ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2025 р. м. Рівне Справа № 918/717/25

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньелектрозбут" (43026, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Яремчука Назарія, буд. 11-А)

до відповідача Орендного підприємства санаторію "Червона калина" імені Миколи Сивого (35318, Рівненська обл., с. Жобрин, вул. Лісова, буд. 1)

про стягнення 160 178 грн 45 коп. інфляційних втрат та 3% річних

Секретар судового засідання Мамчур А.Ю.

Представники присутні у засіданні 16.09.2025:

від позивача Мірчук В.В., від відповідача не з`явився

У засіданні оголошено перерву до 18.09.2025 на 11:15 год.

18.09.2025 представники сторін не з`явилися.

Суть спору.

У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Волиньелектрозбут" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Орендного підприємства санаторію "Червона калина" імені Миколи Сивого стягнення 160 178 грн 45 коп., з яких 117 470,78 грн. інфляційних втрат та 42 707,67 грн. 3% річних.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спір виник у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору по постачання електричної енергії споживачу від 1 січня 2022 року № 730-0072000, що укладений між Орендним підприємством санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого (Споживач) та ТОВ "Волиньелектрозбут" шляхом подання споживачем заяви - приєднання з Додатком №1 від 13.12.2021 року до Договору на умовах Індивідуальної комерційної пропозиції. У заяві-приєднання початок постачання зазначено 01.01.2022 року.

Відповідач не виконав у встановлений строк своїх зобов`язань по оплаті вартості спожитої електричної енергії, у зв`язку із чим ТОВ "Волиньелектрозбут" зверталося із позовами до Господарського суду Рівненської області про стягнення заборгованості із ОП Санаторій "Червона калина". Так, рішенням від 02 квітня 2024 року позов у справі №918/63/24 задоволено частково, стягнуто з Відповідача 1 477 363 грн 92 коп. заборгованості, 17 787 грн 01 коп. три відсотки річних, 25 190 грн 15 коп. інфляційних втрат. Ухвалою суду від 05.03.2024 закрито провадження у справі в частині вимог про стягнення 971 530,26 грн. основного боргу у зв`язку із добровільним погашенням. Рішенням від 05.03.2025 у справі №918/974/24 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньелектрозбут" задоволено частково. Стягнуто з Орендного підприємства санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньелектрозбут" основний борг у розмірі 577 398,34 грн, 3% річних у розмірі 9 578,38 грн, інфляційні втрати у розмірі 23 110,83 грн. Рішенням суду від 10.02.2025 у справі №918/1255/24 позов було задоволено повністю, стягнуто з Відповідача 249 841 грн 61 коп. - основного боргу, 163 грн 83 коп. - 3% річних.

У цьому позові ТОВ "Волиньелектрозбут" заявляє до стягнення інфляційні втрати та 3% річних, які нараховані за періоди, що не охоплюється попередніми рішеннями суду. У зв`язку із несвоєчасною оплатою Відповідачем заборгованості за спожиту електроенергію, інфляційні втрати ТОВ "Волиньелектрозбут" склали 117 470,78 грн., 3 % річних - 42 707,67 грн.

Відповідач відзиву у строки і порядку, визначені ухвалою суду від 11.08.2025 року, не надав, вимог не заперечив. Відтак розгляд справи здійснюється за наявними матеріалами.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 08.08.2025 відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначено на "16" вересня 2025 р. на 10:30 год.

У судовому засіданні 16.08.2025 розпочато слухання справи по суті. Представник позивача позов підтримав.

Суд дослідив докази, які містяться у справі.

У засіданні оголошено перерву до 18.09.2025, оскільки суд вийшов на стадію прийняття рішення.

18 вересня 2025 року після перерви представники сторін не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи також у разі, якщо відзив подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його і не навела поважних причин невиконання такого обов`язку.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Тож суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) №429 від 14.06.2018 р. Товариству з обмеженою відповідальністю "Волиньелектрозбут" (ТОВ "ВЕЗ", Постачальник) надано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018р. №312 постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами. Договір про постачання електричної енергії споживачу визначає умови продажу споживачу електричної енергії як товарної продукції за ринковими цінами та визначає зокрема, ціну та/або порядок розрахунку ціни електричної енергії, способи оплати, спосіб оплати послуг з розподілу електричної енергії тощо. За цим Договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору.

