ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"17" вересня 2025 р. Справа № 916/695/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Букарова Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,
до відповідача: STL Marine Bulgaria LTD (15 Ak. Andrey Saharov str., Mladost Distr., A Shop 19, 9000, Varna, Bulgaria),
про стягнення 1015583,26 грн.
За участю представників сторін:
від позивача адвокат Племениченко Г.В., за ордером №1433114;
від відповідача не з`явився.
Обставини справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю "СТАРК ШИППІНГ" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до STL Marine Bulgaria LTD про стягнення суми заборгованості у розмірі 1015583,26 грн.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2025 справу № 916/695/25 передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Нікітенку С.В.
Ухвалою суду від 03.03.2025 прийнято позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "СТАРК ШИППІНГ" до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/695/25. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 24.06.2025 о 10:30 год.
27 березня 2025 року до Господарського суду Одеської області від ТОВ "СТАРК ШИППІНГ" надійшла заява з додатком.
Вказану заяву з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
28 березня 2025 року до Господарського суду Одеської області від представника STL Marine Bulgaria LTD надійшла заява про вступ у справу як представника, в якій повідомляється, що з адвокатом Уштван В.С. укладено договір від 28.03.2025 про надання правової допомоги Болгарській компанії "STL MARINE BULGARIA" LTD, яка є власником судна STL FORTIS. Як стало відомо на судно STL FORTIS накладений арешт у вказаній справі. З метою захисту прав судновласника, адвокат Уштван В.С. просить долучити його як представника "STL MARINE BULGARIA" LTD колишня назва "Unika Logistic" (Болгарія) до справи № 916/229/25 (новий номер справи 916/695/25).
Вказану заяву з додатком суд прийняв до розгляду, залучив до матеріалів справи та надав 28.03.2025 доступ адвокату Уштван В.С. до матеріалів справи № 916/695/25.
Ухвалою суду від 24.06.2025 закрито підготовче провадження у справі № 916/695/25 Призначено справу до судового розгляду по суті на 02.09.2025 о 14:10 год. Повідомлено учасників справи, що судове засідання призначене на 02.09.2025 о 14:10 год.
У судовому засіданні 02.09.2025 суд протокольною ухвалою про відклав розгляд справи в судовому засіданні на 10:30 год. 17.09.2025.
Ухвалою суду від 02.09.2025 повідомлено STL Marine Bulgaria LTD, що наступне судове засідання з розгляду справи по суті призначене на 17.09.2025 о 10:30 год.
08 вересня 2025 року до Господарського суду Одеської області від ТОВ "СТАРК ШИППІНГ" надійшли додаткові пояснення.
Вказані додаткові пояснення з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.
Представник відповідача у судове засідання 17.09.2025 не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив.
Станом на 17.09.2025 заяви по суті справи до суду від відповідача у справі не надходили.
Судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній доказами.
Представник позивача у судовому засідання 17.09.2025 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених позовній заяві.
У судовому засіданні 17.09.2025 відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення і повідомлено представнику позивача про час складення повного рішення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд
Матеріали справи свідчать, що між товариством з обмеженою відповідальністю "СТАРК ШИППІНГ" (надалі агенти або позивач) і STL Marine Bulgaria LTD (надалі власник або відповідач) було укладено Агентську угоду (надалі угода, договір), відповідно до умов якої, Угода поширюється на судно м/т "Ес Ті Ел ФОРТІС" (STL FORTIS) (flag TANZANIA, IMO 9109811), що прямує в порт Ізмаїл з 28.09.2024, вивантаження 2750 метричних тонн ULSD (дизельне паливо з наднизьким вмістом сірки).
Умовами п. 1. Агентського договору встановлено обов`язки та права агентів, а саме:
1.1. Захищати та просувати інтереси Власника в усіх відношеннях. Представляти інтереси Власника перед офіційними портовими та іншими зацікавленими органами, установами та комерційними підприємствами, та підтримувати з ними належні контакти, а також надавати Власнику повну інформацію з усіх питань, що стосуються предмета цієї Угоди, а також на спеціальний запит Власника та його Представників.
