ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2025 р. Справа№ 927/16/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Кравчука Г.А.

Хрипуна О.О.

без виклику сторін

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖК Парковий"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.03.2025

у справі № 927/16/25 (суддя -Моцьор В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорпроектбуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖК Парковий"

про стягнення 239 251, 11 грн,

Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в порядку ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дорпроектбуд" звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖК Парковий" про стягнення 239 251,11 грн, з яких 203 182,35 грн інфляційних втрат та 36 068,76 грн 3 % річних.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 10.03.2025 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖК Парковий" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорпроектбуд" 203 182, 35 грн інфляційних втрат, 36 068, 76 грн 3% річних, 2 871, 01 грн судового збору та 25 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, 27.03.2025 (згідно дати звернення до системи "Електронний суд") Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖК Парковий" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.03.2025 у справі № 927/16/25, в якій просить скасувати рішення Господарського Чернігівської області від 10.03.2025 у справі № 927/16/25 та прийняти нове рішення, яким відмовити повністю в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорпроектбуд" про стягнення коштів.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Апелянт звертає увагу суду, що вважає безпідставним застосування до наших з позивачем правовідносин відповідальності передбаченої ст. 625 ЦК України та нарахування до стягнення інфляційних витрат та 3% річних.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2025, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Кравчук Г.А., Хрипун О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖК Парковий" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.03.2025 у справі № 927/16/25 залишено без руху. Роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю "ЖК Парковий", що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у встановленому законодавством розмірі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.04.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖК Парковий" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.03.2025 у справі № 927/16/25 залишено без руху. Роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю "ЖК Парковий", що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази, що підтверджують доплату судового збору у встановленому законодавством розмірі.

18.04.2025 (згідно дати звернення до системи "Електронний суд") від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖК Парковий" до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 10.04.2025, а саме докази доплати судового збору на суму 861, 30 грн, що підтверджується квитанцією №58 від 18.04.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖК Парковий" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.03.2025 у справі № 927/16/25. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖК Парковий" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.03.2025 у справі № 927/16/25 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників.

30.05.2025 від Господарського суду Чернігівської області до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 927/16/25.

23.05.2025 (згідно дати звернення до канцелярії суду) від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорпроектбуд" звернулось до суду з відзивом на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти доводів апеляційної скарги вважає її необґрунтованою та просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Зокрема, відзив вмотивовано тим, що Господарський суд Чернігівської області у своєму рішенні від 10.03.2025 відхиляє посилання ТОВ «ЖК «Парковий» на безпідставність застосування до даних правовідносин відповідальності передбаченої ст. 625 ЦК України з огляду на приписи п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, оскільки ця норма стосується виключно зобов`язань про надання кредиту (позики), а тому не звільняє ТОВ «ЖК «Парковий» від відповідальності за ст. 625 ЦК України за неповернення безпідставно набутих грошових коштів у спірних правовідносинах.

Позивач вказує, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у зв`язку з простроченням Апелянтом виконання зобов`язання, зокрема, щодо повернення безпідставно набутих коштів ТОВ «Дорпроектбуд» у розмірі 667 940,00 грн, наявні правові підстави для нарахування інфляційних втрат у сумі - 203 182,35 грн та 3% річних у сумі - 36 068,76 грн (загальна сума становить - 239 251,11 грн).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням Господарського суду Чернігівської області від 13.06.2023 у справі №927/446/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорпроектбуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖК "Парковий" про стягнення 667 940,00 грн безпідставно набутих грошових коштів, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2023 у справі №927/446/23, яка набрала законної сили, встановлені такі фактичні обставини:

31.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЖК "Парковий" (надалі - Продавець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорпроектбуд" (надалі - Покупець, позивач) був укладений попередній договір №31/283 (надалі - Попередній договір).

Відповідно до п. 1.1 Попереднього договору Сторони домовились, що за цим договором Продавець зобов`язується укласти Основний договір купівлі-продажу житлової квартири готельного типу (апартаментів), далі - основний договір, протягом 30 днів після введення будинку в експлуатацію та отримання всіх правовстановлюючих документів, а Покупець зобов`язується купити зазначену Квартиру в порядку та на умовах, зазначених в цьому Договорі.

Згідно з п. 1.2, 1.3 Попереднього договору орієнтовна дата введення будинку в експлуатацію ІІІ квартал 2024 року. Запланований термін введення будинку в експлуатацію, за наявності об`єктивних обставин, може бути змінений, що не є порушенням зобов`язань з боку Продавця.

Технічна специфікація житлової квартири готельного типу (апартаментів) наведена в Додатку №1, що є невід`ємною частиною даного Договору.

Пунктом 2.1 Попереднього договору сторони домовились, що Основний договір має бути нотаріально посвідчений. Вартість нотаріальних послуг покладається на Покупця.

Житлова квартира готельного типу (апартаментів) за Основним договором буде мати загальну площу 47,71 кв. м (п. 2.2 Попереднього договору).