Згідно з п.3.1.7. ПРРЕЕ постачання електричної енергії споживачам здійснюється на підставі публічного договору про постачання електричної енергії споживачу, який розроблений ТОВ "ВЕЗ" на підставі примірного договору, що є додатком до ПРРЕЕ, та який опубліковано на офіційному сайті ТОВ "ВЕЗ", шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної ним комерційної пропозиції, на підставі поданої заяви - приєднання.

01.01.2022 року між Орендним підприємством санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого (Споживач) та ТОВ "Волиньелектрозбут" укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу №730-0072000 шляхом подання споживачем заяви - приєднання з Додатком №1 від 13.12.2021 року до Договору на умовах Індивідуальної комерційної пропозиції. У заяві-приєднання початок постачання зазначено 01.01.2022 року.

З 01.01.2022 року ТОВ "ВЕЗ" було розпочато постачання електричної енергії до об`єктів Відповідача, що розташовані по вулиці Лісова, 1 у селі Жобрин Рівненського району Рівненської області.

Для проведення розрахунків ТОВ "ВЕЗ" на ім`я Споживача відкрито особовий рахунок №530-0072000.

Відповідно до пункту 1.1 Договору цей договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до цього договору.

За цим Договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (пункт 2.1 Договору).

Згідно з п. 5.1. Договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є Додатком 2 до цього Договору.

Розрахунковим періодом за Договором є календарний місяць (пункт 5.5. Договору).

На виконання умов Договору ТОВ "ВЕЗ" забезпечило постачання електричної енергії для потреб об`єктів Відповідача, що підтверджується актами приймання-передачі реалізованої електричної енергії та рахунками, зокрема:

- Актом №530-0072000/1/1 від 31.01.2023 приймання-передачі реалізованої електричної енергії за січень 2023 року;

- Рахунком №530-0072000/1/1;

- Актом №530-0072000/2/1 від 28.02.2023 приймання-передачі реалізованої електричної енергії за лютий 2023 року;

- Рахунком №530-0072000/2/1;

- Актом №530-0072000/3/1 від 31.03.2023 приймання-передачі реалізованої електричної енергії за березень 2023 року;

- Рахунком №530-0072000/3/1;

- Актом №530-0072000/4/1 від 30.04.2023 приймання-передачі реалізованої електричної енергії за квітень 2023 року;

- Рахунком №530-0072000/4/1;

- Актом №530-0072000/6/1 від 30.06.2023 приймання-передачі реалізованої електричної енергії за червень 2023 року;

- Рахунком №530-0072000/6/1;

- Актом №530-0072000/7/1 від 31.07.2023 приймання-передачі реалізованої електричної енергії за липень 2023 року;

- Рахунком №530-0072000/7/1;

- Актом №530-0072000/8/1 від 31.08.2023 приймання-передачі реалізованої електричної енергії за серпень 2023 року;

- Рахунком №530-0072000/8/1;

- Актом №530-0072000/9/1 від 30.09.2023 приймання-передачі реалізованої електричної енергії за вересень 2023 року;

- Рахунком №530-0072000/9/1;

- Актом №530-0072000/10/1 від 31.10.2023 приймання-передачі реалізованої електричної енергії за жовтень 2023 року;

- Рахунком №530-0072000/10/1;

- Актом №530-0072000/11/1 від 30.11.2023 приймання-передачі реалізованої електричної енергії за листопад 2023 року;

- Рахунком №530-0072000/11/1;

- Актом №530-0072000/12/1 від 31.12.2023 приймання-передачі реалізованої електричної енергії за грудень 2023 року;

- Рахунком №530-0072000/12/1;

- Актом №530-0072000/1/1 від 31.01.2024 приймання-передачі реалізованої електричної енергії за січень 2024 року;

- Рахунком №530-0072000/1/1;

- Актом №530-0072000/3/1 від 31.03.2024 приймання-передачі реалізованої електричної енергії за березень 2024 року;

- Рахунком №530-0072000/3/1;

- Актом 530-0072000/10/Ф1 від 31.10.2024 приймання-передачі реалізованої електричної енергії за жовтень 2024 року;

- Рахунком ПЕЕ №530-0072000/10/Ф1;

- Актом 530-0072000/11/Ф1 від 30.11.2024 приймання-передачі реалізованої електричної енергії за листопад 2024 р.;

- Рахунком ПЕЕ №530-0072000/11/Ф1.

