СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року м. Харків Справа № 922/2252/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Слободін М.М., суддя Тихий П.В.,

за участю секретаря судового засідання Голозубової О.І.,

за участю представників:

від позивача - Дергачов В.С. - на підставі ордеру серія АХ № 1279322 від 01.08.2025;

від відповідача - Смиковська А.М. - на підставі ордеру серія АХ № 1243684 від 24.02.2025; свідоцтво серія ХВ № 002461 від 19.08.2020;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фермерського господарства "Вікторія 777", Харківська область, Куп`янський район, село Гнилиця (вх.№1597Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 08.07.2025 у справі №922/2252/25 (суддя Трофімов І.В., постановлену в м.Харків, дата складення повного тексту - 08.07.2025) постановлену за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" про забезпечення позову (вх.№ 15910 від 07.07.2025)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря", Харківська область, Великобурлуцький район, с. Шипувате,

до відповідача: Фермерського господарства "Вікторія 777", Харківська область, Куп`янський район, село Гнилиця,

про визнання договорів оренди недійсними,

ВСТАНОВИВ:

30.06.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Зоря" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фермерського господарства "Вікторія 777", в якій просило суд визнати недійсними договори оренди землі, укладені між Фермерським господарством "Вікторія 777" (Код ; 62651, Харківська область, Куп`янський район, село Гнилиця, вул. Центральна, 51, тел. НОМЕР_1) та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 земельних ділянок з кадастровими номерами :01:000:0248, площею 6,8946га, :01:000:0250, площею 6,8945гa, :01:000:0316, площею 6,8939га, :01:000:0120, площею 6,7286 га, :01:000:0118, площею 4,7319га, :01:000:0119, площею 1,5020гa, :01:000:0200, площею 6,8946гa, :01:000:0155, площею 6,8943га, :01:000:0206, площею 7,1569гa, :01:000:0021, площею 6,8869га, :01:000:0254, площею 6,5566га, :01:000:0193, площею 6,1689га, :01:000:0212, площею 8,2203гa, :01:000:0202, площею 6,6846гa, :01:000:0203, площею 6,8947га, :01:000:0192, площею 6,1687га, :01:000:0193, площею 6,1689га, :01:000:0158, площею 6,8945га, :01:000:0146, площею 6,8944га, :01:000:0130, площею 3,1160гa, :01:000:0131, площею 3,7779га, :01:000:0096, площею 6,2727га, :01:000:0251, площею 6,8949га, :01:000:0252, площею 6,8945га, :01:000:0095, площею 6,4163га та судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.07.2025 у справі №922/2252/25 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" залишено без руху.

07.07.2025 на виконання вимог ухвали господарського суду Харківської області від 03.07.2025 позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків (вх.№ 15910).

Разом з заявою про усунення недоліків позивачем подано до господарського суду Харківської області заяву про забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову у справі №922/2252/25 шляхом накладення заборони на збирання врожаю, обробку та проведення посівних робіт Фермерським господарством "Вікторія 777" та власникам земельних ділянок на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:000:0248, площею 6,8946га, :01:000:0250, площею 6,8945га, :01:000:0316, площею 6,8939га, :01:000:0120, площею 6,7286га, :01:000:0118, площею 4,7319га, :01:000:0119, площею 1,5020га, :01:000:0200, площею 6,8946га, :01:000:0155, площею 6,8943га, :01:000:0206, площею 7,1569га, :01:000:0021, площею 6,8869га, :01:000:0254, площею 6,5566га, :01:000:0193, площею 6,1689га, :01:000:0212, площею 8,2203га, :01:000:0202, площею 6,6846га, :01:000:0203, площею 6,8947га, :01:000:0192, площею 6,1687 га, :01:000:0193, площею 6,1689 га , :01:000:0158, площею 6,8945 га, :01:000:0146, площею 6,8944 га, :01:000:0130, площею 3,1160 га, :01:000:0131, площею 3,7779га, :01:000:0096, площею 6,2727га, :01:000:0251, площею 6,8949га, :01:000:0252, площею 6,8945га, :01:000:0095, площею 6,4163га.

Обґрунтовуючи підстави для задоволення вказаної заяви позивач посилався на те, що в межах дії договорів оренди спірних земельних ділянок, тобто до травня 2025 ним було здійснено посівні роботи на орендованих площах. Проте, 30.05.2025 на адресу позивача від ФГ "Вікторія 777" надійшло повідомлення про необхідність звільнення спірних земельних ділянок та повідомлення про те, що в період з 15 по 21 травня 2025 року відповідач уклав договори оренди землі із власниками спірних земельних ділянок. Також було повідомлено, що якщо земельні ділянки засіяні, то врожай буде зібрано відповідачем.

