ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2025 Справа № 904/1701/25

Суддя Господарського суду Полтавської області Дмитро Сірош, розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом

ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСПОЛІН ПЛЮС", вул. Героїв Азову, буд. 17, приміщення 2, м. Полтава, ідентифікаційний код 33667686, 36022

про стягнення пені та штрафу

без виклику представників сторін.

Обставини справи: ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" про стягнення 2 066,76 грн пені та 4 018,56 грн штрафу за договором №130-24 від 05.04.2024 про закупівлю продуктів харчування.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про закупівлю товарів № 130-24 від 05.04.2024 в частині своєчасної поставки товару позивачу.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов, у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк, не скористався.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2025 суд постановив передати за територіальною підсудністю на розгляд Господарському суду Полтавської області матеріали справи № 904/1701/25 за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСПОЛІН ПЛЮС" надійшла позовна заява про стягнення заборгованості за договором №130-24 від 05.04.2024 на закупівлю продуктів харчування у загальному розмірі 6 085,32 грн.

У зв`язку з надходженням матеріалів справи № 904/1701/25 до Господарського суду Полтавської області відповідним структурним підрозділом суду проведено автоматизований розподіл судової справи, за наслідком якого, справу передано на розгляд судді Дмитру Сірошу.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 01.05.2025 суддя залишив позовну заяву без руху на підставі частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, встановив спосіб усунення недоліків позовної заяви та строк усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивач, у встановлений судом строк, усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 13.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (без проведення судового засідання). Встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України протягом 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог статей 167, 184 Господарського процесуального кодексу України. Встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог статті 166 Господарського процесуального кодексу України 5 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов.

Вказана ухвала суду від 13.05.2025 надіслана рекомендованим листом на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві.

Ухвала суду від 13.05.2025 отримана відповідачем 23.05.2025, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Отже, суд належним чином повідомив відповідача про розгляд справи.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на те, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі не подав суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами з урахуванням приписів частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України сторони суду не надали.

Згідно з частиною 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно зі статтею 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Під час розгляду справи суд дослідив письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

05.04.2024 Військова частина НОМЕР_1 (далі - Замовник, позивач) та Товариство з обмеженою відповідальністю "ІСПОЛІН ПЛЮС" (Постачальник, Відповідач) уклали договір № 130-24 на закупівлю продуктів харчування.

Договір укладено за результатами процедури закупівлі відповідно до оголошення № UA-2024-03-26-002006-a здійсненої в електронній системі «Prozorro» відповідно до Особливостей публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбаченим Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178.

Відповідно до умов договору, предметом поставки за цим договором є стегно куряче, охолоджене, ДСТУ 3143 (далі - товар) у кількості, в асортименті та за цінами згідно зі Специфікацією (Додаток № 1).

Згідно з пунктом 1.1 договору Постачальник зобов`язується передати у власність Замовнику товар, зазначений у Специфікації (Додаток № 1), а Замовник - прийняти і оплатити такий товар на умовах цього договору.

Відповідно до Специфікації (Додаток № 1 до договору) Постачальник зобов`язаний поставити відповідний товар у кількості 2000 кг на суму 143 520,00 грн з ПДВ на адресу Замовника.

Пунктом 5.1 договору визначений строк (термін) поставки товарів, а саме: поставка товару за цим договором здійснюється відповідно до заявки Замовника протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту її надсилання Постачальнику. Заявка здійснюється шляхом надіслання електронного листа з електронної адреси Замовника на електронну адресу Постачальника . Доказом отримання заявки вважати лист-підтвердження про отримання заявки від Постачальника протягом однієї робочої доби. У разі відсутності такого листа у зазначений строк, заявка Замовника вважається прийнятою Постачальником у повному обсязі та підлягає виконанню.

Відповідно до пункту 5.7 договору датою прийняття та передачі у власність товару вважати дату вказану Замовником та представником Постачальника при отриманні товару у видатковій накладній.

