СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. Харків Справа № 922/1130/15

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Россолов В.В., суддя Мартюхіна Н.О.

секретар судового засідання Лутаєва К.В.

за участі представників сторін:

заявника апеляційної скарги арбітражного керуючого Безпалого С.О.

кредитора АТ ПриватБанк Ювко В.О. (поза межами приміщення суду) - на підставі довіреності №11784-К-Н-О від 24.07.2024 року., свідоцтво серія ДП №5144 від 03.06.2021 року.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу арбітражного керуючого Безпалого Сергія Олександровича (вх№1793Х/3) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 29.07.2025

у справі №922/1130/15 (суддя С.В. Міньковський, повний текст ухвали підписано 04.08.2025)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельні ресурси - 08", м.Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельні ресурси - 08, м.Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Харківської області від 09.04.2015 у справі №922/1130/15 ТОВ «Будівельні ресурси - 08» () визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.06.2016 у справі №922/1130/15 ліквідатором призначено арбітражного керуючого Безпалого С.О.

24.06.2025 до Господарського суду Харківської області ліквідатор надав суду звіт та документи, що свідчать про виконання ліквідаційної процедури ТОВ "Будівельні ресурси-08".

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.07.2025, між іншим, було:

- затверджено наданий суду звіт ліквідатора і ліквідаційний баланс;

- ліквідовано юридичну особу - ТОВ "Будівельні ресурси - 08", код 36034500, зареєстроване за адресою: 61105, м Харків, проспект Героїв Сталінграду (наразі назва - проспект Володимира Івасюка), буд. 45, оф 1;

- визнано вимоги кредиторів, що не задоволені за недостатністю майна, погашеними;

- визнано вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений строк або відхилені господарським судом, погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнано такими, що не підлягають виконанню;

- визнано погашеними вимоги наступних кредиторів:

1. ГУ ДПС у Харківській області () в загальній сумі 221.064,71 грн;

2. ПП "Юс-Трейд" () в загальній сумі 42.952,90 грн;

3. ПАТ "Кредобанк" () в загальній сумі 602.618,40грн;

4. АТ КБ "ПриватБанк" () в загальній сумі 97.673,25 грн;

5. ПАТ "Акцент-Банк" () в сумі загальній 943.835,46 грн;

6. ТОВ "Фінансова компанія "Горизонт" () в загальній сумі 480.703,27 грн,

- провадження у справі закрито;

- зобов`язано державного реєстратора внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи та передати органам, які здійснювали облік, відповідне повідомлення про зняття юридичної особи з обліку.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою арбітражний керуючий Безпалий С.О., звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 29.07.2025 по справі №922/1130/15 в частині не встановлення арбітражному керуючому Безпалому Сергію Олександровичу основної винагороди за виконання повноважень ліквідатора ТОВ «Будівельні ресурси-08» за період з 21.06.2016 до 31.10.2024 на суму 1.330.649,33 грн та прийняти нове рішення по справі №922/1130/15, яким задовольнити звіт арбітражного керуючого Безпалого Сергія Олександровича про затвердження, визначення джерел та порядку оплати послуг арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора ТОВ «Будівельні ресурси-08» за період з 21.06.2016 до 31.10.2024 на суму 1.330.649,33 грн шляхом стягнення з кредиторів пропорційно розміру визнаних кредиторських вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- суд першої інстанції неповно з`ясував обставини і безпідставно не вирішив питання про виплату основної грошової винагороди ліквідатору, хоча при затвердженні звіту та балансу мав визначити джерело й порядок її сплати, через що ухвалу слід змінити/скасувати в цій частині;

- суд не врахував норми ст.30 КУзПБ про платність повноважень арбітражного керуючого та виникнення права на винагороду щомісяця, незалежно від реалізації майна, а також передбачені законом джерела оплати (депозит суду; кошти від діяльності чи продажу не заставного майна; фонд кредиторів);

