ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2025 року м.Дніпро Справа № 904/479/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. (доповідач)

судді: Кощеєв І.М., Мороз В.Ф.

Розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2025 (повний текст рішення складено та підписано 22.04.2025, суддя Мельниченко І.Ф.) у справі № 904/479/25

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажів в сумі 98744,28грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" 7 155,00 грн., що складають плату за користування вагонами, та 91 589,28 грн. - збору за зберігання вантажу. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у вересні 2024 року за накладною № 47233770 залізницею було прийнято від відправника - ПрАТ "Центральний ГЗК" до перевезення на адресу одержувача - ДП МТП "Південний" вагони, навантажені гематитом (концентратом залізорудним). Спірні вагони перед відправленням простоювали з вини відповідача на коліях станції Грекувата в очікуванні оформлення перевізних документів, про що було складено акт загальної форми ГУ-23 № 829 від 23.09.2024, на підставі якого нараховано збір за зберігання вантажу в сумі 76 324,40 грн. (без ПДВ), який включено до накопичувальної картки №30099024 від 23.09.2024, та плату за користування вагонами в сумі 5 962,50 грн. (без ПДВ), яку включено до відомості плати за користування вагонами № 27129037.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2025 позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 7 155,00 грн. - плати за користування вагонами, 91 589,28 грн. збору за зберігання вантажу та 2 422,40 грн. - судового збору. Загальна сума, що підлягає до стягнення, складає - 101 166,68 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що, відповідач не довів наявності підстав для звільнення його від сплати плати за користування вагонами відповідно до п. 16 Правил користування вагонами. У запереченнях, викладених відповідачем при підписанні відомості за формою ГУ-46, накопичувальної картки останній послався на те, що затримка у прийманні завантаженого маршруту за накладною № 47233770 від 19.09.2024 сталася через збій в звітну добу в роботі АС "Месплан" АТ "Укрзалізниця". Доказів, які б свідчили про те, що 19.09.2024 в автоматизованій системі "Месплан", власником якої є АТ "Укрзалізниця", стався системний збій після оновлення програми, що унеможливило виконати прийом вагонів до перевезення, відповідачем до суду не надано.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю зі стягненням з відповідача плати за користування вагонами в сумі 7 155,00 грн. та збору за зберігання вантажу в сумі 91 589,28 грн.

Доводи та вимоги апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням суду, через систему «Електронний суд», представник Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду від 22.04.2025 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування скарги заявник наводить наступні доводи:

- в звітну добу 19.09.2024 в автоматизованій системі «Месплан», власником якої є АТ «Укрзалізниця», стався системний збій після обновлення програми, що унеможливило виконати прийом вагонів до перевезення;

- відповідно 1 та 3 (абзаци 1 та 12) Правил складання актів, затверджених наказом Мінтрансу України від 28 травня 2002 р. № 334, зареєстрованих в Мінюсті України 8 липня 2002р. за №567/6855 із змінами і доповненнями: «При перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти та акти загальної форми, затверджених наказом Мінтрансу від 25.02.99 N 113 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 15.03.99 за № 165/3458;

- акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності: в інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта»;

- в порушення зазначених норм Правил складання актів відповідальними працівниками станції Грекувата не було складено акт загальної форми ГУ-23 про технічний збій в автоматизованій системі «Месплан»;

- з огляду на наведені обставини представником відповідача була підписана з застереженнями накопичувальна картка, до якою були включені нараховані залізницею суми.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", в якому зазначив, що не погоджується з доводами, викладеними апелянтом у апеляційній скарзі, вважає рішення господарського суду у справі 904/479/25 законним і обґрунтованим.

Позивач вказав, що відправлення маршруту за призначенням затрималось на 2 год 02 хв саме з вини відповідача, оскільки саме ним було некоректно оформлено електронну заявку. Про це було складено акт загальної форми № 829 від 23 вересня 2024 року.