Відповідно до підпункту 6.2.2 пункту 6.2 договору Замовник має право контролювати поставку товару у строки, встановлені цим договором», а згідно з підпунктом 6.3.1 пункту 6.3 договору Постачальник зобов`язаний забезпечити передачу товарів у строки, встановлені цим договором.

Відповідно до підпункту 6.2.1 пункту 6.2 договору Замовник має право достроково розірвати цей договір в односторонньому порядку у разі невиконання зобов`язань Постачальником понад десять календарних днів повідомивши про це Постачальника у десятиденний термін з подальшим стягненням штрафних санкцій».

Договором та відповідно до законодавства України передбачено відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товарів за бюджетні кошти Постачальник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1 % вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання зобов`язання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % відсотків вказаної вартості".

На виконання умов пункту 5.1 договору Замовником направлено на електронну адресу Постачальника заявку від 19.08.2024, № 06.1.2/6388-24-вих на постачання стегна курячого, охолодженого у кількості 800 кг, з терміном поставки по 27.08.2024.

Доказом, що свідчить про направлення 20.08.2024 заявки від 19.08.2024, № 06.1.2/6388-24-вих Замовником на електронну адресу Постачальника є роздрукований на папері скріншот текстової інформації з електронної скриньки Замовника, що містить відомості про час та дату направлення такої заявки.

З огляду, що перебіг строку виконання заявки є перший робочий день після дня її направлення, а саме 21.08.2024, відтак кінцевою датою (п`ятий робочий день) поставки товару відповідно до положення пункту 5.1 договору є 27.08.2024.

02.09.2024 на електронну пошту позивача надійшов лист від відповідача (вх. № 8965-24-Вх) від 30.08.2024 № 13/06/30-5 щодо відтермінування поставки товару до 03.09.2024, у зв`язку з настанням обставин, які неможливо було передбачити під час укладання договору та не застосування штрафних санкцій. Водночас, Відповідач у листі запевняв, що замовлення по поставці буде виконано на початку наступного тижня. Тобто, з 02.09.2024.

Водночас відповідач не надав жодного підтверджуючого документу, який свідчив би про настання обставин, які неможливо було передбачити під час укладання договору та звернувся поза межами виконання заявки, тобто на час звернення з листом відповідачем вже було построчено термін постачання товару.

Натомість, додана копія листка тимчасової непрацездатності водія Січевого Євгенія Олександровича свідчить про відкриття лікарняного 26.08.2024, а закриття - 30.08.2024. Разом з цим перебіг строку виконання замовлення поставки товару почався 21.08.2024, а закінчився 27.08.2024.

Отже, до 26.08.2024 відповідач не вжив заходів з виконання зобов`язання щодо поставки товару на умовах визначених договором.

У відповідь на лист відповідача № 13/06/30-5 за вхідним № 8965-24-Вх від 02.09.2024 позивач направив лист «Про надання інформації» від 03.09.2024 № 06.1.2/6731-24-вих, яким повідомив, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання зобов`язань за договором у разі виникнення обставин непереборної сили, що визначено у розділі ІХ договору №130-24 від 05.04.2024. Також, позивачем наголошено про негативний вплив на стан забезпеченості військовослужбовців Державної прикордонної служби України через відсутність постачання товару відповідно до заявки від 19.08.2024 № 06.1.2/6388-24-вих та про розірвання договору в односторонньому порядку у разі нездійснення постачання у стислі терміни з нарахуванням штрафних санкцій відповідно до умов договору.

У зв`язку з відсутністю постачання товару, аозивач звернувся до ТОВ «ІСПОЛІН ПЛЮС» з листом № 06.1.2/7112-24-Вих від 17.09.2024 «Про виконання договору» з попередженням про розірвання договору відповідно до пп. 6.2.1 пункту 6.2 та абзацу 5 пункту 13.6 договору.

08.10.2024 позивач направив лист відповідачу № 06.1.2/7666-24-вих від 07.10.2024 «Про розірвання договору» з додатковою угодою № 1-24 від 03.10.2024 про розірвання договору з 03.10.2024 у поштовому відправленні № 550. Докази направлення електронною поштою та рекомендованим листом місяться в матеріалах справи.