За умовами п. 2.3 Попереднього договору вартість 1 кв. м загальної площі, виходячи із проектного планування, становить 28 000,00 грн. Всього загальна вартість житлової квартири готельного типу (апартаментів) становить 1 335 880,00 грн.

Відповідно до п. 3.1 Попереднього договору Покупець зобов`язується здійснити оплату, узгоджену у п. 2.3 Договору під час підписання даного Договору у наступному порядку:

- перший внесок 50%, що становить 667 940,00 грн, - під час підписання Договору;

- залишкову вартість, що становить 667 940,00 грн, - сплатити помісячно у порядку, наведеному у таблиці.

Пунктом 7.7 Попереднього договору сторони погодили, що відповідно до ст. 205, 207, 209 ЦК України Продавець та Покупець укладають даний Попередній договір у простій письмовій формі та заперечення з цього приводу відсутні.

Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань (п. 8. 1 Попереднього договору).

Попередній договір не був посвідчений нотаріально.

На виконання умов Попереднього договору позивач перерахував відповідачу перший внесок у розмірі 667 940,00 грн, на підтвердження чого надано платіжне доручення №3003 від 31.01.2022.

Позивач звернувся до відповідача з листом від 14.07.2022 №227-07, у якому посилаючись на форс-мажорні обставини, а саме військову агресію російської федерації проти України та введення воєнного стану, повідомив про неможливість виконання зобов`язань за Попереднім договором, визначених у п. 3 та 4 цього договору. Позивач просив відповідача переглянути п. 3.1 Попереднього договору або розірвати цей договір та повернути перераховані кошти у розмірі 667 940,00 грн.

У відповіді №23-1/08/22 від 23.08.2022 відповідач повідомив позивача про відсутність на даний час можливості у поверненні грошових коштів; у разі прийняття відповідного рішення з питання будівництва спірного об`єкта - позивача буде додатково повідомлено.

Після подання позивачем позову до суду відповідач звернувся до позивача з повідомленням від 24.03.2023 №24-1/03/23 про визначення часу для нотаріального посвідчення спірного Попереднього договору.

Натомість, оскільки в подальшому сторони не вчинили дій з нотаріального посвідчення попереднього договору № 31/283, який передбачав укладення на майбутнє договору купівлі-продажу нерухомого майна, позивач звернувся до суду з позовом про повернення безпідставно перерахованих коштів за правочином, що є нікчемним, з підстав недотримання вимог закону щодо його нотаріального посвідчення.".

У рішенні Господарського суду Чернігівської області від 13.06.2023 у справі №927/446/23 враховуючи недотримання сторонами вимог статей 635, 657 Цивільного кодексу України про нотаріальне посвідчення попереднього договору, що передбачав укладення сторонами договору купівлі-продажу майбутнього об`єкту нерухомості, суд дійшов висновку про нікчемність такого договору та повернення грошових коштів, переданих позивачем за нікчемним правочином на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 13.06.2023 у справі №927/446/23, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2023, що набрала законної сили, позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖК "Парковий" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорпроектбуд" 667 940,00 грн безпідставно набутих коштів та 10 019,11 грн судового збору.

06.07.2023 Господарським судом Чернігівської області видано наказ на виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.06.2023 у справі №927/446/23.

Додатковим рішенням Господарського суду Чернігівської області від 22.06.2023 у справі №927/446/23 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖК "Парковий" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорпроектбуд" 20 700,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

01.12.2023 Господарським судом Чернігівської області у справі №927/356/23 видано накази на виконання додаткового рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.06.2023 та додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем невиконано зобов`язання щодо повернення безпідставно набутих коштів у розмірі 667 940,00 грн, у зв`язку з чим наявні підстави для нарахування інфляційних втрат та 3% річних на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖК Парковий", колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За висновком суду обставини встановлені в рішенні Господарського суду Чернігівської області від 13.06.2023 у справі №927/446/23, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2023, яка набрала законної сили, є преюдиціальними при вирішенні даного спору за участю тих самих сторін.

Посилаючись на прострочення відповідачем зобов`язання щодо повернення безпідставно набутих коштів у розмірі 667 940,00 грн, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 239 251,11 грн, з яких 203 182,35 грн інфляційних втрат та 36 068,76 грн 3% річних за період з 01.02.2022 по 19.11.2023 на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом наведеної норми нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таких висновків у подібних правовідносинах Велика Палата Верховного Суду дійшла в постановах від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц, № 646/14523/15-ц, у постанові від 07.07.2020 у справі № 296/10217/15-ц, у постанові від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 04.06.2019 у справі № 916/190/18 та від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц зазначила, що правовий аналіз положень ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.

Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу зобов`язання відповідача сплатити заборгованість не припинилося та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Відтак, кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, за увесь час прострочення.

Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 Цивільного кодексу України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували поданню такого позову (постанови Верховного Суду від 30.01.2019 у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13.02.2019 у справі № 924/312/18).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 20.11.2023 відповідачем перераховано позивачу кошти у розмірі 677 959,11 грн, призначення платежу: погашення заборгованості з ТОВ ЖК Парковий, , №72517659; кошти за ВД, стягнуті на користь стягувача, в т.ч. 667 940,00 грн безпідставно набутих коштів, 10 019,11 грн судових витрат, що підтверджується банківською заключною випискою за 20.11.2023.

Приймаючи до уваги, що відповідач після отримання 31.01.2022 коштів у розмірі 667 940,00 грн зобов`язаний був повернути їх позивачу, проте здійснив таке повернення лише 20.11.2023, тому позивачем правомірно заявлено до стягнення 3% річних та інфляційні втрати за період з 01.02.2022 по 19.11.2023.

Перевіривши розрахунок позивача 3% річних та інфляційних втрат за заявлений період, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що позивачем правомірно нараховано 203 182,35 грн інфляційних втрат та 36 068,76 грн 3 % річних за період з 01.02.2022 по 19.11.2023.

В свою чергу, доводи скаржника, як в суді першої інстанції так і під час апеляційного провадження щодо безпідставність застосування до даних правовідносин відповідальності передбаченої ст. 625 Цивільного кодексу України з огляду на приписи п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, колегіє суддів відхиляються, як безпідставні, оскільки вказана норма стосується виключно зобов`язань про надання кредиту (позики), а тому не звільняє відповідача від відповідальності за ст. 625 Цивільного кодексу України за неповернення безпідставно набутих грошових коштів у спірних правовідносинах.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

За приписами статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається в спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, за рахунок відповідача позивачу відшкодовуються судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2871,01 грн.

Відповідно до статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У позовній заяві позивач зазначив, що сума витрат на професійну правничу допомогу становить 25 000,00 грн.

Згідно з частинами 1 - 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За змістом статей 1, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу позивач надав копії: Договору № 09/12/24/4 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 09.12.2024; Акту надання послуг №262 від 24.12.2024; рахунку на оплату №313 від 09.12.2024; платіжної інструкції №3868 від 12.12.2024 на суму 25 000,00 грн;

На підтвердження наявності в представника позивача Матвійчук Анастасії Сергіївни статусу адвоката, суду надана копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЧН №001035 від 16.04.2021; ордеру на надання правничої допомоги серія СВ №1109407 від 27.12.2024.

Відповідно до п. 1.1. Договору № 09/12/24/5 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 09.12.2024, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорпроектбуд" (Замовник) та Адвокатським об`єднанням "Лігал Айк`ю Груп" (Адвокатське об`єднання), Адвокатське об`єднання зобов`язується надавати Замовнику послуги (правову допомогу), зокрема: надання усних юридичних консультацій, проведення розрахунку компенсаційних виплат (інфляційних втрат, 3% річних) за несвоєчасне повернення Товариством з обмеженою відповідальністю "ЖК Парковий" безпідставно отриманих коштів, складання та подання до Господарського суду Чернігівської області позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорпроектбуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖК Парковий" про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити послуги.

Вартість послуг (гонорар) за цим Договором складає 25000,00 грн (п. 3.1. Договору № 09/12/24/4 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 09.12.2024).

Отже, ціну (вартість) правничої допомоги у Договорі № 09/12/24/4 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 09.12.2024 визначено у фіксованому розмірі (незалежно від кількості часу (годин), який адвокат витратить на надання правничої допомоги, та від кількості наданих послуг).

Згідно з п. 4.1. Договору № 09/12/24/4 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 09.12.2024 здача-приймання наданих юридичних послуг за цим Договором оформлюється актами здачі-прийняття наданих послуг.

09.12.2024 Адвокатське об`єднання виставило Замовнику рахунок №313 на оплату 25 000,00 грн.

12.12.2024 відповідно до платіжної інструкції №3868 позивач перерахував Адвокатському об`єднанню кошти у розмірі 25 000,00 грн за надання правової допомоги.

24.12.2024 позивач та Адвокатське об`єднання підписали акт надання послуг №262, відповідно до якого ТОВ "Дорпроектбуд" були надані послуги правової (професійної правничої) допомоги на суму 25 000,00 грн.

Заяви про неспівмірність або клопотання про зменшення витрат позивача на професійну правничу допомогу від відповідача не надходило.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, який підтверджений належними доказами, становить 25 000,00 грн та підлягає стягненню з відповідача.

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволені повністю, з урахуванням приписів частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача в розмірі 25 000,00 грн.

Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позову.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірно висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорпроектбуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖК Парковий" про 203 182, 35 грн інфляційних втрат, 36 068, 76 грн 3% річних, 2 871, 01 грн судового збору та 25 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖК Парковий" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.03.2025 у справі № 927/16/25 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281 - 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖК Парковий" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Чернігівської області від 10.03.2025 у справі № 927/16/25 - залишити без змін.

Судові витрати, за перегляд рішення у суді апеляційної інстанції, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖК Парковий".

Матеріали справи повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді Г.А. Кравчук

О.О. Хрипун