Згідно ст. 91 Кодексу України з процедур банкрутства, у випадках, передбачених цим Кодексом, боржник, його засновники (учасники, акціонери), власник майна (орган, уповноважений управляти майном), а також інші особи несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства, незаконні дії у разі банкрутства.

Фіктивним банкрутством визнається завідомо неправдива заява боржника про нездатність виконати зобов`язання перед кредиторами. Встановивши факт фіктивного банкрутства, тобто фактичну платоспроможність боржника, суд закриває провадження у справі. У такому разі боржник зобов`язаний відшкодувати кредиторам збитки, завдані затримкою виконання грошових зобов`язань, а відповідна особа боржника несе адміністративну відповідальність, передбачену законом.

Доведенням до банкрутства визнається стійка неплатоспроможність боржника, викликана умисними діями (бездіяльністю) керівника (органів управління), власника майна (органу, уповноваженого управляти майном), а також інших осіб, якщо це завдало матеріальної шкоди інтересам держави, суспільства або інтересам кредиторів і господарським судом боржника визнано банкрутом.

Приховуванням банкрутства визнається умисне невиконання керівником (органом управління) боржника передбаченого цим Кодексом обов`язку у визначений строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство у разі стійкої фінансової неспроможності боржника і відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство за заявою кредитора.

Відповідно до ч. 1 ст. 619 Цивільного кодексу України договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.

Застосування субсидіарної відповідальності як одного з інструментів погашення кредиторських вимог у справах про банкрутство передбачено ч. 2 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства, в якій зазначено, що під час здійснення своїх повноважень ліквідатор, кредитор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями. Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Отже, у диспозиції ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства закріплено складові субсидіарної відповідальності у процедурах банкрутства, до яких входять: недостатність майна ліквідаційної маси для задоволення вимог кредиторів та наявність ознак доведення боржника до банкрутства.

Суд звертає увагу, що державою встановлено режим недопустимості доведення до банкрутства у формі спеціальної відповідальності за ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства. При цьому, для кваліфікації дій за ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства форма вини та мотив мають факультативне значення. Про зазначене свідчить усвідомлений вступ на посаду керівника, власника, засновника підприємства-боржника і обов`язок усвідомлення керівником, власником, засновником та учасниками юридичної особи відповідальності за свої дії чи бездіяльність, а також при прийнятті юридично значущих рішень відносно господарської діяльності підприємства та його майна.

Визначене ч. 2 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства господарське правопорушення, за вчинення якого засновники (учасники, акціонери), керівник боржника та інші особи, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, можуть бути притягнуті до субсидіарної відповідальності поряд з боржником у процедурі банкрутства у разі відсутності майна боржника, яке має обґрунтовуватися судами шляхом встановлення складу такого правопорушення (об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони).

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у певній сфері, зокрема - права кредитора (-ів) на задоволення його (їх) вимог до боржника у справі про банкрутство за рахунок активів боржника, що не можуть бути задоволені внаслідок відсутності майна у боржника.

Об`єктивну сторону такого правопорушення складають дії або бездіяльність певних фізичних осіб та/або юридичних осіб, пов`язаних з боржником, що призвели до відсутності у нього майнових активів для задоволення вимог кредиторів або до відсутності інформації про такі активи, що виключає можливість дослідження активу та його оцінки.

Законодавцем не конкретизовано, які саме дії чи бездіяльність складають об`єктивну сторону такого правопорушення. Тому при вирішенні питання щодо кола обставин, які мають бути доведені суб`єктом звернення (ліквідатором) та, відповідно, підлягають встановленню судом для покладення субсидіарної відповідальності, мають прийматися до уваги підстави для порушення справи про банкрутство, з огляду на які такими діями можуть бути, зокрема:

1) вчинення суб`єктами відповідальності будь-яких дій, направлених на набуття майна, за відсутності активів для розрахунку за набуте майно чи збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення;

2) прийняття суб`єктами відповідальності рішення при виведення активів боржника, внаслідок чого настала неплатоспроможність боржника по його інших зобов`язаннях;

3) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівок на вчинення майнових дій чи бездіяльності боржника щодо захисту власних майнових інтересів юридичної особи боржника на користь інших юридичних осіб, що мало наслідком настання неплатоспроможності боржника тощо.

Суб`єктами правопорушення є особи, визначені ч. 2 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства. Так, аналіз положень ч. 2 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства свідчить, що суб`єктами субсидіарної відповідальності за доведення до банкрутства є: 1) засновники (учасники, акціонери); 2) керівники боржника; 3) інші особи, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії.

Водночас для визначення статусу особи як відповідача за субсидіарною відповідальністю за зобов`язаннями боржника ліквідатор має проаналізувати, а суд, розглядаючи заяву про притягнення до субсидіарної відповідальності та з`ясовуючи наявність підстав для покладення на цих осіб такої відповідальності, - дослідити сукупність правочинів та інших операцій, здійснених під впливом осіб, що сприяли виникненню кризової ситуації, її розвитку і переходу в стадію фактичного банкрутства боржника.

Суб`єктивною стороною правопорушення для застосування субсидіарної відповідальності є ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (мотиву, мети, умислу чи необережності суб`єкта правопорушення).

Відтак, субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, який за заявою ліквідатора покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника при наявності підтвердження вини вказаних осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності. Для застосування такої відповідальності необхідним є встановлення судом складових елементів господарського правопорушення як об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 915/1624/16.