- суд проігнорував висновки Верховного Суду: за відсутності активів оплата послуг ліквідатора може/має здійснюватися за рахунок коштів кредиторів пропорційно їх вимогам, що випливає з практики у справах №910/32824/15 та №916/1503/17, а також підкріплюється позицією від 23.09.2021 (№5002-17/1718/2011);

- на підтвердження платності праці арбітражного керуючого апелянт посилається також на ст.43 Конституції та норми Податкового кодексу України щодо статусу самозайнятої особи, що виключає безоплатне виконання обов`язків, чого на його думку суд не врахував;

- апелянт вказує, що повністю і належно виконував ліквідаційні дії (звітував, робив запити, скликав комітет), тоді як кредитори не створили фонд і не проявляли належної активності, - ці обставини судом першої інстанції взагалі не оцінені,

- у зв`язку з наведеним апелянт фактично просить визначити та стягнути його основну винагороду за період 21.06.2016 31.10.2024 у розмірі 1.330.649,33 грн з кредиторів пропорційно розміру їх визнаних вимог, що суд першої інстанції безпідставно не зробив.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2025 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Россолов В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.08.2025 витребувано матеріали справи №922/1130/25 з Господарського суду Харківської області (томи, що стосуються оскаржуваної ухвали). Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги арбітражного керуючого Безпалого Сергія Олександровича на ухвалу Господарського суду Харківської області від 29.07.2025 у справі №922/1130/15 до надходження матеріалів справи.

25.08.2025 на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/1130/15.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.08.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою арбітражного керуючого Безпалого Сергія Олександровича; встановлено строк до 17.09.2025 (включно) для учасників справи для подання відзиву на апеляційну скаргу до канцелярії суду разом з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи в порядку ч.2 ст.263 ГПК України; запропоновано учасникам справи до 17.09.2025 (включно) надати до суду заяви, клопотання та заперечення (у разі наявності), з доказами надсилання їх копії та доданих до них документів інших учасникам справи в порядку ч.4 ст.262 ГПК України; призначено справу до розгляду на 22.09.2025. Явку учасників справи визнано не обов`язковою.

29.08.2025 в межах строку визначеного ухвалою про відкриття провадження, на адресу Східного апеляційного господарського суду через підсистему Електронний суд від АТ ПриватБанк надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому кредитор просить апеляційну скаргу ліквідатора боржника арбітражного керуючого Безпалова С.О. на ухвалу Господарського суду Харківської області від 29.07.2025 у справі №922/1130/15 залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Аргументуючи свою позицію по справі кредитор зазначає наступне:

- апелянт фактично намагається переглянути питання, яке вже остаточно вирішене судами: ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.11.2024 звіт про винагороду затверджено частково (на 57.866,80 грн), у решті відмовлено; постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2025 скаргу ліквідатора залишено без задоволення, а ухвалу без змін; повторне звернення з тотожними вимогами порушує принцип res judicata і правової визначеності, що виключає перегляд лише з метою домогтися іншого результату, у т.ч. з огляду на практику Європейського суду з прав людини (справи Brumarescu проти Румунії та інші), яку національні суди зобов`язані застосовувати;

- у поданому ще 17.07.2024 звіті арбітражний керуючий просив затвердити оплату за період з 21.06.2016 по 31.10.2024 у розмірі 1.330.649,33 грн та стягнути її з кредиторів пропорційно до розміру їхніх вимог, у тому числі поіменно із кожного кредитора у визначених сумах. Ці вимоги вже були досліджені судом і щодо них надано остаточну оцінку, тож їх повторне просування є зловживанням процесуальними правами і створює штучне навантаження на суд та інших учасників провадження;

- доводи апелянта про «імперативну платність» роботи арбітражного керуючого та посилання на Конституцію України і Податковий кодекс України не спростовують преюдиційності попередніх судових рішень і не дають підстав для нового визначення джерела чи порядку оплати всупереч вже вирішеному у цій справі. Належним механізмом оплати є стаття 30 Кодексу України з процедур банкрутства, яка вже була предметом оцінки в попередньому апеляційному провадженні;

- повторне оскарження тотожних вимог затягує процедуру ліквідації, суперечить завданням господарського судочинства щодо своєчасного та ефективного захисту прав, та зумовлює невиправдані витрати для інших учасників (підготовка відзивів, участь представників тощо), що є самостійною підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін.