Згідно з п.4.12. ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну; рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Пунктом 5.2.1 ПРРЕЕ передбачено права електропостачальника на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів; на звернення до оператора системи щодо відключення (обмеження) електроживлення споживача у випадках, визначених Правилами; на стягнення пені та застосування інших санкцій за несвоєчасну оплату спожитої електричної енергії відповідно до вимог законодавства; на всі види забезпечення виконання зобов`язань споживачем щодо оплати договірних обсягів споживання електричної енергії у формі і видах, передбачених законодавством України.

У свою чергу споживач у відповідності п.5.5.5 ПРРЕЕ зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів, а за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію - припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору.

Згідно з п. 6.2. Договору, споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору.

Відповідач систематично не виконував у встановлений строк своїх зобов`язань по оплаті вартості спожитої електричної енергії, тому ТОВ "Волиньелектрозбут" зверталося із позовами про стягнення заборгованості із ОП Санаторій "Червона калина". А саме.

ТОВ "Волиньелектрозбут" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Орендного підприємства санаторій "Червона Калина" імені Миколи Сивого про стягнення 2 497 923,67 грн, з яких: 2 448 894,18 грн заборгованості за травень грудень 2023 року, 19 547,89 грн три відсотки річних, нарахованих по 15.01.2024 року, та 29 481,60 грн інфляційних втрат, нарахованих по грудень 2023 року.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 02 квітня 2024 року позов у справі №918/63/24 задоволено частково, стягнуто з Відповідача 1 477 363 грн 92 коп. заборгованості, 17 787 грн 01 коп. три відсотки річних, 25 190 грн 15 коп. інфляційних втрат. Ухвалою суду від 05.03.2024 закрито провадження у справі в частині вимог про стягнення 971 530,26 грн. основного боргу у зв`язку із добровільним погашенням.

ТОВ "Волиньелектрозбут" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Орендного підприємства санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого про стягнення заборгованості за спожиту у лютому, червні, серпні та жовтні 2024 року електричну енергію у розмірі 826 202,63 грн., 3% річних у розмірі 7 937,69 грн., інфляційних втрат у розмірі 23 110,83 грн. 26.11.2024 ТОВ "Волиньелектрозбут" подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій просили стягнути з Відповідача основної заборгованості у розмірі 577 398,34 грн, 3% річних у розмірі 9 578,38 грн (нараховані по 26.11.2024), інфляційних втрат у розмірі 23 110,83 грн. (нараховані по 26.11.2024). Також в заяві про збільшення позовних вимог заявлено клопотання про закриття провадження в частині стягнення основної заборгованості в сумі 826 202,63 грн. Ухвалою суду від 22.01.2025 у задоволенні заяви Позивача про закриття провадження у справі в частині стягнення з Відповідача основної заборгованості у розмірі 826 202,63 грн. відмовлено, заяву Позивача про збільшення розміру позовних вимог прийнято до розгляду, вирішено подальший розгляд справи здійснювати з урахуванням вказаної заяви.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 05.03.2025 у справі №918/974/24 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньелектрозбут" задоволено частково. Стягнуто з Орендного підприємства санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньелектрозбут" основний борг у розмірі 577 398,34 грн, 3% річних у розмірі 9 578,38 грн, інфляційні втрати у розмірі 23 110,83 грн.

ТОВ "Волиньелектрозбут" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Орендного підприємства санаторію "Червона калина" імені Миколи Сивого про стягнення заборгованості в сумі 250 005 грн 44 коп., з яких: 249 841 грн 61 коп. - основний борг з оплати спожитої у листопаді 2024 року електроенергії та 163 грн 83 коп. - 3% річних, нарахованих по 31.12.2024р. Рішенням суду від 10.02.2025 у справі №918/1255/24 позов було задоволено повністю, стягнуто з Відповідача 249 841 грн 61 коп. - основного боргу, 163 грн 83 коп. - 3% річних.