При цивільно-правовій відповідальності особа, яка є відповідачем, повинна довести відсутність своєї вини, наявність якої презюмується в силу положень ЦК України.

Цивільний кодекс України не містить визначення поняття "вина". Втім, у окремих статтях цього Кодексу, згадується про умисел та необережність. Таким чином, в цивільному праві традиційно розрізняють умисну та необережну форми вини.

Вина у формі необережності має місце за відсутності у особи наміру завдати шкоди. При необережності особа не передбачала можливість настання шкідливих наслідків свого діяння/бездіяльності, хоча могла та повинна була їх передбачити або легковажно (безпідставно) сподівалася на їх відвернення.

Умисел як форма вини включає елемент усвідомлення та наміру. Діяння особи вважаються такими, що вчинені з умислом, якщо вона усвідомлювала протиправність своєї поведінки та бажала або свідомо допускала настання шкоди (збитків).

Згідно з положеннями частини другої статті 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання, тобто цією нормою визначено презумпцію вини у разі порушення зобов`язання.

Водночас, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим; за заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини (стаття 1190 ЦК України).

Оцінюючи будь-які дії/бездіяльність суб`єктів відповідальності щодо покладення на них субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство, суд має відмежовувати дії суб`єктів відповідальності, які належать до ризиків підприємницької діяльності, від винних дій таких суб`єктів, що мали наслідком настання неплатоспроможності боржника та відсутність активів на задоволення вимог кредиторів.

Спростовуючи доводи ліквідатора щодо наявності підстав для покладення на особу субсидіарної відповідальності, особа, яка притягується до відповідальності, має право довести свою добросовісність. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 14.06.2023 у справі № 911/3554/17 (911/401/21).

Особа вправі протиставити будь-які аргументи на користь відсутності умислу або необережності у її діях з метою спростування наявності підстав для покладенні на неї субсидіарної відповідальності. Ненадання контраргументів може свідчити про усвідомлення особою наслідків та про відсутність додаткових критеріїв, які б могли впливати на об`єктивну оцінку обставин справи.

Якщо дії третьої особи, які мали вплив на економічну (юридичну) долю боржника, викликають об`єктивні сумніви в тому, що вона керувалася інтересами боржника, на неї переходить тягар доведення того, що результати зазначених дій стали наслідком звичайного господарського обороту, а не спричинені використанням нею своїх можливостей з метою вчинення діяльності боржника на шкоду кредиторам боржника.

Отже, субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, який за заявою ліквідатора покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника при наявності підтвердження вини вказаних осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності.

Метою субсидіарної відповідальності як інституту є створення для кредиторів в межах справи про банкрутство додаткових гарантій захисту їх прав та законних інтересів та недопущення використання юридичної особи як інструменту безпідставного збагачення за чужий рахунок, відтак забезпечення стабільності функціонування ринку та фінансової дисципліни.

Юридичним механізмом досягнення такої мети та недопущення використання юридичної особи як інструменту безпідставного збагачення за чужий рахунок є притягнення винних осіб у доведенні боржника до банкрутства, які використовували таку особу як прикриття («вуаль») для досягнення своїх цілей (отримання доходів, матеріальної вигоди, зокрема через зловживання правом тощо), до додаткової (субсидіарної) відповідальності і стягнення на користь кредиторів непогашених у ліквідаційній процедурі кредиторських вимог.

Притягнення винних у доведені до банкрутства осіб до субсидіарної відповідальності є механізмом відновлення порушених прав кредиторів, а також стимулюванням добросовісної поведінки засновників, керівників та інших осіб пов`язаних з боржником і як наслідок недопущення здійснення права власності на шкоду інших осіб.

Визначальним для застосування субсидіарної відповідальності є доведення причинно-наслідкового зв`язку між винними діями або бездіяльністю суб`єкта відповідальності та настанням негативних для боржника наслідків (неплатоспроможності боржника та відсутності у боржника активів для задоволення вимог, визнаних у процедурі банкрутства вимог кредиторів), обов`язок чого покладається на ліквідатора.

Згідно з цими правилами суб`єктом субсидіарної відповідальності може бути особа, яка отримала істотну (відносно масштабу діяльності боржника) вигоду у вигляді збільшення активів, яка не могла б утворитися у випадку відповідності дій засновників та керівника боржника закону, в т.ч. принципу добросовісності. Тобто до суб`єктів субсидіарної відповідальності слід віднести осіб, які отримали істотний актив боржника на підставі актів, рішень, правочинів тощо прийнятих засновниками чи керівником боржника на шкоду інтересам останнього та його кредиторів, які можуть виражатися, зокрема у:

- прийнятті ключових ділових рішень з порушенням принципів добросовісності та розумності, в тому числі узгодження, укладення або схвалення правочинів на завідомо невигідних умовах або з особами завідомо нездатними виконати свої зобов`язання («фірмами одноденками» тощо);

- наданні вказівок з приводу вчинення явно збиткових операцій;

- призначенні на керівні посади осіб, результат діяльності яких явно не відповідає інтересам юридичної особи;

- створенні і підтриманні такої системи управління боржником, яка націлена на систематичне отримання вигоди третьою особою на шкоду боржнику і його кредиторам;

- використанні документообігу, який не відображає реальних господарських операцій;

- отриманні такими особами істотних переваг з такої системи організації підприємницької діяльності, яка спрямована на перерозподіл (в тому числі за допомогою недостовірного документообігу), сукупного доходу, отримуваного від здійснення даної діяльності особами, об`єднаними спільним інтересом (наприклад, єдиним виробничим циклом), на користь ряду цих осіб з одночасним акумулюванням на стороні боржника основного боргового навантаження;

- використанні і розпорядженні майном боржника, як своїм особистим, нехтуючи інтересами кредиторів;

- вчинення інших юридичних дій, що не відповідають принципу добросовісності в комерційній (діловій) практиці тощо. Наведений перелік прикладів не є вичерпним.

