ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18 вересня 2025 року Справа № 903/51/25
Суддя Господарського суду Волинської області Вороняк А. С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ДП Груп Волинь про стягнення судових витрат
по справі № 903/51/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ДП Груп Волинь
до відповідача: ANTOS-BUS LUKASZ ZARZECKI
про стягнення 1446523,56 грн,
У с т а н о в и в:
Товариство з обмеженою відповідальністю ДП Груп Волинь звернулося з позовом до компанії-нерезидента ANTOS-BUS LUKASZ ZARZECKI про стягнення:
- 404636,50 грн збитків зі сплати податку на додану вартість та акцизного податку;
- 1130,00 грн збитків на визначення вмісту води згідно ДСТУ та оформлення протоколу випробувань;
- 6000,00 грн збитків на послуги декларування та митного оформлення;
- 1800,00 грн збитків щодо оформлення документів і приймання автотранспорту у відділі митного оформлення Ковель;
- 6000,00 грн збитків щодо відбору проб (зразків) та складання акту;
- 5% річних від загальної суми збитків згідно ст.27 Женевської конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів дорогами з дня початку розгляду позову по день ухвалення судового рішення по суті.
Рішенням Господарського суду Волинської області від 08.09.2025 позов Товариства з обмеженою відповідальністю ДП Груп Волинь задоволено частково. Стягнуто з ANTOS-BUS LUKASZ ZARZECKI (woj. WARMINSKOMAZURSKIE, pow.GOLDAPSKI, gm.GOLDAP, miejsc. GOLDAP, ul.Armii Krajowej, nr 21, lok.20, 19500) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДП Груп Волинь (вул.Рівненська,80А, с.Струмівка, Луцький район, Волинська область, 45603, ) 1100,00 євро (одна тисяча сто євро 00 євроцентів) штрафу за курсом Національного банку України на день виконання рішення, а також 716,55 грн (сімсот шістнадцять гривень 55 коп.) витрат по сплаті судового збору. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ДП Груп Волинь (вул.Рівненська,80А, с.Струмівка, Луцький район, Волинська область, 45603, ) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у Волин.обл/м.Луцьк/22030101, код отримувача 38009371, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA3003550, код класифікації доходів бюджету 22030101) 2,48 грн (дві гривні 48 коп.) недоплаченого судового збору. В решті позову відмовлено.

09.09.2025 позивач через систему «Електронний суд» подав заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача 150000,00 грн витрат на правову допомогу та витрат пов`язаних із залученням перекладача в сумі 107850,00 грн.

Ухвалою суду від 16.09.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ДП Груп Волинь від 09.09.2025 прийнято до розгляду. Постановлено здійснювати розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на професійну правничу допомогу та витрат пов`язаних із залученням перекладача без повідомлення учасників справи. Запропоновано відповідачу в строк по 18.09.2025 подати суду: пояснення по суті поданої заяви та наявні докази.

Відповідач, будь-яких, пояснень по суті поданої позивачем заяви чи заперечень не подав.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ДП Груп Волинь про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

У відповідності до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Положеннями частини 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивачем заяву про ухвалення додаткового рішення подано в межах строку, визначеного ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Частинами 1, 2 ст. 124 ГПК України унормовано, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

У позовній заяві позивач навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу та зазначив, що такі витрати становлять 150 000 грн., докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу адвоката будуть надані у встановлений ч.8 ст.129 ГПК України строк. Крім того, у прохальній частині позовної заяви просив суд стягнути з відповідача 150 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За приписами ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунок таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Факт надання позивачу професійної правничої допомоги під час розгляду справи підтверджується наданими позивачем доказами:

- копією договору про надання правової допомоги №24-03/01 від 24.03.2023;

- копією додаткової угоди (замовлення) №01/2025 від 01.01.2025 до договору про надання правової допомоги №24-03/01 від 24.03.2023;

- актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №01/2025 від 09.09.2025.