1.2. Організація та забезпечення послуг і формальностей, що стосуються судна та його вантажу до і після прибуття судна, під час його перебування в порту, а також після його відходу.
1.3. Регулярно повідомляти Власника про прибуття судна, його місцезнаходження та перспективи, а також про будь-які особливі події, пов`язані з судном та вантажами.
1.4. Відповідно до отриманих наказів та інструкцій координувати вантажні операції на судні, завжди прагнути до мінімізації часу і вартості операції, беручи до уваги положення відповідної сторони чартеру та інструкції Власника.
1.5. Підготовка та передача Власнику всіх необхідних товаросупровідних документів, що відносяться до судна, фрахту, вантажу.
1.6. Вирішувати будь-які претензії та суперечки, що виникають між Власником та іншими особами відповідно до з інструкціями Судновласника.
1.7. Агенти можуть підписувати будь-які угоди з будь-якими компаніями, які вони вважають корисними для обслуговування суден і вантажів субагентами, стивідорами, тальманами, буксирами, постачальниками, сюрвейєрами, ремонтними майстернями, суднобудівними заводами тощо.»
Умовами до п. 2. Агентського договору встановлено обов`язки та права власника, а саме:
2.1. Інформувати агентів про приблизний графік прибуття судна, очікувані деталі відвантаження для планування роботи.
2.2. Консультувати Агентів щодо будь-яких особливостей угод Власника з будь-якими третіми особами, які необхідно враховувати при обробці судна третіми особами, які необхідно враховувати при обробці судна, щоб запобігти збиткам Власника та Агента і уникнути будь-яких непорозумінь між зацікавленими сторонами.
2.3. Надавати Агентам інформацію про умови договорів чартеру, торгових контрактів, тайм-чартерів та інших угод, укладених між Власником та третіми особами, що стосуються розподілу витрат судна в портах між Власниками, Вантажовідправниками, Вантажоодержувачами або Власником, для того, щоб Агенти могли належним чином розподіляти витрати та виконувати інші вказівки Власника.
2.4. Надавати Агентам письмові доручення та інструкції щодо вчинення юридично значущих дій та операцій, а також належну інформацію про будь-які істотні дані, що стосуються цієї Угоди, з метою сприяння виконанню Агентами своїх зобов`язань.
2.5. Своєчасно оплачувати послуги Агента.
Крім того, 01 червня 2022 року між ТОВ "СТАРК ШИППІНГ" (надалі агент) та ТОВ "СОФ МАРІН" (надалі субагент) укладено Субагентський договір № 03-010622, відповідно до умов п. 1.1. якого, предметом цього договору є розподіл агентських функцій та порядок взаємодії під час агентування суден у портах України (морський торговельний порт, річковий порт, судноремонтні підприємства, перевантажувальні термінали та інші причали), а також щодо порядку перерахування коштів, що належать судновласнику, спрямованих ним на оплату дисбурсментських витрат.
ТОВ "СТАРК ШИППІНГ" направило на адресу субагента повідомлення щодо призначення ТОВ "СОФ МАРІН" портовим агентом щодо судна (моторного танкеру) "ЕС ТІ ЕЛ ФОРТІС" (STL FORTIS) на майбутній захід в Ізмаїл та прохід Бистре на вході/виході. Термінал ДСС (DSS), продукт: дизельне паливо з наднизьким вмістом сірки; кількість: повний вантаж близько 2700 МТ; розрахунковий час прибуття до Бистрого 27.09.2024.
В подальшому, як зазначає позивач, судно "ЕС ТІ ЕЛ ФОРТІС" (STL FORTIS) прибуло в порт Ізмаїл.
Розрахунок сум за вхід судна.
ТОВ "СОФ МАРІН" як субагент виконувало поставлені йому задачі, у зв`язку з чим отримало:
3. Рахунок на оплату 1047 від 01.10.2024 від ТОВ "Судноремонтне підприємство "Дунайсудносервіс" щодо сплати коштів за використання причальної стінки, швартові послуги, послуги буксиру (прихід), послуги буксиру (вихід), споживання питної води на суму 101841,20 грн, наряд від 28.09.2024 року, прийомо-здавальний акт 36/09 від 28.09.2024 та довідка про споживання питної води від 29.09.2024;
8. Рахунок на оплату 1590-IZ-24 від 26.09.2024 від державної установи "Держгідрографія" на оплату послуг щодо маякового збору на суму 355,74 Євро.