Разом з тим, тлумачення ч. 2 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства свідчить про відсутність заборони для покладення субсидіарної відповідальності на суб`єктів відповідальності, якщо на час порушення/здійснення провадження у справі про банкрутство їх повноваження припинились. Час, що минув з дати припинення повноважень суб`єктів відповідальності до дати порушення справи про банкрутство боржника, не є вирішальним чинником, що впливає на встановлення складу об`єктивної сторони правопорушення, однак має враховуватися поряд з іншими обставинами справи при встановленні причинно-наслідкового зв`язку між винними діями суб`єкта відповідальності та настанням негативних наслідків у боржника, які є підставою субсидіарної відповідальності.

Під час розгляду даної справи про відкриття провадження у справі про банкрутство, судом було встановлено, що 12.04.2018 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан», було укладено Договір оренди та Акт прийому-передачі земельної ділянки разом з двоповерховим будинком, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 . Відповідно до умов вказаного вище Договору, після підписання Акту прийому-передачі Товариство з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» несе повну відповідальність за майно та його стан.

30.12.2019 року за адресою: АДРЕСА_4 , виникла пожежа, внаслідок якої приміщення було пошкоджено вогнем, чим завдано майнову шкоду, а подальше використання будинку без проведення ремонтних робіт виявилось неможливим.

В подальшому ОСОБА_2 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» про відшкодування матеріальної шкоди до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.07.2022 у справі №369/4237/21 позов було задоволено, вирішено позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» про відшкодування майнової шкоди задовольнити, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» на користь ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 1 803 250,00 грн., стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 11 350,00 грн.

На виконання Рішення від 13.07.2022 у справі №369/4237/21, 14.09.2022 Києво-Святошинським районним судом Київської області по справі №369/4237/21 були видано виконавчий лист.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменком Олексієм Степановичем 21.12.2023 було відкрито виконавче провадження ВП № 73662410 на підставі виконавчого листа № 369/4237/21 від 14.09.2022.

Станом на дату звернення ОСОБА_2 до Господарського суду Київської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан», заборгованість за Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.07.2022 у справі №369/4237/21 не сплачена та складає 1 814 600,00 грн, з яких 1 803 250,00 грн основний борг та 11 350,00 грн судовий збір.

Таким чином, станом на дату відкриття провадження у справі про банкрутство загальна сума заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» становила 1 814 600,00 грн, яка станом на час розгляду справи про банкрутство не була стягнута і не була погашена.

За таких обставин, судом відповідно до ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвалою Господарського суду Київської області від 18.04.2024 було відкрито провадження у справі № 911/743/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан».

В подальшому, ухвалою попереднього засідання Господарського суду Київської області від 01.08.2024 було визнано вимоги ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» у загальній сумі 1 908 780,00 грн у наступній черговості: 94 180,00 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів та 1 814 600,00 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів.

Постановою Господарського суду Київської області від 11.11.2024 було припинено процедуру розпорядження майном боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан», визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру.

Під час виконання повноважень розпорядника майна боржника у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» арбітражний керуючий звернувся до підприємства боржника з проханням виконати вимоги ухвали та надати необхідні документи для проведення підготовки висновку щодо фінансово-господарської діяльності та висновку про наявність ознак неплатоспроможності підприємства боржника, а також документи, необхідні для проведення інвентаризації.

Розпорядником майна було зазначено, що колишній керівник товариства затягував надання відповідей на запити розпорядника майна - не забезпечив проведення процедури інвентаризації активів та зобов`язань боржника, що мало негативні наслідки для процедури розпорядження майном, ліквідаційної процедури у вигляді їх затягування, є приховуванням документації і активів боржника, що перешкоджало належному виконанню арбітражним керуючим його повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що арбітражна керуюча повідомляла про неможливість скласти звіт за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» а також аналізу ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності незаконних дій у раз банкрутства ТОВ «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» враховуючи відсутність фінансової звітності за останні три роки, що передували відкриттю справи про банкрутство. Обґрунтовуючи зазначені вище обставини, арбітражна керуюча повідомила, що 29.04.2024 та 02.05.2025 нею було направлено запити про проведення інвентаризації та надання доступу до інформації та документації боржника, які залишились без відповіді та реагування з боку керівника боржника (клопотання № 88 від 26.06.2024 та № 107 від 01.08.2024).

Крім того, арбітражна керуюча повідомляла, що згідно інвентаризації проведеної на ТОВ «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» майно та інші активи у боржника відсутні, розмір кредиторської заборгованості визнаної судом складає 1 908 780,00 грн, а розмір дебіторської заборгованості складає 15 764,00 грн. Бажаючих прийняти участь в санації підприємства немає, інші можливостей для відновлення платоспроможності також відсутні.

В подальшому арбітражною керуючою Кандауровою Анною Павлівною було складено та залучено до матеріалів справи звіт (вх. № 12632/24 від 11.11.2024) про фінансовий стан ТОВ «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» станом на 05.11.2024, що містить наступні висновки.

