ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2025м. ДніпроСправа № 904/3158/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., розглянув спір

за позовом Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова Корпорація", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестван", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у сумі 208 866 грн 50 коп.

Суддя Рудь І.А.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова Корпорація" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестван" заборгованість у сумі 208 866 грн 50 коп., з яких: 59 932 грн 59 коп. - основний борг, 38 589 грн 31 коп. - пеня, 57 049 грн 36 коп. - інфляційні втрати, 11 615 грн 29 коп. - 3 % річних, 41 679 грн 95 коп. - 7% штрафу, відповідно до умов договору купівлі-продажу № 17/02/34 від 17.02.2022.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов спірного договору в частині своєчасної оплати вартості поставленого товару.

Ухвалою суду від 18.06.2025 позовну заяву залишено без руху.

27.06.2025 позивачем через систему "Електронний суд" подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою господарського суду від 02.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Під час дослідження доказів, господарський суд дійшов висновку, що подана позовна заява підлягає залишенню без руху.

Ухвалою суду від 08.09.2025 позовну заяву залишити без руху.

16.09.2025 позивачем через систему "Електронний суд" подано заяву про усунення недоліків.

З огляду на викладене вбачаються підстави для продовження розгляду справи по суті.

Сторони повідомлені про відкриття провадження у справі № 904/3158/25, про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки про доставлення ухвали суду від 02.07.2025 до електронного кабінету позивача та відповідача 02.07.2025.

Проте, відповідач не скористався правом на надання відзиву на позов та не подав витребувані судом документи.

Отже, відповідно до ч. 9 ст. 81, ч. 9 ст. 165 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

17.02.2022 між Акціонерним товариством "Державна продовольчо-зернова Корпорація" (далі- Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вестван" (далі - покупець) укладено договір поставки № 17/02/34 (далі договір), відповідно до пункту 1.1 якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця борошно пшеничне вищого/першого ґатунку, висівки, тощо (надалі - «Товар») в строки обумовлені даним Договором, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар відповідно до умов даного Договору і Специфікацій, які є невід`ємною частиною даного Договору.

Товар за даним Договором поставляється (передасться) партіями згідно з встановленими нормами відвантаження, протягом періоду вказаного в Специфікаціях (надалі - «Специфікації») за формою, встановленою в Додатку № 1 до даного Договору (п. 1.2 Договору).

Найменування, кількість, вартість, місце поставки, строк передачі Товару визначається сторонами в окремих Специфікаціях по кожній окремій партії Товару (п. 1.3 договору).

Одиницею виміру Товару, що поставляється на умовах даного Договору, є метрична тонна (п. 1.4 Договору).

Згідно з п. 3.1 Договору загальна вартість даного Договору становить суму вартостей всіх поставлених партій Товару протягом строку дії цього Договору.

Вартість кожної окремої партії Товару та ціпа за одиницю Товару, що поставляється згідно з цим Договором, визначається у Специфікації, яку Сторони підписують на кожну окрему партію Товару (п. 3.2 Договору).

Вартість тари, упаковки, маркування за цим Договором включається у загальну вартість Товару (п. 3.3 Договору).

Згідно з п. 5.1. Договору Покупець здійснює оплату на умовах післяплати: протягом 14-ти календарних днів по кожній окремій поставці партії Товару на розрахунковий рахунок Постачальники або шляхом готівкового розрахунку з моменту її відвантаження.

Обов`язки Покупця по оплаті Товару вважаються виконаними в момент надходження грошових коштів на банківський рахунок Постачальника при здійсненні оплати вартості Товару відповідно до реквізитів, зазначених у цьому Договорі (п. 5.2 Договору).

Оплата Товару здійснюється в безготівковій та в готівковій формі в національній валюті України - гривні, згідно накладної Постачальника (п. 5.2 Договору).

Строк передачі (поставки) кожної окремої партії товару за Договором зазначається сторонами у відповідних специфікаціях, які підписують уповноважені представники обох сторін по кожній окремій передачі (поставці) товару (п. 6.1 Договору).

Поставка Товару відбувається на умовах EXW (склад Постачальника) згідно правил «ІНКОТЕРМС» в редакції 2010 року. Місце поставки кожної окремої партії Товару - Філія ПАТ «ДПЗКУ» «Тернопільський КХП», яка знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Гайова, буд. 21 (п. 6.3 Договору).

Датою передачі (поставки) Товару вважаться дата виписки товарно-транспортної накладної, що підписується уповноваженими представниками обох Сторін. Дата видаткової накладної співпадає з датою виписки товарно-транспортної накладної на Товар (п. 6.7 Договору).

Право власності та ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження Товару переходить від Постачальника до Покупця з дати поставки Товару згідно п. 6.7 даного Договору (п. 6.10 Договору).

Цей Договір діє з моменту підписання його Сторонами до « 30» червня 2022 року включно, але у будь-якому випадку до повного виконання ними прийнятих на себе зобов`язань (п. 12.1 Договору).

Закінчення строку цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору (п. 12.2 Договору).

Між сторонами складено та підписано специфікацію № 1 від 17.02.2022, якою визначено термін поставки товару до 30.06.2022 на загальну суму 312 227 грн 89 коп., та специфікацію № 2 від 23.02.2022, якою визначено термін поставки товару до 30.06.2022 на загальну суму 283 199 грн 90 коп.