Загальна сума виставлених рахунків становить на теперішній час 376624,38 гривень, які має сплатити ТОВ "СОФ МАРІН", як субагент.
Загальна сума витрат становить 457515,78 грн.
В той же час, судновласник STL Marine Bulgaria LTD не сплатив жодних коштів на відшкодування вищевказаних витрат.
Крім того, судновласником STL Marine Bulgaria LTD не сплачені кошти за агентські послуги, які становлять 2000 Євро.
Розрахунок сум за вихід судна.
Позивач зазначає, що ці витрати будуть понесені власником судна в будь-якому випадку під час виходу судна з порту Ізмаїл та включають в себе тонажний збір, санітарний збір, адміністративні послуги, послуги буксиру та інше.
Відповідні суми будуть в будь-якому випадку понесені під час виходу судна з порту, а відповідно їх розмір розрахований на підставі Наказу 316 від 27.05.2013 "Про портові збори", який затверджений Міністерством інфраструктури України, де встановлений відповідний порядок справляння та розміри ставок портових зборів.
Відповідно до п. 3.1. Субагентського договору, агент отримує кошти від іноземного або українського платника (судновласника або фрахтувальника) на свій банківський рахунок з метою подальшого переказу Субагенту, який здійснює перерахування коштів усім зацікавленим сторонам (оплата портових зборів та рахунків за обслуговування судна в порту, виставлених судну портовою владою та іншими організаціями, що беруть участь в обслуговуванні судна або надають йому послуги під час стоянки в порту або на рейді).
Агент завчасно здійснює передоплату портових зборів, щоб дати можливість Субагенту здійснити платежі до виходу судна з порту. Остаточні розрахунки з Субагентом проводяться згідно з остаточним рахунком на послуги та витрати протягом 10 банківських днів після виставлення остаточного рахунку витрат Субагентом (п. 3.2. Субагентського договору).
Таким чином, відповідач особисто підтвердив орієнтовний розмір витрат на вхід та вихід судна з порту Ізмаїл. Так як судно на теперішній час перебуває в порту Ізмаїл, підтвердити документально фактично понесені витрати позивач може тільки за вхід судна, однак кошти на вихід з порту в будь-якому випадку будуть сплачені під час виходу судна з порту та вони розраховані відповідно до норм чинного законодавства.
У зв`язку з цим, ТОВ "СТАРК ШИППІНГ" компенсує кошти ТОВ "СОФ МАРІН", та відповідно має право на компенсацію від судновласника STL Marine Bulgaria LTD коштів за обслуговування судна в порту, які до теперішнього часу не сплачені.
Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.
Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ "СТАРК ШИППІНГ" підлягають задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до ст. 1 Закону України „Про зовнішньоекономічну діяльність" від 16.04.1991 № 959-ХІІ (з наступними змінами та доповненнями) зовнішньоекономічною діяльністю є діяльність суб`єктів господарської діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності, побудована на взаємовідносинах між ними, що має місце як на території України, так і за її межами. Зовнішньоекономічний договір (контракт) - матеріально оформлена угода двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності. Іноземними суб`єктами господарської діяльності є суб`єкти господарської діяльності, що мають постійне місцезнаходження або постійне місце проживання за межами України.
В силу положень ст. 3 Закону України „Про зовнішньоекономічну діяльність" суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності в Україні є зокрема юридичні особи, зареєстровані як такі в Україні і які мають постійне місцезнаходження на території України (підприємства, організації та об`єднання всіх видів, включаючи акціонерні та інші види господарських товариств, асоціації, спілки, концерни, консорціуми, торговельні доми, посередницькі та консультаційні фірми, кооперативи, кредитно-фінансові установи, міжнародні об`єднання, організації та інші), в тому числі юридичні особи, майно та/або капітал яких є повністю у власності іноземних суб`єктів господарської діяльності
Відповідно до ст. 6 Закону України „Про зовнішньоекономічну діяльність" суб`єкти, які є сторонами зовнішньоекономічного договору (контракту), мають бути здатними до укладання договору (контракту) відповідно до цього та інших законів України та/або закону місця укладання договору (контракту). Зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Зовнішньоекономічний договір (контракт) укладається суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності або його представником у простій письмовій формі, якщо інше не передбачено міжнародним договором України чи законом. Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.