Проведений поглиблений аналіз фінансово-господарського стану ТОВ «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» за період з 01.01.2021 по 31.12.2022 років показав, що фінансовий стан боржника характеризується як негативний та характеризується ознаками поточної неплатоспроможності.

Аналіз дає змогу стверджувати, спираючись на наявні дані звітності, що ТОВ «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» зупинив діяльність (не проводив господарську діяльність) з 2021 року, боржник має нестійке фінансове становище, мав суттєву фінансову залежність від кредиторів, не міг забезпечити себе власними засобами, боржник протягом всього періоду своєї господарської діяльності є неплатоспроможним, тобто таким, що не може у найкоротший строк (3- 4 дні) погасити існуючу короткострокову кредиторську заборгованість.

На більшості підприємств, які знаходяться у кризовому стані цей показник є критично низьким, оскільки залежить від розміру найбільш ліквідних активів грошових коштів. У боржника грошові кошти відсутні. У той же час менш жорсткі показники ліквідності (такі, як коефіцієнт покриття, коефіцієнт швидкої ліквідності) мали значення 0 на кінець періоду та знаходилися у межах нормативних значень або були незначно нижче цих значень, що пов`язано з зупиненням діяльності боржника.

Баланс боржника не має ознак ліквідності і в цілому може бути охарактеризований як такий, що має критичні проблемні показники станом на 31.12.2021 та протягом всього періоду, який можна було проаналізувати, зокрема це: значне від`ємне значення поточної платоспроможності (-1 814,6 тис. грн станом на 31.12.2022) не зазначене в балансі.

Показники фінансової стійкості загалом були значно нижче нормативних та з огляду на зупинення роботи майже не змінювались з кінця 2021 року, що не дає можливості стверджувати про погіршення фінансової стабільності боржника, однак дає можливість говорити про її певну відсутність на кінець періоду аналізу. Щодо фінансової стабільності боржника станом на 2024 рік, тобто на дату відкриття провадження у справі про банкрутство, то така інформація відсутня.

Той факт, що відсутні активи боржника дає підстави зробити висновок, що у боржника спостерігається дефіцит як інших оборотних засобів так і необоротних фондів, що тягне за собою стійку неплатоспроможність боржника. Значення показників рентабельності продукції/послуг не розраховувалося у зв`язку із відсутністю діяльності боржника.

Аналіз наявності ознак дій доведення до банкрутства або фіктивного банкрутства не може бути проведений, оскільки відсутня інформація, за період, який має бути проаналізований для виявлення цих ознак відповідно до Методичних рекомендацій. В той же час є ознаки дій з приховування банкрутства, подання недостовірних відомостей в фінансову звітність боржника, неподання фінансової звітності в 2023 році та відповідних періодах 2024 року.

Ознаки критичної неплатоспроможності, що відповідають фінансовому стану потенційного банкрутства, мають місце в разі, коли на початку і наприкінці звітного кварталу присутні ознаки поточної неплатоспроможності, а коефіцієнт покриття і коефіцієнт забезпечення власними засобами наприкінці звітного кварталу менші за їхні нормативні значення - 1,0 та 0,1 відповідно.

Згідно п.3.4 Методичних рекомендацій, якщо наприкінці звітного періоду хоча б один з двох коефіцієнтів (а саме коефіцієнт покриття та коефіцієнт забезпечення власними засобами) перевищує його нормативне значення (1,0 та 0,1 відповідно), або протягом звітного періоду спостерігається їх зростання, перевага надається позасудовим заходам відновлення платоспроможності боржника або його санації в процесі провадження справи про банкрутство.

З наданого розпорядником майна боржника звіту вбачається, що у боржника коефіцієнт покриття станом на 31.12.2022 мав значення 0, коефіцієнт забезпечення власними засобами протягом 2021-2022 років мав значення 0, поточна платоспроможність має від`ємне значення, і відповідно протягом всього періоду були наявні ознаки поточної неплатоспроможності.

Отже у період з 01.01.2021 по 31.12.2022 ТОВ «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» мало ознаки критичної неплатоспроможності, що відповідають фінансовому стану потенційного банкрутства.

Під час виконання повноважень ліквідатора банкрута у справі № 911/743/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» арбітражною керуючою Кандауровою Анною Павлівною було проаналізовано обставини втрати платоспроможності боржника та дії відповідних осіб, які мали наслідком її настання та встановлено ознаки з доведення підприємства до банкрутства, що стало підставою для подання до суду заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням підприємства до банкрутства через протиправну бездіяльність.

Згідно ч. 1 ст. 2 Цивільного кодексу України встановлено, що: «учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи (надалі «особи)».

Юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині (ч. 1 ст. 91 Цивільного кодексу України).

Відповідно ч. 4 ст. 91 Цивільного кодексу України визначено, що: «Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення».

Юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (ч. 1 ст. 92 Цивільного кодексу України).

Якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов`язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі (ч. 4 ст. 92 Цивільного кодексу України).

Управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства (ч. 1 ст. 89 Господарського кодексу України).

Правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників визначений, зокрема, Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 року № 2275-VІII з усіма змінами та доповненнями.

Відповідно вимогам визначених у статті 6 Закону учасники товариства зобов`язані: 1) дотримуватися статуту; 2) виконувати рішення загальних зборів учасників товариства (ч. 1). Учасники можуть мати обов`язки, встановлені законом та статутом товариства (ч. 2).