16.09.2025 через підсистему Електронний суд від Акціонерного товариства "ПриватБанк" надійшло клопотання, за змістом якого заявник просить надати представникові Акціонерного товариства "ПриватБанк" адвокату Ювко Віталію Олександровичу можливість участі у судовому засіданні по справі №922/1130/15, призначеному на 22.09.2025 о 12:30 год. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.09.2025 задоволено клопотання АТ "ПриватБанк" про участь представника адвоката Ювко Віталія Олександровича у судовому засіданні у справі №922/1130/15, призначеному на 22.09.2025 о 12:30 год. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представника.

В судове засідання 22.09.2025 з`явився заявник апеляційної скарги Безпалий С.О., який підтримав доводи, наведені у апеляційній скарзі, просив скасувати ухвалу з підстав наведених у скарзі в частині не встановлення арбітражному керуючому основної винагороди за виконання повноважень ліквідатора ТОВ «Будівельні ресурси-08» за період з 21.06.2016 до 31.10.2024 на суму 1.330.649,33 грн та прийняти нове рішення, яким задовольнити звіт арбітражного керуючого про затвердження, визначення джерел та порядку оплати послуг арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора у визначені період та розмірі шляхом стягнення з кредиторів пропорційно розміру визнаних кредиторських вимог. Також в судовому засіданні присутній представник кредитора АТ ПриватБанк - адвокат Ювко В.О., який підтримав відзив на апеляційну скаргу, просив ухвалу господарського суду першої інстанції залишити без змін, як законну та обгрунтовану, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду звіту були повідомлені відповідно до вимог чинного законодавства, будь-яких заперечень стосовно апеляційної скарги арбітражного керуючого до суду не надіслали.

Судом встановлено, що всіх учасників справи повідомлено про дату, час та місце розгляду звіту ліквідатора належним чином, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути звіт ліквідатора по суті.

Судова колегія зауважує, що в матеріалах справи наявні процесуальні документи сторін, в яких останні висловили свою правову позицію, а також інші документи, необхідні для прийняття обґрунтованого рішення зі спору.

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч.1 ст.273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції було вчинено всі належні та допустимі заходи направленні на повідомлення учасників справи про час та місце судового засідання. Суд визнавав явку представників сторін необов`язковою та повідомляв, що їх нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції (особисто чи представників), а також відсутність відповідного клопотання, не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, явка їх представників у судове засідання не визнавалась обов`язковою, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд заяви за відсутності інших сторін у справі в даному судовому засіданні.

Заслухавши в судовому засіданні доповідь судді-доповідача, розглянувши апеляційну скаргу та матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

02.04.2015 Господарський суд Харківської області, розглянувши заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Будівельні ресурси-08», подану в порядку статті 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання боржника банкрутом» (в редакції Закону №4212-VI від 22.12.2011), ухвалою порушив провадження у справі та ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів.

09.04.2015 постановою Господарського суду Харківської області ТОВ «Будівельні ресурси-08» визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором "Будівельні ресурси - 08" арбітражного керуючого Шевченко Віталія Євгеновича.

10.04.2015 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України здійснено оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

17.12.2015 ухвалою Господарського суду Харківської області затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ «Будівельні ресурси-08» на 1.908.144,72 грн, до якого включено вимоги Основ`янської ОДПІ м.Харкова, ПП «Юс-Трейд», ПАТ «Кредобанк», АТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ «Акцент-Банк», при цьому вимоги ПАТ «Акцент-Банк» частково визнано забезпеченими заставою майна боржника, а реєстр доповнено відомостями про предмети застави за договорами від 08.01.2014 (обладнання та товар в обороті); черговість вимог визначено згідно з ухвалою суду.