Приймаючи до уваги наведені положення чинного законодавства, а також суб`єктний склад правовідносин, які виникли між компанією STL Marine Bulgaria LTD та ТОВ „СТАРК ШИППІНГ", судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено зовнішньоекономічний договір з метою здійснення зовнішньоекономічної діяльності.
При дослідженні питання правомірності застосування до спірних правовідносин права України, суд вважає за необхідне звернутись до положень Закону України „Про міжнародне приватне право".
Так, в силу положень ст. 1 Закону України „Про міжнародне приватне право" від 23.06.2005р. № 2709-IV (з наступними змінами та доповненнями; далі по тексту - Закон України „Про міжнародне приватне право") для цілей цього Закону терміни вживаються в такому значенні: приватноправові відносини - відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб`єктами яких є фізичні та юридичні особи; іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави; колізійна норма - норма, що визначає право якої держави підлягає застосуванню до правовідносин з іноземним елементом.
Виходячи з положень ст.ст. 4, 5 Закону України „Про міжнародне приватне право" право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України. У випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин. Вибір права згідно з частиною першою цієї статті має бути явно вираженим або прямо випливати з дій сторін правочину, умов правочину чи обставин справи, які розглядаються в їх сукупності, якщо інше не передбачено законом.
Положеннями ст. 32 Закону України „Про міжнародне приватне право" передбачено, що зміст правочину може регулюватися правом, яке обрано сторонами, якщо інше не передбачено законом. У разі відсутності вибору права до змісту правочину застосовується право, яке має найбільш тісний зв`язок із правочином. Якщо інше не передбачено або не випливає з умов, суті правочину або сукупності обставин справи, то правочин більш тісно пов`язаний з правом держави, у якій сторона, що повинна здійснити виконання, яке має вирішальне значення для змісту правочину, має своє місце проживання або місцезнаходження.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 44 Закону України „Про міжнародне приватне право" у разі відсутності згоди сторін договору про вибір права, що підлягає застосуванню до цього договору, застосовується право відповідно до частин другої і третьої статті 32 цього Закону, при цьому стороною, що повинна здійснити виконання, яке має вирішальне значення для змісту договору, є виконавець - за договорами про надання послуг.
Враховуючи характер спірних відносин, а також відсутність між сторонами по справі домовленості щодо вибору права, яке має застосовуватись до укладеного між сторонами договору, суд приходить до висновку, що укладений між компанією STL Marine Bulgaria LTD та ТОВ „СТАРК ШИППІНГ" правочин найбільш тісно пов`язаний з правом України - держави, на території якої відповідачем надавались послуги.
Статтею 116 Кодексу торговельного мореплавства України встановлено, що у морському порту або поза його територією як постійні представники судновласника діють агентські організації (морський агент), які за договором морського агентування за винагороду зобов`язуються надавати послуги в галузі торговельного мореплавства. При виконанні договору морського агентування морський агент, що діє від імені судновласника, може також діяти на користь іншої договірної сторони, якщо вона її на те уповноважила і якщо судновласник не заперечує.