У вищенаведених судових рішеннях судом уже встановлено факти несвоєчасного погашення Відповідачем заборгованості з оплати вартості електроенергії, спожитої в травні грудні 2023 року, лютому, червні, серпні, жовтні, листопаді 2024 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У постанові від 23.05.2018 у справі № 910/9823/17 Верховний Суд щодо питання застосування ч. 4 ст. 75 ГПК України виснував: "Преюдиційність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Не потребують доказування преюдиційні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиційне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом" (пп. 43, 44).

Таким чином, оскільки Відповідач своєчасно не виконав своїх зобов`язань щодо оплати вартості фактично отриманої та спожитої електричної енергії за період січень квітень, червень -

грудень 2023 року, січень, березень, жовтень, листопад 2024 року, тому ТОВ "Волиньелектрозбут" здійснено нарахування трьох процентів річних 42 707,67 грн. за період з 21.02.2023 по 30.06.2025 та інфляційних втрат 117 470,78 грн. за період з 21.02.2023 по 30.06.2025.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 14 ЦК України визначено, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно частини 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 6 статті 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Згідно з нормами статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України врегульовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як передбачено частинами 1, 2 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У силу вимог частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1, 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 536 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з нормами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку (п. 1.2.7 ПРРЕЕ).

Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції (п. 3.1.8 ПРРЕЕ).

Згідно із частиною 3 статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

У пунктах 5.2.1, 5.5.5 ПРРЕЕ також передбачено, що електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів, а споживач електричної енергії зобов`язаний: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору.

Згідно з положеннями пункту 4.12. ПРРЕЕ, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Суд встановив, що сторони погодили наступний строк оплати: оплата за фактичне електроспоживання здійснюється протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання рахунку відповідачем.

Рішеннями Господарського суду Рівненської області від 02 квітня 2024 року у справі №918/63/24, від 05.03.2025 у справі №918/974/24, від 10.02.2025 у справі №918/1255/24 встановлено факти несвоєчасного погашення Відповідачем заборгованості з оплати вартості електроенергії, спожитої в травні грудні 2023 року, лютому, червні, серпні, жовтні, листопаді 2024 року.

За змістом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на положення статті 625 ЦК України, позивач нарахував відповідачу 3% річних 42 707,67 грн. за період з 21.02.2023 по 30.06.2025 та інфляційних втрат 117 470,78 грн. за період з 21.02.2023 по 30.06.2025.

Відповідач не надав суду контррозрахунку.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Враховуючи положення частини 2 статті 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

За змістом частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також трьох процентів річних є правом кредитора, яким останній наділений у силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Такий висновок наведено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/190/18 наведено висновок, за змістом якого, визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані сторонами докази, у тому числі зроблений позивачем розрахунок заявлених до стягнення сум, перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок.

Суд перевірив розрахунки позивача за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій LIGA 360 та встановив, що розмір інфляційних втрат складає 117 470,78 грн. та 3% річних - 42 707,67 грн., а відтак розрахунок здійснено позивачем відповідно до приписів чинного законодавства і є арифметично правильним.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, підтверджених доказами, залученими до матеріалів справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст.ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та стягнення з Орендного підприємства санаторію "Червона калина" імені Миколи Сивого на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньелектрозбут" інфляційних втрат 117 470,78 грн. та 3% річних 42 707,67 грн.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як встановлено судом, у зв`язку з тим, що спір у цій справі виник внаслідок неправомірної бездіяльності відповідача Орендного підприємства санаторію "Червона калина" імені Миколи Сивого, яке вчасно не сплатило кошти за отриману електричну енергію, тому судові витрати у справі по сплаті судового збору (з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору) у розмірі 2 422,40 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 237 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Орендного підприємства санаторію "Червона калина" імені Миколи Сивого (35318, Рівненська обл., с. Жобрин, вул. Лісова, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньелектрозбут" (43026, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Яремчука Назарія, буд. 11-А, ) - 117 470 (сто сімнадцять тисяч чотириста сімдесят гривень) грн. 78 коп. інфляційних втрат, 42 707 (сорок дві тисячі сімсот сім) грн. 67 коп. 3% річних та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256 - 257 Господарського процесуального кодексу України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 18 вересня 2025 року.

Суддя Бережнюк В.В.