21.03.2016 ухвалою Господарського суду Харківської області визнано вимоги ПАТ «Дельта Банк» на 477.947,27 грн та 2.756,00 грн судових витрат (шоста черга).

21.06.2016 ухвалою Господарського суду Харківської області звільнено арбітражного керуючого Шевченка В.Є. від виконання повноважень ліквідатора у справі, призначено ліквідатором ТОВ "Будівельні ресурси-08" арбітражного керуючого Безпалого С.О.

Надалі суд замінив кредиторів на правонаступників: ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Горизонт» (ухвала від 19.01.2021) та Головне управління ДПС у Харківській області () на Головне управління ДПС у Харківській області, утворене як відокремлений підрозділ ДПС України () (ухвала від 01.07.2021).

Упродовж 2016 2018 років ліквідатор послідовно вживав заходів для встановлення майнових активів боржника: скеровував запити до органів Національної поліції щодо розшуку предметів застави та можливого місцезнаходження виробничого обладнання; здійснював виїзди за юридичною та відомими фактичними адресами боржника та місць можливого зберігання майна (за результатами оглядів підприємство за вказаними адресами фактично відсутнє, майна не виявлено); направляв колишньому керівнику та засновнику вимоги про передачу первинних документів і матеріальних цінностей, а також повідомлення про відповідальність у разі ухилення; звертався до державних реєстрів (нерухомості, обтяжень рухомого майна, транспортних засобів) і контролюючих органів щодо наявності активів і рахунків відомостей про майно чи кошти боржника не отримано. Відомості про можливе привласнення/приховування майна були перевірені в межах кримінального провадження №0001246; постановою слідчого це провадження закрито, скаргу ліквідатора на таке закриття розглянуто слідчим суддею, однак зазначені процесуальні дії не призвели до встановлення активів. За відсутності виявленого майна реалізація активів і проведення торгів не здійснювалися.

17.07.2024 ліквідатор Безпалий С.О. подав до суду звіт про визначення, джерела та порядок оплати послуг, у якому просив: 1) затвердити основну грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора за період з 21.06.2016 по 30.04.2021 у загальному розмірі 540.149,33 грн; 2) стягнути на його користь частки цієї винагороди з кредиторів Головного управління ДПС у Харківській області, ПП «Юс-Трейд», ПАТ «Кредобанк», АТ КБ «ПриватБанк», ПАТ «Акцент-Банк» у визначених ним сумах.

19.11.2024 ухвалою Господарського суду Харківської області частково задоволено звіт ліквідатора про затвердження, визначення джерел та порядку оплати послуг ліквідатора арбітражного керуючого Безпалого С.О. Затверджено звіт про нарахування та виплату грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Будівельні ресуруси-08" за період з 21.06.2016 до 31.10.2024 на загальну суму 57.866,80 грн, в решті вимог ліквідатора відмовлено.

21.01.2025 постановою Східного апеляційного господарського суду ухвалу Господарського суду Харківської області від 19.11.2024 у справі №922/1130/15 в частині затвердження суми винагороди арбітражного керуючого залишено без змін.

23.06.2025 ліквідатор надіслав кредиторам письмові повідомлення з проєктами рішень; за даними трек-номерів відправлення отримано всіма кредиторами у період з 25 по 28 червня 2025 року. Надійшли відповіді двох кредиторів, які підтримали затвердження звіту та завершення ліквідації; заперечень щодо завершення процедури від інших кредиторів не надходило.

На виконання вимог суду ліквідатор подав повний звіт із додатками; за результатами його перевірки суд першої інстанції встановив, що у матеріалах справи відсутні докази наявності активів боржника, ліквідатор вжив усі можливі заходи з пошуку майна, а тривалість процедури перевищує десять років. Ліквідатором складено реєстр непогашених вимог на 2.358.847,99 грн, які залишилися неоплаченими через відсутність майна та коштів у банкрута.

Посилаючись на пункт 5 статті 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у застосовній редакції) та частину сьому статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства, суд зазначив, що вимоги, не погашені за недостатністю майна, вважаються погашеними, і на цій підставі затвердив звіт і ліквідаційний баланс та закрив провадження у справі.