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону № 2275-VІII встановлено, що: «Органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган».

Загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства (ч. 1 ст. 30 Закону № 2275-VІII).

Річні загальні збори учасників обов`язково скликаються щорічно протягом шести місяців наступного за звітним року, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 31 Закону № 2275-VІII).

Виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства (ч. 1 ст. 39 Закону № 2275-VIII).

Відповідно ч. 2 ст. 39 Закону № 2275-VIII встановлено, що: «до компетенції виконавчого органу товариства належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників та наглядової ради товариства (у разі утворення)».

Виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є "директор", якщо статутом не передбачена інша назва (ч. 4 ст. 39 Закону № 2275-VІІІ).

Посадовими особами товариства є члени виконавчого органу, наглядової ради, а також інші особи, передбачені статутом товариства (ч. 1 ст. 42 Закону № 2275-VІІІ).

На момент створення Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» (02.08.2012) діяв Закон України «Про господарські товариства» від 19.09.1991 року № 1576-ХІІ з усіма змінами та доповненнями (надалі по тексту - Закон № 1576-ХІІ) в преамбулі, якого було зазначено, що: «Цей Закон визначає поняття і види господарських товариств, правила їх створення, діяльності, а також права і обов`язки їх учасників та засновників».

Господарське товариство, крім повного і командитного товариств, може бути створене однією особою, яка стає його єдиним учасником (ч. 4 ст. З Закону № 1576-ХІІ).

Товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами (ч. 1 ст. 50 Закону № 1576-ХІІ).

Відповідно ч. 1 ст. 58 Закону № 1576-ХІІ було визначено, що: «Вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників».

Загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами (ч. 1 ст. 61 Закону № 1576-ХІІ).

Згідно приписам ст. 62 Закону № 1576-ХІІ було визначено, що: «У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор). Дирекцію очолює генеральний директор. Членами виконавчого органу можуть бути також і особи, які не є учасниками товариства.

Дирекція (директор) вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників. Загальні збори учасників товариства можуть винести рішення про передачу частини повноважень, що належать їм, до компетенції дирекції (директора).

Дирекція (директор) підзвітна загальним зборам учасників і організує виконання їх рішень. Дирекція (директор) не вправі приймати рішення, обов`язкові для учасників товариства.

Дирекція (директор) діє від імені товариства в межах, встановлених даним Законом та установчими документами.

Генеральний директор має право без довіреності виконувати дії від імені товариства. Інші члени дирекції також можуть бути наділені цим правом.

Генеральний директор (директор) не може бути одночасно головою загальних зборів учасників товариства».

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 року № 755-ІV з усіма змінами та доповненнями (надалі по тексту - Закон № 755-ІV) визначено, що: «Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру».

Відповідно частині 1 статті 9 Закону № 755-ІV встановлено, що: «Відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу - підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі: 1) відповідних заяв про державну реєстрацію; 2) документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій; 3) відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів».

В Єдиному державному реєстрі серед іншого містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: відомості про органи управління юридичної особи (п. 12 ч. 2 ст. 9 Закону № 755-ІV); відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи (п. 13 ч. 2 ст. 9 Закону № 755-ІV).

Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою (ч. 1 ст. 10 Закону № 755-ІV).

Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах (ч. 4 ст. 10 Закону № 755-ІV).

Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних) та у випадках, передбачених цим Законом, за їх надання стягується плата (ч. 1 ст. 11 Закону № 755-ІV).

Статутом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» в редакції, затвердженої рішенням загальних зборів учасників товариства від 01.08.2012, передбачено, що органами управління закладом є загальні збори учасників, виконавчим органом є директор (розділ VII Статуту).

Як вбачається з п.3.1 Статуту товариства, учасниками (засновниками) товариства, надалі за текстом учасники, є громадяни України ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

Згідно п.7.12 Статуту, до виключної компетенції загальних зборів учасників належить: 1) визначення основних напрямів діяльності Закладу, затвердження його планів і звітів про їх виконання; 2) внесення змін до Статуту Закладу, зміна розміру його статутного капіталу; 3) створення та відкликання виконавчого органу закладу; 4) визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів; 5) затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів, розподіл прибутку та збитків Закладу; 6) вирішення питання про придбання закладом частки учасника; 7) виключення учасника із товариства; 8) прийняття рішення про ліквідацію закладу, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу.

Відповідно до п. 7.13-7.17 Статуту, виконавчим органом товариства є директор закладу (директор). Директор закладу організовує виконання рішень загальних зборів учасників та вирішує усі питання діяльності Закладу, за винятком тих, що належать до виключної компетенції зборів. Директор затверджує Положення про філію (філії), вносить зміни та доповнення до нього (них), призначає та звільняє директора (директорів) філії (філій). Директор має право без доручення виконувати всі дії від імені Закладу. Директор призначається, звільнюється з посади тільки зборами. Збори та Голова Товариства можуть винести рішення про передачу частини своїх повноважень, до компетенції директора. Компетенція, обов`язки, умови діяльності та матеріального забезпечення, підстави дострокового припинення повноважень директора можуть визначаються в контракті, який від імені зборів підписує Голова Товариства. Директор не може бути одночасно Головою Товариства, якщо він є Одним з Учасників.