Позивач вважає, що посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що у роботі автоматизованої системи «Месплан» 19 вересня 2024 року мав місце системний збій є безпідставним. Листом Головного інформаційно-обчислювального центру АТ «Укрзалізниця» від 11.12.2024 № ГІОЦ ВП ДП-03-01/902, підтверджено, що збоїв та некоректної роботи у системі «Е.Портал УЗ-Карго» у цей день зареєстровано не було.

Крім того, позивач звернув увагу, що в Автоматизованій системі документообігу замовлень на перевезення вантажів та формування планів «Месплан УЗ» у розділі «ПОДІЇ-ІНФОРМАЦІЯ» з 28.08.2024 по 10.09.2024 надавалося оголошення про те, що в інтерфейсі електронного замовлення на навантаження доступний сервіс проставляння ознаки «маршрутний поїзд». Відповідач є користувачем автоматизованої системи «Месплан», тому неналежне оформлення заявки є наслідком його неуважності до поточних змін у роботі системи. Таким чином, затримка маршруту на коліях станції Грекувата в очікуванні оформлення перевезення відбулася з вини відправника ПрАТ «Центральний ГЗК».

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.05.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.05.2025 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/479/25. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 904/479/25.

14.05.2025 матеріали даної справи надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою суду від 19.05.2025 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2025 у справі № 904/479/25 - залишено без руху. Рекомендовано скаржнику усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: подати до апеляційного суду належні докази сплати судового збору, на належні реквізити - надавши строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

26.05.2025 від представника скаржника до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків, якою долучено до матеріалів апеляційної скарги докази сплати судового збору у розмірі 3633,60 грн, відповідно до платіжної інструкції від 28.04.2025.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2025 у справі № 904/479/25. Вирішено розгляд апеляційної скарги здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2025 (у зв`язку з відрядженням судді Дарміна М.О.) у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Кощеєв І.М., Мороз В.Ф.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

09.12.2021 Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" та Приватним акціонерним товариством "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" укладено договір № ПР/М-21-50/НЮдч про експлуатацію залізничної під`їзної колії ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Грекувата регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця" (далі - договір).

Пунктом 1 договору передбачено, що згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику, що примикає через стрілку № 6 в парній горловині станції Грекувата регіональної філії "Придніпровська залізниця" і обслуговується власним локомотивом.

Межею під`їзної колії є знак "Межа під`їзної колії", який встановлено біля маневрового світлофору "НП" станції Грекувата-Промислова власника колії.

Розгорнута довжина під`їзної колії складає 78 261,41 погонних метри (пункт 2 договору).

Рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів та сигналізації, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії (пункт 4 договору).

Передача вагонів на під`їзну колію здійснюється за повідомленням. Повідомлення про подавання вагонів на під`їзну колію передаються відповідальним працівником станції Грекувата не пізніше, ніж за 2,0 години до подачі вагонів, відповідальному працівнику Власника по телефону з реєстрацією у книзі повідомлень форми ГУ-2 (пункт 5 договору).

Вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці на одну з колій № 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 станції Грекувата залізниці, за вказівкою чергового по залізничній станції Грекувата, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії (пункт 6 договору).

Кількість вагонів у кожній партії, що передається власнику колії, становить 240 вісей, максимальна вага - 1 430 тон (пункт 7 договору).

З під`їзної колії вагони здаються за повідомленнями. Про готовність вагонів до забирання відповідальний представник власника колії повідомляє залізницю. Повідомлення передає відповідальний працівник ПрАТ "Центральний ГЗК" відповідальному працівнику станції Грекувата по телефону не пізніше, ніж за 2,0 години до повернення вагонів, і наступним письмовим підтвердженням за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами (пункт 8 договору).

З під`їзної колії вагони повертаються:

- завантажені концентратом залізорудним, обкотишами - цілими маршрутами, сформованими у відповідності з ПТЕ;

- вагони з іншими вантажами та порожні - у тій кількості, у якій були передані, порожні і завантажені з підбиранням окремими групами.