Господарський суд Харківської області, приймаючи оскаржувану ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу ТОВ «Будівельні ресурси-08», ліквідацію юридичної особи банкрута і закриття провадження у справі № 922/1130/15, мотивував своє рішення тим, що ліквідатор здійснив повну сукупність передбачених законом дій з виявлення активів боржника, однак майнових активів (у тому числі предметів застави) не встановлено; усіх кредиторів належно повідомлено, заперечень щодо звіту не надійшло; вимоги, не погашені за недостатністю майна, в силу закону вважаються погашеними; при цьому для оцінки дій ліквідатора суд застосував положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції після 19.01.2013), а для наслідків завершення процедури приписи Кодексу України з процедур банкрутства, з урахуванням практики Верховного Суду щодо принципу безсумнівної повноти дій ліквідатора та вимог розумного строку розгляду справи.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

За приписами пункту 5 статті 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та частини сьомої статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги кредиторів, не задоволені у зв`язку з недостатністю майна, вважаються погашеними.

Відповідно до статті 46 Закону про банкрутство господарський суд, заслухавши звіт ліквідатора і дослідивши додані документи, затверджує звіт і ліквідаційний баланс. Згідно з частиною 6 статті 64 та частиною 2 статті 65 Кодексу України з процедур банкрутства, якщо після задоволення вимог кредиторів майна не залишилося, суд постановляє ухвалу про ліквідацію юридичної особи-банкрута.

Оскільки ліквідаційна процедура у цій справі була відкрита за старим Законом (у редакції після 19.01.2013), суд першої інстанції правильно застосував норми статей 37 48 цього Закону для перевірки повноти дій ліквідатора і норми Кодексу України з процедур банкрутства для оцінки підстав і наслідків закриття провадження.

Суд установив, що кредиторів було належно повідомлено про розгляд звіту; заперечень не надходило. За матеріалами справи ліквідатор вжив повний комплекс заходів з пошуку активів (у тому числі заставних), однак майнових активів не виявлено. Ці висновки відповідають вимогам частини третьої статті 12 Кодексу України з процедур банкрутства щодо обов`язку арбітражного керуючого діяти добросовісно та розсудливо.

Апеляційний суд бере до уваги сформований Верховним Судом принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора: обов`язок доведення того, яких саме дій ліквідатор не вчинив і як це вплинуло на формування ліквідаційної маси, покладається на того, хто це стверджує. У цій справі таких переконливих заперечень не подано.

За наведених обставин висновок суду першої інстанції про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, визнання непогашених вимог такими, що вважаються погашеними за недостатністю майна, і ліквідацію юридичної особи-банкрута є законним і обґрунтованим.

Колегія суддів враховує, що дії чи бездіяльність арбітражного керуючого (ліквідатора) Безпалого С.О. у межах ліквідаційної процедури у цій справі не оскаржувалися. Матеріали справи не містять доказів наявності активів боржника, за рахунок яких можливо було б задовольнити вимоги кредиторів, а також відомостей, які б достеменно спростовували дані, наведені ліквідатором у звіті та ліквідаційному балансі.

З огляду на зібрані докази, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що ліквідатор вжив повний комплекс необхідних заходів з пошуку та виявлення майна боржника; подані до звіту документи підтверджують виконання робіт у повному обсязі, що відповідає принципу безсумнівної повноти дій ліквідатора.

Разом із тим суд бере до уваги надмірну тривалість ліквідаційної процедури (понад десять років) порівняно з орієнтиром 12 місяців, визначеним Законом про банкрутство та Кодексом України з процедур банкрутства. Хоча Кодекс не встановлює окремого процесуального наслідку за перевищення строку, затягування процедури об`єктивно спричиняє зростання витрат на провадження та оплату роботи ліквідатора, знецінення вимог кредиторів й інші негативні наслідки, що додатково обґрунтовує необхідність завершення процедури.