Відповідно до ст. 117 Кодексу торговельного мореплавства України морський агент виконує формальності та дії, пов`язані з прибуттям, перебуванням і відходом судна, допомагає капітану судна у налагодженні контактів з службами порту, місцевими органами виконавчої влади, в організації постачання і обслуговування судна в порту, оформляє митні документи та документи на вантаж, інкасує суми фрахту та інші суми для оплати вимог судновласника, що виникають з договору перевезення, сплачує за розпорядженням судновласника і капітана судна суми, пов`язані з перебуванням у порту, залучає вантажі для морських ліній, здійснює збір фрахту, експедирування вантажу, наймання екіпажів для роботи на суднах, виступає від імені вантажовласника, а також договірною стороною учасників перевезення вантажів у прямому змішаному сполученні. Морський агент зобов`язаний: а) здійснювати добросовісно свою діяльність відповідно до інтересів судновласника або іншого довірителя і звичайної практики морського агентування; б) діяти в межах своїх повноважень; в) не передавати здійснення своїх функцій іншій особі (суб`єкту), якщо тільки він не був уповноважений на це своїм довірителем
Відповідно до ст. 118 Кодексу торговельного мореплавства України судновласник або інший довіритель зобов`язані: а) надавати морському агенту кошти, достатні для здійснення його функцій; б) відшкодовувати морському агенту будь-які витрати, зроблені ним від їх імені або за їх згодою; в) нести відповідальність за наслідки будь-яких дій морського агента в межах його повноважень. У разі обмеження довірителем звичайних повноважень морського агента будь-яка угода, укладена ним з третьою особою, яка діяла добросовісно, є дійсною і обов`язковою для довірителя, якщо тільки третій особі не було відомо про таке обмеження
Матеріали справи свідчать, що між позивачем та відповідачем укладено Агентську угоду, відповідно до умов якої, Угода поширюється на судно м/т "Ес Ті Ел ФОРТІС" (STL FORTIS) (flag TANZANIA, IMO 9109811), що прямує в порт Ізмаїл з 28.09.2024.
Відповідно до Угоди ТОВ "СТАРК ШИППІНГ" є агентом, а "Ес Ті Ел Марін Булгаріа ЛТД. " є власником.
Суд зазначає, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України (в редакції чинній на час виникнення між сторонами правовідносин).
Частиною 1 ст. 295 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) встановлено, що комерційне посередництво (агентська діяльність) є підприємницькою діяльністю, що полягає в наданні комерційним агентом послуг суб`єктам господарювання при здійсненні ними господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб`єкта, якого він представляє.
Відповідно до ст. 296, ч. 1-2 ст. 297 ГК України агентські відносини виникають у разі надання суб`єктом господарювання на підставі договору повноважень комерційному агентові на вчинення відповідних дій; схвалення суб`єктом господарювання, якого представляє комерційний агент, угоди, укладеної в інтересах цього суб`єкта агентом без повноваження на її укладення або з перевищенням наданого йому повноваження. За агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов`язується надати послуги другій стороні (суб`єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб`єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов`язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами.
Предметом заявлених вимог є те, що ТОВ "СТАРК ШИППІНГ", як агент та ТОВ "СОФ МАРІН" як номінований ним субагент виконали в інтересах STL Marine Bulgaria LTD дії щодо входу та в майбутньому виконають дії виходу судна m/t «STL FORTIS» (flag TANZANIA, IMO 9109811) з порту (агентський договір), у зв`язку з чим STL Marine Bulgaria LTD були виставлені відповідні рахунки на оплату послуг.
Проте STL Marine Bulgaria LTD ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань щодо відшкодування понесених ТОВ "СТАРК ШИППІНГ" витрат на вхід судна до порту.
Крім того, відповідач ухиляється від взятих на себе зобов`язань щодо сплати коштів за вихід судна з порту, які будуть обов`язково понесені відповідно до норм чинного законодавства за ставками, які розраховані в тому числі на підставі Наказу 316 від 27.05.2013 року "Про портові збори", який затверджений Міністерством інфраструктури України, де встановлений відповідний порядок справляння та розміри ставок портових зборів.
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Частиною першою статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За приписами частин 1, 2 статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
В силу статей 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу
За приписами статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.
Також, на адресу судновласника STL Marine Bulgaria LTD був виставлений попередній рахунок за вихід судна m/t «STL FORTIS» (flag TANZANIA, IMO 9109811) з порту від ТОВ "Старк Шипінг" на суму 10 714 Євро, що еквівалентно 465951,86 грн.
Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Згідно зі статтею 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Відповідач позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені товариством з обмеженою відповідальністю "СТАРК ШИППІНГ" позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 123 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Позов задовольнити повністю.
3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 25.09.2025.

Суддя Нікітенко С.В.