Партії вагонів, що повертаються з під`їзної колії, формуються згідно з ПТЕ і доставляються локомотивом власника на одну з колій № 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 станції Грекувата, за вказівкою чергового по залізничній станції.

Приймання вагонів залізницею в технічному та комерційному відношенні здійснюється на одній із колій № 6, 7, 8 , 9, 10, 11, 12 станції Грекувата (пункт 9 договору).

З під`їзної колії вагони здаються залізниці в кількості 240 вісей максимальна вага 5500 тон (пункт 10 договору).

Час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці (пункт 11 договору).

Власник колії сплачує залізниці плату:

- за користування вагонами (контейнерами) - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами;

- за зберігання вантажів у вагонах - згідно з Правилами зберігання вантажів;

- інші збори і плати за додаткові роботи і послуги, що виконує залізниця для власника колії - згідно з Тарифним керівництвом № 1 та іншими діючими нормативними документами.

Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії "ЄРЦ" (пункт 15 договору).

Договір укладається терміном з 18 січня 2022 року по 17 січня 2027 року включно (пункт 20 договору).

Також, на сайті Філії "Центр транспортної логістики" АТ "Укрзалізниця" було оприлюднено Договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі - договір про надання послуг з організації перевезень).

Відповідно до пункту 1.1 договору про надання послуг з організації перевезень його предметом є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги.

Надання послуг за цим договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами (пункт 1.4 договору про надання послуг з організації перевезень).

Договір є публічним договором, за яким перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (пункт 1.5 договору про надання послуг з організації перевезень).

Згідно з пунктом 1.6 договору про надання послуг з організації перевезень останній з урахуванням змін до нього оприлюднюється перевізником як публічна пропозиція для укладення на веб-сайті: http://www.uz-cargo.com/ з накладенням кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП).

Договір укладається шляхом надання перевізником пропозиції укласти договір (оферти) і прийняття в цілому пропозиції (акцепту) другою стороною. Приймаючи пропозицію укласти договір друга сторона засвідчує, що ознайомилась та згодна з усіма умовами договору (пункт 1.7 договору про надання послуг з організації перевезень).

Перевізник за результатом розгляду заяви (акцепту) направляє другій стороні у власній інформаційній системі повідомлення з накладенням КЕП:

- або про мотивоване повернення без розгляду заяви (акцепту) із зазначенням причин для такого повернення;

- або про дату укладення договору, присвоєння замовнику коду замовника як платника, коду вантажовідправника/вантажоодержувача. Код платника є номером договору з замовником (пункт 1.9 договору про надання послуг з організації перевезень).

Розмір провізних платежів за перевезення вантажу у вагонах замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника Тарифів (пункт 3.1 договору про надання послуг з організації перевезень).

Плата за користування власними вагонами перевізника визначається за кожен вагон відповідно до їх типу за формулою:

Пвик = (Спл / 24) * tгод *kм, де

Пвик плата за користування власними вагонами перевізника для відповідного типу вагонів;

Спл ставка плати за використання власних вагонів перевізника для відповідного типу власних вагонів перевізника, грн./вагон за добу визначена у Додатку 1-2 до договору;

24 кількість годин у добі;

tгод кількість годин користування вагоном перевізника для відповідного типу вагонів;

kм - коригуючий коефіцієнт, що застосовується до вагонів, що приймаються до перевезення у складі маршрутного поїзда або контейнерного поїзда. Коефіцієнт встановлюється перевізником та зазначається в Додатку 1-2 до договору (пункт 3.4.2 договору про надання послуг з організації перевезень).

Строк позовної давності за вимогами перевізника до замовників, що випливають з правовідносин сторін за договором, становить один рік (пункт 7.3 договору про надання послуг з організації перевезень).

Договір є укладеним з дня надання замовнику перевізником Інформаційного повідомлення про укладення договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до п. 12.1 договору (пункт 1.10 договору про надання послуг з організації перевезень).