За наведених обставин висновок суду першої інстанції про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу і закриття провадження є законним і обґрунтованим.

Отже, колегія суддів констатує, що у липні 2025 року суд першої інстанції розглядав повний звіт ліквідатора про результати ліквідаційної процедури (затвердження звіту, ліквідаційного балансу, закриття провадження). Питання грошової винагороди арбітражного керуючого на цьому засіданні не порушувалося, у поданому звіті ліквідатора не заявлялося і не було предметом розгляду.

Таким чином, підсумовуючи наведене, колегія суддів зазначає, що оскаржувана ухвала ухвалена відповідно до вимог чинного законодавства: суд першої інстанції дослідив наданий повний звіт ліквідатора з додатками, перевірив належне повідомлення кредиторів, дав оцінку доводам і доказам у сукупності, констатував відсутність активів боржника та на підставі норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у застосовній редакції) та Кодексу України з процедур банкрутства дійшов висновку про затвердження звіту, ліквідаційного балансу, визнання непогашених вимог такими, що вважаються погашеними за недостатністю майна, та закриття провадження у справі.

В той же час, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що скаржник фактично не заперечує встановлені судом першої інстанції обставини ліквідації (відсутність активів, належне повідомлення кредиторів, підсумки ліквідації), а оспорює невирішення питання його основної грошової винагороди та джерел її сплати. Тобто апеляційні доводи зводяться до переоцінки питання оплати праці арбітражного керуючого, а не до заперечення висновків ухвали щодо завершення ліквідації.

Суд апеляційної інстанції, за наявними в справі та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у ній вимог (стаття 269 ГПК України). Переоцінка фактичних обставин і доказів здійснюється настільки, наскільки це необхідно для надання відповіді на доводи скарги. Водночас суд апеляційної інстанції не обмежується доводами скарги, якщо встановлено порушення норм процесуального права, що є безумовною підставою для скасування, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції виходить із того, що стаття 12 Кодексу України з процедур банкрутства гарантує арбітражному керуючому право на винагороду, водночас покладаючи обов`язок діяти добросовісно та розсудливо.

Згідно зі статтею 30 Кодексу України з процедур банкрутства, повноваження арбітражного керуючого здійснюються за грошову винагороду, яка складається з основної та додаткової; право на основну винагороду виникає щомісяця. Сплата здійснюється за рахунок: (1) коштів, авансованих заявником на депозитний рахунок суду; у разі їх вичерпання (2) коштів боржника від господарської діяльності; (3) коштів від продажу майна, що не перебуває в заставі; а також (4) фонду кредиторів (за наявності). Звіт про нарахування і виплату винагороди та витрати схвалюється комітетом кредиторів (а в частині заставного майна забезпеченим кредитором).

Положення статті 43 Конституції України кореспондують наведеному, закріплюючи право на оплату праці та її своєчасне одержання. Практика Верховного Суду підтверджує, що послуги арбітражного керуючого надаються виключно на платній основі (постанова від 16.07.2020 у справі №918/454/18), а за відсутності активів тягар забезпечення процедури може покладатися на кредиторів (постанова від 30.01.2019 у справі №910/32824/15).

Разом з тим, наведені приписи і правові позиції не підміняють спеціальний процесуальний порядок та не створюють підстав для повторного визначення розміру чи джерел сплати винагороди поза межами уже ухвалених у цій справі рішень щодо винагороди арбітражного керуючого.

Так, з матеріалів справи вбачається, що арбітражний керуючий Безпалий С.О. вже подавав до суду звіт про нарахування та виплату основної грошової винагороди (спочатку за період з 21.06.2016 по 30.04.2021, згодом уточнений по 31.10.2024) і просив, серед іншого, стягнути частки винагороди з кредиторів пропорційно їх вимогам.