Отже, на підставі фактичних обставин справи отриманих під час процедури банкрутства, враховуючи чинні норми законодавства та положення статуту підприємства, вбачається, що саме ОСОБА_1 , як засновник та керівник підприємства банкрута (період виконання повноважень керівника (директора) з 12.01.2014 по 11.11.2024, з урахуванням смерті співзасновника підприємства ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ), здійснювала керівництво товариством та вирішувала фінансові питання, приймала розпорядчі рішення щодо діяльності підприємства а також управлінські рішення, в тому числі й щодо звітування перед податковими органами. Крім того, ОСОБА_1 як особа, яка приймала управлінські рішення щодо діяльності товариства, не виконала покладеного на неї ч. 2 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства обов`язку щодо передачі бухгалтерської та іншої документації, печаток та штампів, матеріальних та інших цінностей підприємства ліквідатору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.4 Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема, засновники (учасники, акціонери) боржника, власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, в межах своїх повноважень зобов`язані своєчасно вживати заходів для запобігання банкрутству боржника. У разі виникнення ознак банкрутства керівник боржника зобов`язаний надіслати засновникам (учасникам, акціонерам) боржника, власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника відомості щодо наявності ознак банкрутства.

Зобов`язальні особи, які виступають від імені юридичної особи, зобов`язані діяти не лише в межах своїх повноважень, а й добросовісно і розумно.

Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України). Тож дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Будь-яка господарська операція, дія (бездіяльність) суб`єкта господарювання повинна мати розумне пояснення мети та мотивів її здійснення, які мають відповідати інтересам цієї юридичної особи.

Вищевикладене свідчить про те, що в порушення вимог податкового законодавства з 2023 року було фактично припинено керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» ОСОБА_1 звітування до податкового органу, що підтверджується листом Головного управління статистики у Київській області від 07.05.2024 № 06-13/443-24, який міститься в матеріалах справи.

В той же, час, у ліквідаційній процедурі, ліквідатором банкрута арбітражною керуючою Кандауровою Анною Павлівною було встановлено наступні обставини.

Як вже було зазначено вище, ОСОБА_1 , як керівник боржника була особою відповідальною за норми і правила пожежної безпеки, а отже саме через дії ОСОБА_1 виникла пожежа і була нанесена шкода майну ОСОБА_2 , що підтверджується висновком експертів в пожежно-технічній експертизі № 656/1366/1367/20-23/22690/31991/31992/2-46 від 09.12.2020 та Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.07.2022 у справі № 369/4237/21.

Крім того, дії які в подальшому вчинялись ОСОБА_1 свідчать про навмисне ухилення останньою від виконання її зобов`язань.

Зокрема, з наданих ОСОБА_1 пояснень у листі від 04.09.2024, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що з огляду на відсутність перспектив подальшої роботи (смерть чоловіка співзасновника підприємства, зниження рентабельності підприємства), у січні 2022 року ОСОБА_1 прийняла рішення про ліквідацію товариства, про що 28.01.2022 було внесено відповідний запис Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

При цьому, суд зауважує, що відповідне рішення про самоліквідацію було прийнято керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» після пожежі, що сталася на підприємстві - 30.12.2019 та після звернення кредитора ОСОБА_2 до суду із позовом про стягнення існуючої заборгованості (дата ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області про відкриття провадження у справі № 369/4237/21 06.04.2021), а отже за наявності умисного ухилення як від виконання своїх обов`язків керівника підприємства так і ухилення від сплати наявної та не запереченої заборгованості перед кредитором.

Дослідження обставин поведінки (дій чи бездіяльності), яка повинна знаходитися в причинно-наслідковому зв`язку відносно порушення, передбаченого частиною 2 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства, а також встановлення вини суб`єктів субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство здійснюється судом, що вирішує спір про субсидіарну відповідальність у справі про банкрутство. При вирішенні питання щодо вини (виду вини) суб`єкта субсидіарної відповідальності, слід виходити з обов`язків та повноважень суб`єктів відповідальності стосовно боржника, покладених на них законом та/або статутом, враховуючи при цьому положення частин першої і третьої статті 4 Кодексу.

Так, за наданих ліквідатором банкрута документів та доказів вбачається, що 26.02.2019 ОСОБА_1 було зареєстровано як фізичну особу-підприємця із наступними КВЕДами (видами діяльності): 85.59 Інші види освіти н.в. і у. (основний) 85.51 Освіта у сфері спорту та відпочинку 85.10 Дошкільна освіта 85.51 Освіта у сфері спорту та відпочинку 85.52 Освіта у сфері культури 88.91 Денний догляд за дітьми.

06.05.2020 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватний заклад дошкільної освіти «Мідл вей» (; адреса Київська область, Васильківський район, с. Березенщина, вул. Львівська, буд. 11) КВЕД (види діяльності): 85.10 Дошкільна освіта (основний) 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна 63.99 Надання інших інформаційних послуг 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування 88.91 денний догляд за дітьми 85.60 Допоміжна діяльність у сфері освіти 85.59 Інші види освіти н.в. і у. 85.52 Освіта у сфері культури 85.51 Освіта у сфері спорту та відпочинку. Відомості про структуру власності юридичної особи: ОСОБА_1 - 80% ОСОБА_4 - 20%, розмір статуту 100 000,00 грн, керівник Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватний заклад дошкільної освіти «Мідл вей» ОСОБА_1 з 05.05.2020 року.