Додатком 1-2 до цього договору встановлено Ставки плати за використання власних вагонів перевізника у вантажному і порожньому рейсах по території України та за межами України (таблиця 1). В редакції договору, що була введена в дію з 01.09.2024, ставка плата за користування власним напіввагоном перевізника у період з 01.09.2024 до 30.09.2024 становила 1 350,00 грн без ПДВ за 1 вагоно-добу.

Відповідач у встановленому порядку звернувся до позивача з заявою про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.

Позивач надав відповідачу повідомлення про укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 45-00190977/2020-0001 від 30.06.2020.

30.08.2024 було оприлюднено нову редакцію Договору про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом, яка вводиться в дію з 01.09.2024 та яку розміщено за посиланням: http://uz-cargo.com/contractcarriage.html.

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2024 року на адресу ПрАТ "Центральний ГЗК" надходили порожні вагони власності АТ "Укрзалізниця" під навантаження.

19.09.2024 відповідач передав на станцію Грекувата Придніпровської залізниці Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами № П-1751 відносно 53 вагонів, навантажених гематитом (концентратом залізорудним), відправлення яких було оформлене залізничною накладною № 47233770. Станція призначення Берегова, вантажоодержувач - ДП МТП "Південний". Загальна маса вантажу у вагонах 3 712,5 т.

Відповідно до Пам`ятки форми ГУ-45 про забирання вагонів № 1751, вагони були забрані залізницею 19.09.2024 о 17:50 год.

Однак, як зазначає позивач, при введенні інформації про відправлення цього маршруту в автоматизовану систему програма видала помилку: "Відсутня електронна заявка". Так, за твердженням позивача, відповідачем в електронній заявці на подачу вагонів під навантаження у автоматизованій системі "Месплан" не було проставлено ознаку "1-маршрутний поїзд", у зв`язку з чим електронну накладну на відправлення спірних вагонів було повернуто ПрАТ "Центральний ГЗК" для корегування.

Остаточно вагони були прийняті до перевезення 19.09.2024 о 19:52 год., про що зазначено у графі 55 накладної № 47233770. Правильність внесених у накладну відомостей підтверджено прийомоздавальником відповідача Гордієнко В.М. шляхом накладення електронного цифрового підпису.

Разом з тим, спірні вагони протягом 2 годин 02 хвилин - з 17:50 год. до 19:52 год. 19.09.2024 - перед відправленням простоювали на коліях станції Грекувата в очікуванні оформлення перевізних документів, про що було складено акт загальної форми ГУ-23 № 829 від 23.09.2024.

На підставі акта загальної форми ГУ-23 № 829 від 23.09.2024 було нараховано збір за зберігання вантажу в сумі 76 324,40 грн. (без ПДВ), який включено до накопичувальної картки форми ФДУ-92 № 30099024 від 23.09.2024, та плату за користування вагонами в сумі 5 962,50 грн. (без ПДВ), яку включено до відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46 № 27129037.

Відповідач накопичувальну картку та відомість плати за користування вагонами підписав із зауваженнями, в яких зазначив, що затримка у прийманні завантаженого маршруту за накладною № 47233770 від 19.09.2024 сталася через збій в звітну добу в роботі АС "Месплан" АТ "Укрзалізниця".

Звертаючись з даним позовом до суду позивач зазначає про те, що затримка маршруту на коліях станції Грекувата в очікуванні оформлення перевезення за залізничною накладною № 47233770 відбулася з вини відправника - ПрАТ "Центральний ГЗК", що стало підставою для нарахування плати за користування спірними вагонами по відомості плати форми ГУ-46 № 27129037 в сумі 7 155,00 грн. з ПДВ та збору за зберігання вантажу по накопичувальній картці форми ФДУ-92 № 30099024 в сумі 91 589,28 грн. з ПДВ.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно із частиною 2 статті 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (частина 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Умови перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються зокрема Законом України "Про залізничний транспорт", Статутом залізниць України (далі Статут), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, Правилами перевезення вантажів та іншими нормативними актами.

Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України (стаття 5 Статуту).

Відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Згідно зі статтею 23 Статуту відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. Під час перевезення масових вантажів у випадках, передбачених Правилами, допускається оформлення однієї накладної (комплекту перевізних документів) на перевезення цілого маршруту або групи вагонів чи комплекту контейнерів. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній (стаття 24 Статуту).

Статтею 71 Статуту унормовано, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій, визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Порядок оформлення перевізних документів встановлений Правилами оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України 08.06.2011 № 138) (далі Правила оформлення перевізних документів).

Пунктом 1.1 цих Правил передбачено, що на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил.

У разі пред`явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 № 542, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10.09.2001 за № 798/5989).

Накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП)). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Відповідно до пункту 1.2. Правил оформлення перевізних документів накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Для підтвердження приймання вантажу до перевезення один примірник накладної в паперовому вигляді з присвоєним їй номером і датою приймання вантажу надається відправнику. Порядок підтвердження приймання вантажу до перевезення за електронною накладною (із накладенням ЕЦП) визначається договором між вантажовласником і залізницею.

Накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому вигляді роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення.

Накладна в електронному вигляді (далі - електронна накладна) складається у формі електронної реєстрації даних, які можуть бути трансформовані у письмовий запис. Засоби, що використовуються для реєстрації та обробки даних, повинні відповідати вимогам законодавства.

Порядок обміну електронною накладною між відправником та залізницею, а також залізницею та одержувачем зазначається в договорі між вантажовласником і залізницею. У разі внесення змін до електронної накладної попередні дані зберігаються.

Заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею, одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил.

Згідно з пунктом 1.3. Правил оформлення перевізних документів усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

Порядок застосування електронного перевізного документа визначається Порядком застосування електронного перевізного документа під час перевезення вантажів залізничним транспортом, затвердженим наказом Мінтрансзв`язку від 01.11.2010 № 800, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 18.04.2011 за № 478/19216 (пункт 1.7. Правил оформлення перевізних документів).

У графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення (пункт 2.3. Правил оформлення перевізних документів).

Порядок та умови користування вагонами і контейнерами визначаються Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 (далі Правила користування вагонами).

Так, відповідно до пункту 6 Правил користування вагонами усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

Час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Номерному обліку часу користування підлягають усі вагони і контейнери, подані під вантажні операції на місцях загального користування, а на місцях незагального користування - вагони і контейнери парку залізниць України й інших держав, передані на під`їзні колії або орендовані ділянки колій.

За користування вагонами і контейнерами вантажовідправники, вантажоодержувачі, власники під`їзних колій, порти, організації, установи, фізичні особи-суб`єкти підприємницької діяльності (далі - вантажовласники) вносять плату (пункт 2 Правил користування вагонами).

Облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к, повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 Правил користування вагонами).

У пункті 4 Правил користування вагонами зазначено, що відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.

Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці.

У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями.

Відомість плати за користування вагонами (контейнерами) складається у трьох примірниках - два для залізниці і один для вантажовласника, окремо для вагонів і для контейнерів.

Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника.

Час передання вагонів залізницею вантажовласнику а також вантажовласником залізниці зазначається у Пам`ятці про подавання/забирання вагонів, яка оформляється після закінчення приймально-здавальних операцій.

У всіх випадках повідомлення про подавання вагонів повинно передаватися станцією не пізніше ніж за 2 години до їх подавання.

Для запису повідомлень на станції ведеться Книга повідомлень (додаток 7).

Термін користування вагонами, що подаються залізницею, обчислюється не раніше часу, зазначеного у повідомленні.

У разі подавання вагонів без повідомлення, початок часу користування ними обчислюється після закінчення передбачених Правилами користування вагонами і контейнерами двох годин.

Плата за користування нараховується за кожний вагон і контейнер після прийняття його залізницею від вантажовласника (пункт 5 Правил користування вагонами).