До матеріалів справи № 903/51/25 позивач не надав доказів фактичної сплати наданої правничої допомоги, оскільки сторонами погоджено, що сума гонорару Клієнтом Адвокатському об`єднанню Дженерал Лігал Груп виплачується протягом 20 (двадцяти) банківських днів з моменту набрання судовим рішенням у даній справі законної сили(п. 4 додаткової угоди (замовлення) №01/2025 від 01.01.2025 до договору про надання правової допомоги №24-03/01 від 24.03.2023).

Разом із тим, відповідно до усталеної практики вирішення господарських спорів, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (висновок Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладений в абз. 3 п. 6.5. постанови від 03.10.2019 по справі № 922/445/19).

Дослідивши надані позивачем докази, суд приймає до уваги, що 24.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДП ГРУП ВОЛИНЬ» (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «ДЖЕНЕРАЛ ЛІГАЛ ГРУП» в особі керуючого партнера Кінах Яни Валеріївни (адвокатське об`єднання) було укладено договір про надання правової допомоги №24-03/01 (далі договір) у відповідності до п.1.1. якого Адвокатське об`єднання приймає на себе доручення клієнта по наданню останньому правової допомоги в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар за дії Адвокатського об`єднання по наданню правової допомоги і фактичні витрати адвокатського об`єднання, понесені ним у зв`язку з виконанням цього договору.

У подальшому між сторонами укладено додаткову угоду (замовлення) №01/2025 від 01.01.2025 до договору про надання правової допомоги №24-03/01 від 24.03.2023 у відповідності до умов п.1 якої, в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, Законом України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, враховуючи діючий в Україні принцип свободи договору, передбачений статтею 6 Цивільного кодексу України, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ДП ГРУП ВОЛИНЬ, в особі директора - Морозова Олега Дмитровича, який діє на підставі статуту (надалі - Клієнт), та Адвокатське об`єднання Дженерал Лігал Груп, в особі керуючого партнера адвоката Кінах Яни Валеріївни, яка діє на підставі статуту, уклали дану додаткову угоду (замовлення) про те, що Адвокатське об`єднання Дженерал Лігал Груп у відповідності з умовами договору про надання правової допомоги № 24-03/01 від 24.03.2023 року приймає на себе зобов`язання щодо вжиття всіх можливих заходів у справі за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ДП ГРУП ВОЛИНЬ до компанії-нерезидента ANTOS-BUS LUKASZ ZARZECKI про стягнення 21880,00 євро збитків, завданих втратою вантажу; 404636,50 грн збитків зі сплати податку на додану вартість та акцизного податку; 1130,00 грн збитків на визначення вмісту води згідно ДСТУ та оформлення протоколу випробувань; 29000,00 грн упущеної вигоди; 6000,00 грн збитків на послуги декларування та митного оформлення; 1800,00 грн збитків щодо оформлення документів і приймання автотранспорту у відділі митного оформлення Ковель; 6000,00 грн збитків щодо відбору проб (зразків) та складання акту; 1100,00 євро штрафу; 5% річних від загальної суми збитків згідно ст. 27 Женевської конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів дорогами з дня початку розгляду позову по день ухвалення судового рішення по суті.

Згідно пунктів 2, 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5, 2.6, 2.7 додаткової угоди, для виконання даного замовлення Адвокатське об`єднання Дженерал Лігал Груп зокрема, але не обмежуючись, здійснює такі заходи та дії:

- ґрунтовно проконсультувати Клієнта з приводу обставин справи, зазначеної в пункті 1 даної додаткової угоди;