На виконання умов договору позивач у період з 17.02.2022 по 23.02.2022 поставив відповідачу товар на загальну суму 595 427 грн 79 коп., що підтверджується видатковими накладними №66 від 17.02.2022 на суму 312 227 грн 89 коп. та № 78 від 23.02.2022 на суму 283 199 грн 90 коп.

В свою чергу відповідачем було здійснено часткові оплати на загальну сумі 535 495 грн 20 коп., а саме: 16.03.2022 на суму 71 599 грн 24 коп. та на суму 31 227 грн 89 коп., 12.04.2023 на суму 11 668 грн 07 коп., 23.05.2023 на суму 40 000 грн 00 коп. та 19.07.2023 на суму 100 000 грн 00 коп., що підтверджується долученими до матеріалів справи банківськими виписками.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем складає 59 932 грн 59 коп.

15.11.2023 позивач надіслав на адресу відповідача претензію (лист-вимогу) № 01/435, якою вимагав від відповідача сплатити на поточний рахунок АТ «ДПЗКУ» заборгованість у сумі 59 932 грн 59 коп.

На вказаний лист жодної відповіді відповідач не надав, борг не сплатив.

14.03.2024 позивач надіслав на адресу відповідача лист №130-6-19/600 щодо термінового виконання договірних зобов`язань на суму 59 932 грн 59 коп.

На вказаний лист жодної відповіді відповідач не надав, борг не сплатив.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 59 932 грн 59 коп., що й стало причиною виникнення спору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору поставки, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст.4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

За змістом ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, заборгованість відповідача за поставлений позивачем товар становить 59 932 грн 59 коп.

Доказів оплати спірної заборгованості відповідач до матеріалів справи не надано.

З огляду на умови договору, строк оплати поставленого товару за спірними накладними є таким, що настав 04.03.2022 та 10.03.2022.

Враховуючи, що відповідачем своєчасно не сплачено вартість поставленого товару за спірними видатковими накладними, суд вважає позовну вимогу про стягнення боргу у розмірі 59 932 грн 59 коп. обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

При цьому з метою захисту законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб при укладанні різноманітних правочинів та договорів законодавство передбачає ряд способів, які сприяють виконанню зобов`язань - способи або види забезпечення виконання зобов`язань.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549 - 552, 611, 625 Цивільного кодексу України.

Згідно з положеннями статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

За змістом частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути встановлено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін, (п. 2.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" № 14 від 17.12.2013).

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно ст. 3 вищезазначеного Закону України, розмір пені, передбачений статтею 1, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується.

Пунктом 7.4. визначено, що у випадку несвоєчасної оплати Товару згідно умов даного Договору, Покупець сплачує Постачальнику на вимогу останнього пеню у розмірі 0,1 % загальної вартості непоставленої партії Товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості Товару за даним Договором.

На підставі п. 7.4 договору позивачем нараховано пеню у розмірі 0,1 % загальної вартості непоставленої партії товару за кожен день прострочення, за загальний період з 09.03.2022 по 28.08.2022 (з урахуванням часткових оплат) у сумі 38 589 грн 31 коп.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені відповідно до умов договору, вимог ст. 232 ГК України та вимог ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", суд зазначає, що позивач не врахував, що пеня нараховуються починаючи з наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане,та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується.

З огляду на викладене, до стягнення підлягає пеня в сумі 35 308 грн 93 коп. за загальний період з 10.03.2022 по 28.08.2022.

У решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Також у якості штрафних санкцій за порушення основного зобов`язання позивачем заявлено до стягнення 7% штрафу в сумі 41 679 грн 95 коп.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Враховуючи те, що відповідач допустив прострочення оплати за поставлений товар більш ніж на 30 днів, то вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу, нарахованого у відповідності до п. 7.4 договору, є обґрунтованою.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу, суд дійшов висновку, про правомірність вимоги позивача про стягнення штрафу в сумі 41 679 грн 95 коп.

Згідно з частинами 1, 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається, позивачем здійснено інфляційні нарахування у розмірі 57 049 грн 36 коп. за загальний період з березня 2022 року по грудень травень 2025 рік, а також нараховано 3% річних в розмірі 11 615 грн 29 коп. за загальний період з 09.03.2022 по 02.05.2025.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку 3% річних судом встановлено, що вони здійснені без урахування останнім вимог статей 253-254 Цивільного кодексу України щодо початку перебігу та закінчення строку.

Розрахунок інфляційних втрат здійснений відповідачем правильно.

За розрахунком суду до стягнення з відповідача підлягають 3% річних у розмірі 11 592 грн 01 коп. за загальний період з 10.03.2022 по 02.05.2025та інфляційні втрати 57 049 грн 36 коп. за загальний період з березня 2022 року по грудень травень 2025 рік.

У решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Відповідач незгоди щодо арифметичної правильності розрахунку розміру позовних вимог позивачем у відзиві не висловив, вимоги не заперечив.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України у разі часткового задоволення позову всі судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 165, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестван" (49044, м. Дніпро, вул. Ливарна, буд. 4, оф. 33, ) на користь Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова Корпорація" (01033, м. Київ, вул. Саксоганського, 1, 5) 59 932 грн 59 - основного боргу, 57 049 грн 36 коп. - інфляційних втрат, 11 592 грн 01 коп. - 3% річних, 35 308 грн 93 коп. - пені та 2 466 грн 76 коп. витрат по сплаті судового збору.

В решті заявлених позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 18.09.2025.

Суддя І.А. Рудь