08.07.2021 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю «Путрівська гімназія «Мідл вей» (; адреса Київська область, Васильківський район, с. Путрівка, вул. Газова, буд. 8) КВЕД, види діяльності: 85.10 Дошкільна освіта (основний) 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна 63.99 Надання інших інформаційних послуг 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування 88.91 денний догляд за дітьми 85.60 Допоміжна діяльність у сфері освіти 85.59 Інші види освіти н.в. і у. 85.52 Освіта у сфері культури 85.51 Освіта у сфері спорту та відпочинку. Відомості про структуру власності юридичної особи: ОСОБА_1 - 75% ОСОБА_4 - 25%, розмір статуту 50 000,00 грн. Путрівська гімназія «Мідл вей» має сторінку в соціальній мережі «Фейсбук» https://m.facebook.com/school.middleway/, адреса гімназії співпадає з адресою реєстрації вказаною в Єдиному державному реєстрі: АДРЕСА_5 . На сторінці в «Фейсбук» наявна інформація про набір в школу починаючи з 2021 року.

16.12.2021 ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватний заклад дошкільної освіти «Мідл вей Чайка» (; адреса Київська область, Бучанький район, с. Чайки, вул. Стельмаха, буд. 9А) КВЕД, види діяльності: 85.10 Дошкільна освіта (основний) 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування 63.99 Надання інших інформаційних послуг, 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна 85.51 Освіта у сфері спорту та відпочинку 85.52 Освіта у сфері культури 85.59 Інші види освіти н.в. і у. 85.60 Допоміжна діяльність у сфері освіти 88.91 денний догляд за дітьми. Відомості про структуру власності юридичної особи: ОСОБА_1 - 90% ОСОБА_5 - 10%, розмір статуту 3 000,00 грн, керівник Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватний заклад дошкільної освіти «Мідл вей Чайка» ОСОБА_1 з 16.12.2021 року. «Приватний заклад дошкільної освіти «Мідл вей Чайка» має сторінку в соціальній мережі «Фейсбук» https://www.facebook.com/middleway.sadok. Адреса садочка співпадає з адресою реєстрації вказаною в Єдиному державному реєстрі: АДРЕСА_6 .

Крім того, приватний заклад дошкільної освіти «Мідл вей» має сторінку в соціальній мережі «Фейсбук» https://m.facebook.com/middleway.stolychnyy/, на якій є посилання на Путрівську гімназію «Мідл вей». Приватний заклад дошкільної освіти «Мідл вей» має сторінку в соціальній мережі «Фейсбук» https://m.facebook.com/middleway.stolychnyy/, на якій є посилання на Путрівську гімназію «Мідл вей». Сторінка в соціальній мережі «Інстаграм» «Мідл вей» вказує дитячий садочок та приватну гімназію, адреса дитячого садочка вказана м. Васильків, вул. Декабристів, 151 (корпус 5) ЖК Столичний; адреса с. Путрівка, вул. Газова, буд. 8. Так, адреса приватної гімназії співпадає з юридичною адресою ТОВ «Путрівська гімназія «Мідл вей», де ОСОБА_1 є засновником з вирішальним впливом в розмірі 75 відсотків, що в грошовому еквіваленті складає 37 500,00 грн.

В усіх вищевказаних підприємствах ОСОБА_1 є засновником з прямим вирішальним впливом, в двох підприємствах ТОВ «Приватний заклад дошкільної освіти «Мідл вей» та ТОВ «Приватний заклад дошкільної освіти «Мідл вей Чайка» є керівником з моменту реєстрації.

Датами реєстрації нових підприємств, вказаних вище є 2020 та 2021 роки, тобто, після пожежі, що сталась 30.12.2019 року, та після того як кредитор боржника - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості (ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.04.2021 про відкриття провадження у справі № 369/4237/21). Всі ці заклади дошкільної та шкільної освіти працюють протягом останніх років, про що свідчать їх сторінки в соціальних мережах, які наповнені фотографіями, подіями, публікаціями, відзивами батьків, посиланнями на літні табори та інші події.

Враховуючи зазначене вище, суд дійшов до висновку, що основний розмір заборгованості виник у 2022 році, проте керівником та учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» в одній особі ОСОБА_1 не було прийнято раціональних рішень, не вжито своєчасних та дієвих заходів, зокрема шляхом проведення реструктуризації заборгованості по зобов`язаннях боржника, натомість умисно, повністю розуміючи свої дії, залишено боржника Товариство з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» з боргами - для ухилення від виплати заборгованості за нанесену шкоду кредитору, та продовжено ведення такого самого виду господарської діяльності але вже в інших підприємствах.

Також, судом було враховано лист Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) № 6932/10.1-25/вх.6091/10-25 від 02.04.2025, відповідно до якого, управління повідомило, що на виконання доручення Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України від 19.03.2025 № 39513/44867-32-25/21.2 стосовно складання висновку про наявність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан», відповідно до ухвали Господарського суду Київської області від 04.03.2025 по справі № 911/743/24 (911/278/25), у відповідності до розділу II Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених наказом Міністерства економіки України 19.01.2006 № 14 (у редакції наказу Міністерства економіки України від 26.10.2010 № 1361) (далі - Методичні рекомендації) звернулось до арбітражного керуючого Кандаурової А.П. листом про надання документів щодо діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» за три роки до дати відкриття провадження у справі про банкрутство.