Ухвалою від 19.11.2024 Господарський суд Харківської області задовольнив звіт частково - затвердив 57.866,80 грн основної винагороди й відмовив у решті, виходячи з того, що (1) винагорода арбітражного керуючого є платною та нараховується щомісячно, але сплачується в межах і з джерел, передбачених спеціальним законом (депозит заявника; надходження боржника; продаж незаставного майна; фонд кредиторів), (2) комітетом кредиторів звіт про винагороду не схвалено, (3) заявлені розрахунки мають бути співмірні фактично виконаним діям, а оплаті підлягає реально виконана робота, підтверджена доказами; тому нарахування на 1.330.649,33 грн визнано обґрунтованими лише частково.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2025 апеляційну скаргу ліквідатора залишено без задоволення, а ухвалу від 19.11.2024 - без змін, у тому числі в частині відмови у стягненні винагороди з кредиторів.

Таким чином, питання про розмір та джерела сплати винагороди арбітражного керуючого у цій справі вже було розглянуто і остаточно вирішено.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що предметом оскаржуваної ухвали від 22.07.2025 були лише результати ліквідаційної процедури (затвердження звіту та балансу, наслідки за недостатністю майна, закриття провадження). Визначення розміру та джерел сплати грошової винагороди арбітражного керуючого у цьому провадженні не розглядалося і не могло розглядатися, оскільки це питання було раніше вирішене ухвалою від 19.11.2024 та залишене без змін постановою апеляційного суду від 18.02.2025. Відтак доводи апеляційної скарги, спрямовані на повторне вирішення питання винагороди, виходять за межі предмета апеляційного перегляду цієї ухвали.

За таких обставин повторна оцінка тотожних вимог про винагороду у межах апеляційного перегляду іншої ухвали (про затвердження звіту ліквідатора і завершення ліквідації) суперечила б принципу res judicata і порушувала б правову визначеність. Посилання скаржника на статтю 43 Конституції України та положення Податкового кодексу України щодо статусу самозайнятої особи не створюють нових підстав для перегляду остаточно вирішеного питання і не підміняють спеціальний порядок, передбачений статтею 30 Кодексу України з процедур банкрутства.

Щодо доводів апеляційної скарги про «імперативну платність» повноважень арбітражного керуючого та необхідність визначити/стягнути основну винагороду, колегія суддів зазначає: саме по собі закріплення платності (статті 12, 30 Кодексу України з процедур банкрутства) не створює підстав для повторного визначення розміру чи джерел сплати поза межами вже ухвалених у цій справі рішень. Питання винагороди арбітражного керуючого остаточно вирішене ухвалою суду від 19.11.2024.

Стосовно тверджень апеляційної скарги про можливість покладання оплати на кредиторів пропорційно їх вимогам, суд зауважує: такі посилання відірвані від конкретного процесуального контексту цієї справи. Джерела сплати визначені статтею 30 Кодексу України з процедур банкрутства і вже були предметом судової оцінки у 2024 2025 роках; нових фактичних даних чи правових підстав, які б виправдовували повторне визначення джерел сплати, апелянтом не наведено. Також дії/бездіяльність ліквідатора не оскаржувалися, доказів наявності активів боржника не подано.

Посилання апелянта на практику Верховного Суду щодо платності повноважень арбітражного керуючого та неприпустимості безоплатної роботи не спростовують висновків про те, що у цій справі питання винагороди вже остаточно вирішене, і не надають підстав для його повторного розгляду в межах цієї апеляції. За відсутності доводів, що спростовують законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах предмета її розгляду (затвердження звіту, балансу, закриття провадження), апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

У зв`язку з цим колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги у зв`язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням судом норм процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв`язку з чим апеляційна скарга арбітражного керуючого Безпалого Сергія Олександровича не підлягають задоволенню з підстав викладених вище, а оскаржувана ухвала Господарського суду Харківської області від 22.07.2025 у справі №922/1130/15 має бути залишена без змін.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 13, 74, 76-79, 126, 129, 269, п.1 ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Безпалого Сергія Олександровича залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.07.2025 у справі №922/1130/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, порядок і строки оскарження до Верховного Суду встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повна постанова складена 25.09.2025.

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя В.В. Россолов

Суддя Н.О. Мартюхіна