- підготувати та подати до Господарського суду Волинської області позовну заяву про стягнення компанії-нерезидента ANTOS-BUS LUKASZ ZARZECKI про стягнення 21880,00 євро збитків, завданих втратою вантажу; 404636,50 грн збитків зі сплати податку на додану вартість та акцизного податку; 1130,00 грн збитків на визначення вмісту води згідно ДСТУ та оформлення протоколу випробувань; 29000,00 грн упущеної вигоди; 6000,00 грн збитків на послуги декларування та митного оформлення; 1800,00 грн збитків щодо оформлення документів і приймання автотранспорту у відділі митного оформлення Ковель; 6000,00 грн збитків щодо відбору проб (зразків) та складання акту; 1100,00 євро(в еквіваленті 47762 грн) штрафу; 5% річних від загальної суми збитків згідно ст.27 Женевської конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів дорогами з дня початку розгляду позову по день ухвалення судового рішення по суті;

- у разі необхідності підготувати та надіслати в інтересах Клієнта адвокатські запити;

- здійснити підготовку інших документів процесуального характеру, в яких виникне необхідність в ході судового розгляду справи, в тому числі, але не виключно, відповіді на відзив, заперечень, клопотань, заяв тощо;

- здійснювати повний супровід господарської справи, зазначеної в пункті 1, в суді першої інстанції;

- брати участь в судових засіданнях;

- представляти інтереси Клієнта в суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, установах, організаціях та підприємствах усіх форм власності.

У пункті 3 додаткової угоди, сторони погодили, що вартість виконаних робіт та наданих послуг (гонорар) Адвокатським об`єднанням «Дженерал Лігал Груп» в суді першої інстанції, обумовлених в даній додатковій угоді, становить 150 000 грн.

Сторони погодили, що зазначена в пункті 3 даної додаткової угоди сума гонорару Клієнтом Адвокатському об`єднанню Дженерал Лігал Груп виплачується протягом 20 (двадцяти) банківських днів з моменту набрання судовим рішенням у даній справі законної сили (пункт 4 додаткової угоди).

На виконання умов договору про надання правової допомоги між сторонами підписано акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №01/2025 від 08.09.2025, у відповідності до якого сторони засвідчили факт приймання Клієнтом роботи (послуг), виконаної (наданих) Адвокатським об`єднанням згідно додаткової угоди (замовлення) № 01/2025 від 01.01.2025 року до договору про надання правової допомоги № 24-03/01 від 24.03.2023 року. Клієнт здійснив перевірку виконання (надання) Адвокатським об`єднанням робіт (послуг) і підтверджує, що робота (послуги), в обсязі, що необхідні на момент підписання даного Акту, виконані (надані) належним чином згідно умов додаткової угоди (замовлення) № 01/2025 від 01.01.2025 року до договору про надання правової допомоги № 24-03/01 від 24.03.2023 року. Загальна вартість робіт (послуг), виконаних (наданих) Адвокатським об`єднанням на момент підписання даного Акту становить 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень.

Слід врахувати, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року в справі № 755/9215/15-ц).

Надані докази в їх сукупності підтверджують надання позивачу професійної правничої допомоги під час розгляду справи № 903/51/25 у заявленому обсязі на загальну суму 150000,00 грн.

Розмір винагороди за надання правової допомоги визначений договором у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного адміністративного суду від 28.12.2020 у справі №640/18402/19.

Частиною 5 ст.126 ГПК України передбачено, що у разі недотримання заявником вимог частини 4 вказаної статті щодо співмірності розміру заявлених до відшкодування витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт, суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката лише за клопотанням сторони. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вказана правова позиція викладена в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19, від 19.07.2021 у справі №910/16803/19, від 01.09.2021 у справі №910/13034/ 20.

Відповідно до ч. 6 ст. 126 ГПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з тим, відповідач не звертався до суду із клопотанням про зменшення відшкодування витрат на оплату правничої допомоги адвоката та не надав доказів для спростування фактів, не навів власну оцінку наявним у справі доказам на понесення позивачем таких витрат.

За приписами ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі аналізу обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат, розумності їх розміру, співмірності, суд вважає, що 150 000 грн. становлять співмірні, розумні та обґрунтовані витрати позивача на професійну правничу допомогу у цій справі.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 107 850, 00 грн. витрат пов`язаних із залученням перекладача, щодо яких суд заначає таке.