Час користування вагонами на залізничних під`їзних коліях, що обслуговуються локомотивами власників колій, обчислюється з моменту їх передавання на передавальних коліях (пункт 7 Правил користування вагонами).

У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери (пункт 8 Правил користування вагонами).

Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника (пункт 12 Правил користування вагонами).

Плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці (пункт 13 Правил користування вагонами).

Розмір плати за користування вагонами і контейнерами в залежності від часу користування встановлюється згідно з чинним законодавством (пункт 14 Правил користування вагонами).

Вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами:

а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

б) у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником;

в) у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Причина звільнення від плати за користування вагонами і контейнерами зазначається у графі "Примітки" відомості плати за користування вагонами (контейнерами) (пункт 16 Правил користування вагонами).

Порядок нарахування плати за зберігання вантажу залізницею визначено Правилами зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі Правила зберігання).

Так, відповідно до пункту 8 Правил зберігання збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

За зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки. Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми (пункт 9 Правил зберігання).

Розмір збору за зберігання вантажу визначається за тарифами, встановленими у пункті 2.1 розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317 (далі Збірник тарифів).

Так, при зберіганні вантажів у вагонах (у тому числі у контейнерах) нараховується збір за кожну добу в розмірі 4,0 грн. за одну тонну вантажу. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Відповідно до наказу Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317 в редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 22.06.2022 № 441, до збору за зберігання вантажів, що вказаний у розділі ІІІ Збірника тарифів, застосовується коефіцієнт 5,139.

Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334 передбачено, що при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира складаються комерційні акти та акти загальної форми (пункт 1 Правил складання актів).

Акти загальної форми ГУ-23 складаються для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами (пункт 3 Правил складання актів).

Як встановлено матеріалами справи, спірні вагони АТ "Українська залізниця" відповідно до залізничної накладної № 47233770 протягом 2 годин 02 хвилин - з 17:50 год. до 19:52 год. 19.09.2024 - перед відправленням простоювали на коліях станції Грекувата в очікуванні оформлення перевізних документів, про що було складено акт загальної форми ГУ-23 № 829 від 23.09.2024.

На підставі акта загальної форми ГУ-23 № 829 від 23.09.2024 станцією Грекувата було правомірно нараховано збір за зберігання вантажу по накопичувальній картці форми ФДУ-92 № 30099024 від 23.09.2024 та плату за користування вагонами по відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46 № 27129037 на загальну суму 98 744,28 грн.

Суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції з правильністю здійсненого позивачем розрахунку плати за користування спірними вагонами по відомості форми ГУ-46 № 27129037 та збору за зберігання вантажу по накопичувальній картці форми ФДУ-92 № 30099024 на загальну суму 98 744,28 грн.

Колегія суддів зазначає, що апелянт не довів наявності обставин, що звільняють його від сплати відповідних платежів.

Так, пунктом 16 Правил користування вагонами встановлено, що вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами:

а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

б) у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником;

в) у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Причина звільнення від плати за користування вагонами і контейнерами зазначається у графі "Примітки" відомості плати за користування вагонами (контейнерами).

Згідно з частиною 2 статті 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Скаржник не підтвердив належними доказами аргументи апеляційної скарги, що затримка у прийманні завантаженого маршруту за накладною № 47233770 від 19.09.2024 сталася через збій в звітну добу в роботі АС "Месплан" АТ "Укрзалізниця".

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, судова колегія доходить до всновку, що нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу здійснено відповідно до вимог чинного законодавства та нормативних актів у сфері залізничних перевезень.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Враховуючи спірний характер правовідносин сторін, колегія суддів вважає, що наведена міра обґрунтування даного судового рішення є достатньою у світлі конкретних обставин справи, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Доводи апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" у даній справі не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення в розумінні ст. 277 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апелянт, звертаючись з апеляційною скаргою, не довів неправильного застосування судом норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятого у справі рішення.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269-270, 275, 276, 281-282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2025 у справі № 904/479/25 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2025 у справі №904/479/25 - залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя В.Ф. Мороз