ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2025 Справа № 904/3929/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б. за участю секретаря судового засідання Мороз В.В.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ХМЕЛЬНИЦЬКЕНЕРГОЗБУТ", м.Хмельницький

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м.Жовті Води Дніпропетровська область

про стягнення 27 613 938,56 грн

Представники:

Від Позивача - Несторук Олександр Степанович, самопредставництво, додаткова угода від 16.06.2023 до трудового договору

Від Відповідача - представник не з`явився

СУД ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "ХМЕЛЬНИЦЬКЕНЕРГОЗБУТ" (далі-Позивач) 18.07.2025 року звернулося з позовом до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі-Відповідач), в якому просить суд стягнути з Відповідача на свою користь 6 335 076,69 грн - 3% річних, 21 278 861,87 грн - інфляційних втрат та судові витрати у розмірі 331 367,26 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем своїх зобов`язань за Договором про постачання електричної енергії споживачу №7192 316/006/006/005П від 08.02.2022 року.

За подання позову Позивач сплатив судовий збір на суму 331367,26 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №3138 від 17.07.2025 року.

2. Процесуальні питання, вирішені судом

23.07.2025 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрите провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 19.08.2025 о 11:30 год.

29.07.2025 через "Електронний суд" від представника Позивача надійшло клопотання, в якому останній просить суд надати можливість приймати участь в режимі відеоконференції.

19.08.2025 судове засідання не відбулося у зв`язку з повітряною тривогою оголошеною в Дніпропетровській області.

19.08.2025 ухвалою суд призначив підготовче засідання на 28.08.2025 о 10:40 год.

28.08.2025 ухвалою суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 16.09.2025 о 12:00год.

15.09.2025 року через систему "Електронний суд" представник Відповідача подав письмові пояснення щодо суті спору (арк.с. 104-106).

Відповідач в судові засідання призначені на 28.08.2025 та 16.09.2025 не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (арк.с. 92, 102).

Відповідно до ч.1, п.3 ч.3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи неявку Відповідача, належним чином сповіщеного про судове засідання, а також те, що матеріали справи містять достатньо документів для його вирішення по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника Відповідача.

В судовому засіданні 16.09.2025 проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

3. Позиції інших учасників справи

04.08.2025 року через систему "Електронний суд" представник Відповідача подав заяву (арк.с. 77-78), в якій вказує про те, що вимоги Позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Просить суд зменшити розмір позовних вимог, а саме 6335076,69 грн 3% річних, 21278861,87 грн інфляційних втрат на 90%.

В обґрунтування заяви Відповідач посилається на постанову Верховного Суду від 16.06.2021 у справі №915/2222/19 та зазначає про те, що суд має право зменшити розмір санкцій, зокрема з таких підстав, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора; якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин.

11.08.2025 року через систему "Електронний суд" представник Позивача подав відповідь на відзив (арк.с. 81-83), в якій зазначає, що доводи та міркування Відповідача є необґрунтованими, і такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та нормам чинного законодавства. У справі №915/2222/19 суд виходив з інших фактичних обставин при зменшенні розміру відсотків річних, зокрема, у спірних правовідносинах розмір відсотків річних встановлювався договором та становив 48%, а в даній справі розмір заявлених до стягнення відсотків річних відповідає розміру, встановленому законом (3%) та є мінімальними гарантіями позивача захистити свої майнові інтереси, а відтак відсутня правова підстава для зменшення 3% річних у даній справі. Також Відповідач просить суд, крім 3 процентів річних зменшити й інфляційні втрати. Проте інфляційні втрати, як особлива міра відповідальності в жодному разі не підлягають зменшенню. Зокрема у майже жодній зі справ, на які посилається Відповідач, не було зменшено саме інфляційні втрати.

4. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті

08.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ХМЕЛЬНИЦЬКЕНЕРГОЗБУТ" (далі-Постачальник) та Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - Споживач) укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу №7192 316/006/006/005П (далі-Договір).

Відповідно до умов Договору:

1.1. Цей Договір про Електричну енергію, код ДК 021:2015 - 0931 (Електрична енергія) Споживачу (далі -Договір) є публічним договором, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції Споживачу Постачальником електричної енергії.

1.2. Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 №2019-VIII та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ).

2.1. За цим Договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії згідно з умовами цього Договору.

2.2. Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії Споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого Споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії.

2.3. Обсяги закупівлі товару можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків Споживача та потреби в електроенергії.

3.1. Постачання електричної енергії Споживачу здійснюється у відповідності до Комерційної пропозиції (Додаток №1), Переліку точок комерційного обліку об`єктів, ЕІС-кодів (Додаток № 2) та Договірних величин постачання електроенергії Споживачу (Додаток №3), які є невід`ємною частиною Договору.

5.1. Вартість цього Договору становить 457 350 493,28 грн, в т.ч. ПДВ 20% - 76225082,21 грн.

7.2.1 Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.

