ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення заяви без розгляду

"24" вересня 2025 р.м.ОдесаСправа № 916/192/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г., розглядаючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „НАФТОВА КОМПАНІЯ „НАФТОТРАНС від 20.08.2025р. вх. №ГСОО 2-1319/25 про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 08.10.2020р. за нововиявленими обставинами у справі, подану у справі №916/192/20

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „НАФТОВА КОМПАНІЯ „НАФТОТРАНС (49051, м. Дніпро, вул. Журналістів, 13; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „МІТРІДАТ ОДЕСА (65082, м.Одеса, вул. Софіївська, буд. 7А; )

про стягнення 2360000,00 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „МІТРІДАТ ОДЕСА(65082, м.Одеса, вул. Софіївська, буд. 7А; )

до Товариства з обмеженою відповідальністю „НАФТОВА КОМПАНІЯ „НАФТОТРАНС (49051, м. Дніпро, вул. Журналістів, 13; )

про стягнення 138799,82 грн.

Встановив: Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.10.2020р. у задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю „НАФТОВА КОМПАНІЯ „НАФТОТРАНС відмовлено в повному обсязі. Витрати по сплаті судового збору у розмірі 35400,00 грн. покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю „НАФТОВА КОМПАНІЯ „НАФТОТРАНС. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „НАФТОВА КОМПАНІЯ „НАФТОТРАНС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „МІТРІДАТ ОДЕСА витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 72391 грн. 25 коп.

Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю „МІТРІДАТ ОДЕСА задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „НАФТОВА КОМПАНІЯ „НАФТОТРАНС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „МІТРІДАТ ОДЕСА заборгованість у розмірі 138799 грн. 82 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн.00 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „НАФТОВА КОМПАНІЯ „НАФТОТРАНС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „МІТРІДАТ ОДЕСА витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 34381 грн. 25 коп.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.02.2021р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю НАФТОВА КОМПАНІЯ НАФТОТРАНС, м. Дніпро на рішення Господарського суду Одеської області від 08.10.2020 року у справі №916/192/20 задоволено частково. Рішення Господарського суду Одеської області від 08.10.2020 року у справі №916/192/20 скасовано частково.

Відмовлено у задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю МІТРІДАТ ОДЕСА, м. Одеса до Товариства з обмеженою відповідальністю НАФТОВА КОМПАНІЯ НАФТОТРАНС, м. Дніпро про стягнення 138799 грн. 82 коп.

В іншій частині рішення Господарського суду Одеської області від 08.10.2020 року у справі № 916/192/20 залишено без змін.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю МІТРІДАТ ОДЕСА, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю НАФТОВА КОМПАНІЯ НАФТОТРАНС, судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3153 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 16300 грн.

20.08.2025р. до Господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю „НАФТОВА КОМПАНІЯ „НАФТОТРАНС надійшла заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі №916/192/20.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.09.2025р. прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „НАФТОВА КОМПАНІЯ „НАФТОТРАНС від 20.08.2025р. вх. № ГСОО 2-1319/25 про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 08.10.2020р. за нововиявленими обставинами, подану у справі №916/192/20 до розгляду. Відкрито провадження за нововиявленими обставинами у справі №916/192/20. Судове засідання для розгляду заяви призначено на "17" вересня 2025 р. о 13:45. Викликано представників учасників справи у судове засідання, призначене на 17.09.2025р. о 13:45.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.09.2025р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „НАФТОВА КОМПАНІЯ „НАФТОТРАНС від 20.08.2025р. вх. №ГСОО 2-1319/25 про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 08.10.2020р. за нововиявленими обставинами, подану у справі №916/192/20, залишено без руху. Товариству з обмеженою відповідальністю „НАФТОВА КОМПАНІЯ „НАФТОТРАНС постановлено: надати суду докази, які підтверджують сплату судового збору у розмірі 53100,00 грн. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю „НАФТОВА КОМПАНІЯ „НАФТОТРАНС строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали суду. Повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю „НАФТОВА КОМПАНІЯ „НАФТОТРАНС, що в силу вимог ч.13 ст.176 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

22.09.2025р. до суду представником Товариства з обмеженою відповідальністю „НАФТОВА КОМПАНІЯ „НАФТОТРАНС надано клопотання про відстрочення (зменшення) сплати судового збору, відповідно до якого заявник просить суд відстрочити на строк до моменту вирішення Господарським судом Одеської області справи по суті та зменшити сплату судових витрат до розміру 5310,00 гривень.

В обґрунтування поданого клопотання представником Товариства з обмеженою відповідальністю „НАФТОВА КОМПАНІЯ „НАФТОТРАНС було зазначено суду, що питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст. 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною та підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін.

Заявником було зазначено суду, що наразі накладено арешт на всі рахунки підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю „НАФТОВА КОМПАНІЯ „НАФТОТРАНС та всі кошти підприємства були використані для закупівлі майна.