За прострочення виконання зобов`язань за договором понад тридцять днів, позивач (Замовник) на підставі пункту 7.2 договору здійснив нарахування відповідачеві штрафних санкцій.

Порушення строку поставки товару відповідачем за заявкою від 19.08.2024 № 06.1.2/6388-24-вих до дня розірвання договору становить 36 днів - з 28.08.2024 по 02.10.2024.

Відповідач прострочив виконання зобов`язання, чим порушив умови укладеного договору.

Позивачем нарахована пеня за період з 28.08.2024 по 02.10.2024 - за 36 календарних дні, що становить 2 066,76 грн (57 408,00 х 36 х 0,1 % = 2 066,76) та штраф: 57 408,00 грн х 7 % = 4 018,56 грн.

З метою досудового врегулювання спору Військова частина НОМЕР_1 зверталася до ТОВ «ІСПОЛІН ПЛЮС» з листом від 04.10.2024 № 06.1.2/7655-24-вих у поштовому відправленні № 853, також з претензією від 29.01.2025 № 06.1.2/748-25-вих про порушення умов договору № 130-24 від 05.04.2024 та стягнення штрафних санкцій у поштовому відправленні № 798.

Проте відповідач не сплатив штрафні санкції.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Слід також зазначити, що відповідно до частини 1 статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Згідно пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», одними із обов`язків Державної прикордонної служби України є участь у взаємодії із Збройними Силами України та іншими військовими формуваннями у ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту на державному кордоні України, міжнародного збройного конфлікту та відсічі збройній агресії проти України шляхом безпосереднього ведення бойових дій; участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України, протимінної діяльності, а також у заходах з відновлення територіальної цілісності у межах міжнародного визнаного державного кордону України; участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України, протимінної діяльності, а також у заходах з відновлення територіальної цілісності у межах міжнародного визнаного державного кордону України.

З наведеного вбачається, що на Державну прикордонну службу України, як правоохоронний орган спеціального призначення, покладається протидія збройній агресії проти України, зокрема протидія збройній агресії Російської Федерації проти України, яка почалася 24.02.2022.

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про оборону України» підприємства, установи та організації усіх форм власності виконують державні контракти (договори), укладені за результатами проведення оборонних закупівель, в тому числі проводять наукові дослідження та виконують розробки у сфері оборони, створюють і підтримують у готовності мобілізаційні потужності, зберігають матеріальні цінності мобілізаційного резерву, здійснюють на договірних засадах виробництво і поставки Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, утвореним відповідно до законів України, та правоохоронним органам продукції, виконують інші роботи, надають комунально-побутові та інші послуги, що не передбачені державними контрактами (договорами) з оборонних закупівель.

Посадові особи підприємств, установ та організацій усіх форм власності несуть відповідальність за підготовку підприємств, установ та організацій до виконання мобілізаційних завдань, збереження матеріальних цінностей мобілізаційного резерву; забезпечують виробництво оборонної продукції та постачання її за призначенням у встановлені строки та за визначеною номенклатурою, а також виконання робіт, надання послуг.

Зважаючи на наведене, швидке, достатнє матеріально-технічне забезпечення усіх органів, які беруть пряму участь у відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України має бути пріоритетом у діяльності не тільки органів державної влади і місцевого самоврядування, а й суб`єктів господарювання.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 1 частини першої статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 662 Цивільного кодексу України, зазначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

При цьому, за приписами частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Водночас статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі оплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно зі статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно із частиною 2 статті 19 Господарського процесуального кодексу України особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені та штрафу, суд дійшов висновку, що він є арифметично правильним.

Згідно з частинами 2-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України, визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Доказів в спростування зазначеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 2 066,76 грн пені та 4 018,56 грн штрафу підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232 - 233, 237 - 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСПОЛІН ПЛЮС" (вул. Героїв Азову, буд. 17, прим. 2, м. Полтава, 36022, ) на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) 2 066,76 грн пені, 4 018,56 грн штрафу та 2 422,40 грн витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Рішення підписано 22.09.2025 у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.

Суддя Дмитро Сірош