8.1. Постачальник має право:

1) отримувати від Споживача плату за поставлену електричну енергію;

2) контролювати правильність оформлення Споживачем платіжних документів;

3) безперешкодного доступу до розрахункових засобів вимірювальної техніки Споживача для перевірки показів щодо фактично використаних Споживачем обсягів електричної енергії;

4) проводити разом зі Споживачем звіряння фактично використаних обсягів електричної енергії з підписанням відповідного акта;

5) отримувати відшкодування збитків від Споживача, що понесені Постачальником у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням Споживачем своїх зобов`язань перед Постачальником, відповідно до умов цього Договору та чинного законодавства;

6) інші права, передбачені чинним законодавством і цим Договором.

10.1. У випадку порушення своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність визначену цим Договором та Комерційною пропозицією (Додаток №1). Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених зобов`язань.

15.1. Цей Договір набуває чинності з моменту його укладення та діє до 31.12.2022p., а в частині виконання зобов`язань по ньому - до повного їх виконання.

Тож, на виконання умов Договору, Постачальник поставив Споживачу протягом лютого - серпня 2022 року електричну енергію загальним обсягом 25153507 кВт*г на суму 80310599,54 грн, а саме:

- лютий 2022 року 2 696 826 кВт*год на суму 7 346 930,05 грн;

- березень 2022 року 5 555 344 кВт*год на суму 17 193 242,75 грн;

- квітень 2022 року 3 481 224 кВт*год на суму 10 815 106,52 грн;

- травень 2022 року 4 868 363 кВт*год на суму 15 293 263,22 грн;

- червень 2022 року 3 053 017 кВт*год на суму 9 651 580,75 грн;

- липень 2022 року 3 324 375 кВт*год на суму 11 655 121,96 грн;

- серпень 2022 року 2 174 358 кВт*год на суму 8 355 354,29 грн.

Відповідно до платіжного доручення №4513 від 25.05.202 року (арк.с. 45) Відповідачем сплачено 1 500 000,00 грн.

Відповідач взятих на себе договірних зобов`язань з оплати поставленої електричної енергії у встановленому Договором порядку і строки не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 78 810 599,54 грн.

Як зазначає Позивач у позові, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2023 у справі №904/4503/22 стягнуто з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" 78810599,54 грн - заборгованості за спожиту електричну енергію, 1264645,40 грн - пені, 1119299,00 грн - 3% річних, 7028864,01грн - інфляційних втрат та 868129,44 грн - витрат на сплату судового збору (арк.с. 49-52). Позовні вимоги обґрунтовані порушенням грошового зобов`язання за Договором про постачання електричної енергії споживачу від 08.02.2022 № 7192 316/006/006/005П в частині своєчасної оплати за поставлену електричну енергію за період лютий - серпень 2022 року. Станом на 09.11.2022 року Позивачем нараховано 3% річних у розмірі 1 119 299,00 грн та інфляційних втрат у розмірі 7 028 864,01 грн.

За умовами ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Проте, Відповідач після нарахування йому інфляційних втрат та 3% річних за вищевказаним рішенням суду, допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу, у зв`язку з чим Позивач на підставі ст. 625 ЦК України нарахував Відповідачу 3% річних за період з 10.11.2022 по 15.07.2025 у загальному розмірі 6 335 076,69 грн та інфляційних втрат за період листопад 2022 - червень 2025 року у розмірі 21 278 861,87 грн.

Нараховані Позивачем 3% річних та інфляційних втрат відповідають вимогам чинного законодавства.

Доказів погашення суми позову Відповідач на час розгляду справи суду не надав.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення

Стаття 11 ЦК України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з частиною 3 статті 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В частині 1 статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 статті 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Частиною 2 статті 714 ЦК України передбачено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання Відповідачем умов Договору в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленої енергетичної енергії, що Відповідачем не спростовано і доказів зворотнього не надано. Вартість поставленої енергетичної енергії Позивачем Відповідачем своєчасно не сплачена.

Щодо зменшення 3% річних та інфляційних втрат суд не вбачає підстав для їх зменшення, оскільки їхній розмір є мінімальним за статтею 625 ЦК України та зменшенню не підлягає.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у пунктах 117, 118 постанови від 02 липня 2025 року у справі № 903/602/24 зазначила, що саме три проценти річних є законодавчо встановленим розміром процентів річних, які боржник повинен сплатити у разі неналежного виконання грошового зобов`язання. Три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) є мінімальним розміром процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником. Тому зменшення судом процентів річних можливе лише до такого розміру, тобто не менше ніж три проценти річних.

Відтак розмір процентів річних, який становить законодавчо встановлений розмір трьох процентів річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), не підлягає зменшенню судом.

Відповідно до п.137 цієї ж постанови Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що незалежно від того, чи перераховані всі судові рішення, в яких викладений правовий висновок, від якого відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення спорів у подібних правовідносинах мають враховувати саме останній правовий висновок Великої Палати Верховного Суду.

6. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами і тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на Відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ХМЕЛЬНИЦЬКЕНЕРГОЗБУТ" до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м.Жовті Води, вул.Олеся Гончара, 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ХМЕЛЬНИЦЬКЕНЕРГОЗБУТ" (29019, м.Хмельницький, вул.Степана Бандери, 1/1, ) 6 335 076,69 грн 3% річних, 21 278 861,87 грн інфляційних втрат та судові витрати у розмірі 331 367,26 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 ГПК України).

Згідно з частиною 2 статті 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 23.09.2025

Суддя Н.Б. Кеся