Також заявник вказував, що підприємство опинилось у скрутному становищу та розгляд справи №916/192/20 стосується не тільки в стягнені коштів з відповідача, а і у відновлені соціального захисту фізичної особи (бенефіціара), відновлення соціального захисту працівників, які працювали на підприємстві та втратили роботу, втратили заробітну плату після арешту рахунків підприємства.

Розглянули клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю „НАФТОВА КОМПАНІЯ „НАФТОТРАНС, суд зазначає таке.

У статті 129 Конституції України та статті 42 ГПК України, закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Статтею 7 ГПК України передбачено, що правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Відповідно до статті 1 Закону України Про судовий збір, судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України "Про судовий збір" та/або до адміністративного процесуального законодавства України, та/або до господарського процесуального законодавства України, та/або до цивільного процесуального законодавства України.

Згідно до ст. 2 Закону України «Про судовий збір», платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством та Кодексом України з процедур банкрутства; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом; за видачу судами документів; у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України Про судовий збір, норма якої є спеціальною.

Статтею 8 Закону України Про судовий збір передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.

Із системного аналізу змісту зазначеної норми вбачається, що положення підпунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України Про судовий збір - не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення підпункту 3 частини першої статті 8 Закону України Про судовий збір - можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (такий висновок про застосування статті 8 Закону України Про судовий збір наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18).

Необхідно зазначити, що встановлений статтею 8 Закону України Про судовий збір перелік умов для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним (подібна за змістом позиція, викладена Верховним Судом у постанові від 25.03.2021 у справі №912/3514/20 та ухвалах від 05.03.2021 у справі №910/9741/20, від 06.01.2021 у справі №927/579/19, від 20.08.2020 у справі №910/6421/19, від 18.05.2020 у справі №910/704/19, від 24.01.2020 у справі №915/923/15).

Правовий висновок щодо застосування статті 8 Закону України Про судовий збір викладений у постанові Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18, згідно з яким, Законом України Про судовий збір визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

З аналізу ж статті 8 Закону України Про судовий збір чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію суд, враховуючи майновий стан сторони, може…, тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених в статті 8 вказаного Закону, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

При цьому, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8 цього Закону, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8 цього Закону, то законодавець, застосувавши слово або, не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Подібна за змістом позиція викладена Верховним Судом у постанові від 25.03.2021 у справі №912/3514/20 та ухвалах від 05.03.2021 у справі №910/9741/20, від 06.01.2021 у справі №927/579/19, від 18.05.2020 у справі №910/704/19, від 24.01.2020 у справі №915/923/15.

Водночас із системного аналізу змісту статті 8 Закону України Про судовий збір вбачається, що положення пункту 1 та 2 частини першої цієї норми не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України Про судовий збір можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі Пелевін проти України (заява № 24402/02) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (п. 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб (рішення від 28.05.1985 у справі Ешингдейн проти Сполученого Королівства (п. 57).

Крім того, у рішенні Креуз проти Польщі у справі №28249/95 від 19.06.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, що узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, всіх учасників справи поставлено законом у рівні умови в частині обов`язку сплачувати судовий збір, у зв`язку з чим вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам процесу перед іншими учасниками судового процесу шляхом звільнення чи відстрочення сплати судового збору, окрім випадків, встановлених статтею 8 Закону України Про судовий збір, призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Оскільки заявник у даній справі - Товариство з обмеженою відповідальністю „НАФТОВА КОМПАНІЯ „НАФТОТРАНС є юридичною особою, а предметом заяви у справі №916/192/20 не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, суд вважає, що наразі відсутні правові підстави для задоволення поданої Товариством з обмеженою відповідальністю „НАФТОВА КОМПАНІЯ „НАФТОТРАНС заяви від 22.09.20254р. вх. № ГСОО 29367/25.

Відповідно до ст. 176 ГПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Між тим, станом на 23.09.2025р. Товариством з обмеженою відповідальністю „НАФТОВА КОМПАНІЯ „НАФТОТРАНС не надано суду доказів усунення недоліків у визначений термін та не надано суду докази, які підтверджують сплату судового збору у розмірі 53100,00 грн.

Згідно до п. 8 ч. 1 ст. 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Приймаючи до уваги викладене, заява Товариства з обмеженою відповідальністю „НАФТОВА КОМПАНІЯ „НАФТОТРАНС від 20.08.2025р. вх. №ГСОО 2-1319/25 про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 08.10.2020р. за нововиявленими обставинами у справі, подана у справі №916/192/20 - залишається судом без розгляду.

Керуючись п. 8 ч. 1 ст. 226, ст. 234, 235 ГПК України

ПОСТАНОВИВ:

1.У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю „НАФТОВА КОМПАНІЯ „НАФТОТРАНС від 22.09.2025р. вх. № ГСОО 29367/25 відмовити.

2.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „НАФТОВА КОМПАНІЯ „НАФТОТРАНС від 20.08.2025р. вх. №ГСОО 2-1319/25 про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 08.10.2020р. за нововиявленими обставинами, подану у справі №916/192/20 залишити без розгляду.

Повну ухвалу складено 24.09.2025р.

Ухвала набирає законної сили 24.09.2025р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Суддя Т.Г. Д`яченко