Відповідно до частини третьої статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 127 ГПК України встановлено, що експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду за виконану роботу, пов`язану із справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Стороною позивача до матеріалів даної справи, зокрема на виконання ухвали Господарського суду Волинської області від 31.01.2025 року про відкриття провадження у справі, надано нотаріальні переклади документів, що викладені іноземною мовою.

При цьому, як вбачається із матеріалів справи, позивачем понесені витрати на здійснення перекладу документів в сумі 107 850 грн., що підтверджується: копією рахунку-фактури від 05.03.2025 року № 14/2025/14; копією акту прийняття-передачі наданих послуг від 05.03.2025 року № 14/2025/14; копією платіжної інструкції від 05.03.2025 року № 36 (на суму 3 190,00 грн); копією рахунку-фактури від 20.02.2025 року № 9/2025/9; копією акту прийняття-передачі наданих послуг від 20.02.2025 року № 9/2025/9; копією платіжної інструкції від 27.02.2025 року № 35 (на суму 65 660,00 грн); копією рахунку-фактури від 20.01.2025 року № 1/2025/1; копією акту прийняття-передачі наданих послуг від 20.01.2025 року № 1/2025/1; копією платіжної інструкції від 23.01.2025 року № 15 (на суму 39 000,00 грн).

Враховуючи вищевикладене, вимога позивача про стягнення з відповідача 107 850 грн. судових витрат на залучення перекладача, підтверджена матеріалами справи, є обґрунтованою та підставною.

Разом з цим, у відповідності до п. 4 ст.129 ГПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 08.09.2025 позов Товариства з обмеженою відповідальністю ДП Груп Волинь задоволено частково. Стягнуто з ANTOS-BUS LUKASZ ZARZECKI на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДП Груп Волинь 1100,00 євро штрафу за курсом Національного банку України на день виконання рішення, а також 716,55 грн. витрат по сплаті судового збору. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ДП Груп Волинь в дохід Державного бюджету України 2,48 грн. недоплаченого судового збору. У решті позову відмовлено.

При цьому, 1100, 00 євро штрафу, які судом вирішено стягнути з відповідача, в еквіваленті до офіційного курсу гривні до євро станом на 09.01.2025 (дата подання позовної заяви) становить 47769,92 грн.

Враховуючи те, що позов у даній справі задоволено частково, то і витрати на правову допомогу та витрати, пов`язані із залученням перекладача слід розраховувати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з врахуванням вище викладеного, витрати на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 4953, 59 грн. (47769, 92*150 000/1446523, 56) та витрати, пов`язані із залученням перекладача в сумі 3561, 63 грн. (47769, 92*107 850/1446523, 56) відповідно до ст. 129 ГПК України слід покласти на відповідача. У задоволенні іншої частини заяви позивача про стягнення судових витрат, суд відмовляє та залишає їх за позивачем.

Керуючись ст. ст. 13, 73-80, 123, 126-127, 129, 221, 236-240, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ДП Груп Волинь про стягнення судових витрат - задовольнити частково.

2. Стягнути з ANTOS-BUS LUKASZ ZARZECKI (woj. WARMINSKOMAZURSKIE, pow.GOLDAPSKI, gm.GOLDAP, miejsc. GOLDAP, ul.Armii Krajowej, nr 21, lok.20, 19500) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДП Груп Волинь (вул.Рівненська,80А, с.Струмівка, Луцький район, Волинська область, 45603, ) 4953, 59 грн. (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят три гривні 59 коп.) витрат на професійну правову допомогу, а також 3561, 63 грн. (три тисячі п`ятсот шістдесят одна гривня 63 коп.) витрат, пов`язаних із залученням перекладача.

3. В іншій частині заяви відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст.ст. 253, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 18.09.2025.

Суддя Вороняк А. С.