Арбітражний керуючий Кандаурова А.П. на запит Управління листом від 25.03.2025 № 167 (вх. № 8211/10-25 від 01.04.2025) надала пояснення та копії документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан», які стали джерелами інформації для складення висновку про наявність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства (далі - Висновок) Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан»

Як вбачається зі звіту про фінансовий стан Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан», наданого арбітражним керуючим Кандауровою А.П., за результатами аналізу наданої фінансової звітності за 2021 - 2022 роки наявні дані про подання боржником недостовірної інформації про своє майно чи фінансове становище, оскільки боржник не вказав у фінансовій звітності за 2022 рік дані про наявність зобов`язань, які виникли перед фізичною особою ОСОБА_2 відповідно до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.07.2022 у справі № 369/4237/21 на суму 1803250,00 грн; фінансова звітність за інші роки не подавалась.

Крім того, відповідно до листа Головного управління статистики у Київській області від 07.05.2024 № 06-13/443-24, наданого арбітражним керуючим Кандауровою А.П. встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» надало 24.04.2024 фінансові звіти, а саме: форма № 1-мс «Баланс», форма № 2-мс «Звіт про фінансові результати» за 2022 рік.

З урахуванням вищевикладеного, за наявними документами, Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції України, було зроблено висновок, про наявність ознак дій з приховування банкрутства Товариство з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан».

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами як письмові, речові і електронні докази.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Разом з тим, ОСОБА_1 не доведено належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами відсутності її вини у доведені Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» до банкрутства та не спростовано доводи ліквідатора банкрута арбітражної керуючої Кандаурової Анни Павлівни, викладені у заяві про покладення субсидіарної відповідальності.

Оцінюючи доводи учасників справи під час розгляду справи, суд як джерелом права керується також практикою Європейського суду з прав людини.

У Рішенні Європейський суд з прав людини у рішенні від 11.08.2018 у справі «Case of Lekic v. Slovenia» вказав, що директор повинен був знати і передбачати можливі наслідки у вигляді субсидіарної відповідальності. Той факт, що, як директор і засновник, за наявності ознак банкрутства компанії не вжив заходів до визнання компанії банкрута в рамках процедури неспроможності, фактично продовжив її існування як юридичної особи, незважаючи на неможливість виконання зобов`язань, не відповідає принципу добросовісності в комерційній практиці. Відповідно заявник не може отримати з цієї ситуації вигоду у вигляді звільнення від зобов`язань.

Водночас, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що сукупність встановлених обставин щодо бездіяльності керівника та учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» ОСОБА_1 , попри її обов`язок як директора та єдиного власника контролювати діяльність товариства, вживати заходи щодо запобігання банкрутству боржника при цьому припинення подання обов`язкової податкової звітності, не прийняття рішення про звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, прийняття рішення про припинення юридичної особи шляхом добровільної ліквідації згідно зі ст. 110-112 Цивільного кодексу України, яка не була здійснена, не виконання покладеного на неї ч. 2 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства обов`язку, щодо передачі протягом 15 днів з дня призначення ліквідатора бухгалтерської та іншої документації, печаток та штампів, матеріальних та інших цінностей банкрута ліквідатору, відсутність співпраці з арбітражним керуючим, отримання вигоди у вигляді збільшення активу підприємства за рахунок несплати наявної заборгованості кредитору, а також довготривалий характер таких дій (бездіяльності) перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із обставинами неможливості боржником здійснювати господарську діяльність та отримувати прибуток, що в подальшому створили умови до стійкої неплатоспроможності боржника та підстави для порушення справи про банкрутство з неможливістю задовольнити кредиторські вимоги у межах справи про банкрутство за рахунок майна боржника, а отже наявність підстав для застосування субсидіарної відповідальності у даній справі.

Визначення розміру субсидіарної відповідальності урегульовано приписами абзацу 1 частини другої ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства, відповідно до якого, під час здійснення своїх повноважень ліквідатор, кредитор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

За змістом наведеної норми розмір вимог ліквідатора до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою, при цьому що вартість майна, яке було виведено з активів боржника не впливає на розмір субсидіарної відповідальності, а визначенню розміру останньої передує формування ліквідаційної маси. Такі висновки зроблені в Постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 915/1624/16.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи № 911/743/24 (911/278/25) реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» від 11.11.2024, станом на дату подання ліквідатором банкрута арбітражною керуючою Кандауровою Анною Павлівною заяви про покладення субсидіарної відповідальності, загальна сума непогашених кредиторських вимог складає 1 814 600,00 грн, а отже з огляду на наявність ліквідаційної маси у розмірі 15 764,00 грн (дебіторська заборгованість, що складається із судового збору, стягнутого з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» у відповідності до Постанови Київського апеляційного суду від 06.07.2023 у справі № 362/2468/20), розмір субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства складає 1 798 836,00 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог ліквідатора, задоволення його заяви про застосування субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням до банкрутства та наявність підстав для покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» у розмірі 1 798 836,00 грн, у зв`язку із доведенням товариства до банкрутства, на ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 2, 234 Господарського процесуального кодексу України, ст. 215 Господарського кодексу України та статтями 2, 60-61 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» арбітражної керуючої Кандаурової Анни Павлівни про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням до банкрутства задовольнити.

2. Покласти субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» у зв`язку із доведенням товариства до банкрутства у розмірі 1 798 836,00 грн на ОСОБА_1 ( АДРЕСА_7 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ).

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_7 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) грошові кошти у розмірі 1 798 836,00 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дошкільний навчально-виховний заклад «Капітан» (08687, Київська область, Васильківський район, с. Крячки, вул. Народна, 11; ідентифікаційний код: 38267903).

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано 17.09.2025

Суддя Т.В. Лутак