Позивач стверджував, що застосування заходів забезпечення спрямоване виключно на збереження фактичного стану земельних ділянок та врожаю до ухвалення судового рішення. При цьому, права відповідача не порушуються, оскільки врожай йому не належить, а його розмір та вартість остаточно не визначені. Застосування заборони на вчинення певних дій, на думку позивача, забезпечить належне виконання будь-якого законного рішення суду та унеможливить виникнення додаткових процесів чи необхідності повороту виконання.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.07.2025 у справі №922/2252/25 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" про забезпечення позову у справі №922/2252/25 про забезпечення позову; вжито заходи забезпечення позову у справі №922/2252/25 шляхом накладення заборони на збирання врожаю, обробку та проведення посівних робіт Фермерським господарством "Вікторія 777" та власникам земельних ділянок на наступних земельних ділянках з кадастровими номерами: :01:000:0248, площею 6,8946га, :01:000:0250, площею 6,8945 га, :01:000:0316, площею 6,8939га, :01:000:0120, площею 6,7286га, :01:000:0118, площею 4,7319га, :01:000:0119, площею 1,5020га, :01:000:0200, площею 6,8946га, :01:000:0155, площею 6,8943га, :01:000:0206, площею 7,1569га, :01:000:0021, площею 6,8869га, :01:000:0254, площею 6,5566га, :01:000:0193, площею 6,1689га, :01:000:0212, площею 8,2203га, :01:000:0202, площею 6,6846га, :01:000:0203, площею 6,8947га, :01:000:0192, площею 6,1687га, :01:000:0193, площею 6,1689га , :01:000:0158, площею 6,8945га, :01:000:0146, площею 6,8944га, :01:000:0130, площею 3,1160га, :01:000:0131, площею 3,7779 га, :01:000:0096, площею 6,2727га, :01:000:0251, площею 6,8949га, :01:000:0252, площею 6,8945га, :01:000:0095, площею 6,4163га.

Відповідні висновки місцевого господарського суду з посиланням на положення статей 136, 137, 139 Господарського процесуального кодексу України мотивовані тим, що надані позивачем докази свідчать про наявність обґрунтованих ризиків того, що відповідач може здійснити дії щодо збору врожаю на спірних земельних ділянках.

Отже, за наведених обставин, на думку суду, вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та власникам спірних земельних ділянок вчиняти певні дії, а саме: заборони на збирання врожаю, обробку та проведення посівних робіт є належним та співмірним заходом забезпечення позову, оскільки при задоволенні позовних вимог дозволить належне виконання такого рішення.

Фермерське господарство "Вікторія 777" з ухвалою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 08.07.2025 у справі №922/2252/25 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те що оскаржувана ухвала була постановлена з порушенням норм процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для встановлення наявності підстав для застосування заходів забезпечення позову, а також з посиланням на неіснуючі факти.

Скаржник звертає увагу суду на те, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову і обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Проте, в межах даної справи відсутній будь-який взаємозв`язок між заявленими позивачем заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог.

Окрім викладеного, апелянт не погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо належності та співмірності такого заходу забезпечення позову як заборони на збирання врожаю, обробку та проведення посівних робіт, з тих підстав, що обробка та проведення посівних робіт є фактичним забезпеченням позивачу подальшого користування земельними ділянками на невизначений період вже після збору врожаю, яким наразі нібито засіяні земельні ділянки.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 11.07.2025 для розгляду справи №922/2252/25 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Лакіза В.В., суддя Крестьянінов О.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.07.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача - Фермерського господарства "Вікторія 777" на ухвалу господарського суду Харківської області від 08.07.2025 про забезпечення позову у справі №922/2252/25; розгляд апеляційної скарги призначено на 21.08.2025 о 14:00 годині; встановлено позивачу строк до 08.08.2025 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання копії відзиву скаржнику; встановлено сторонам строк до 08.08.2025 для подання заяв, клопотань, тощо з доказами їх надсилання іншим учасникам справи; доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою.

01.08.2025 позивачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№9373), в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги Фермерського господарства "Вікторія 777", ухвалу господарського суду Харківської області від 08.07.2025 у справі №922/2252/25 про забезпечення позову залишити без змін.

08.08.2025 апелянтом подано до апеляційного господарського суду відповідь на відзив на апеляційну скаргу (вх.№9592).

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 19.08.2025, у зв`язку із відпусткою судді-доповідача Тарасової І.В., для розгляду справи №922/2252/25 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Слободін М.М., суддя Тихий П.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.08.2025 призначено розгляд справи на 10.09.2025 о 12:30 годині.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 10.09.2025 представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 08.07.2025 у справі №922/2252/25 повністю та прийняти нове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Зоря" в задоволенні заяви про забезпечення позову у справі №922/2252/25.

Представник позивача заперечив проти вимог апеляційної скарги просив відмовити в її задоволенні, ухвалу господарського суду Харківської області від 08.07.2025 у справі №922/2252/25 про забезпечення позову залишити без змін.

Враховуючи, що представники апелянта та позивача з`явились в судове засідання та надали пояснення в обґрунтування своїх вимог та заперечень, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги враховуючи наступне.

Порядок вжиття судом заходів забезпечення позову врегульований статтями 136, 137, 140, 144 Господарського процесуального кодексу України.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 137 цього Кодексу заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом (статті 136 Господарського процесуального кодексу України).

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі №916/2026/17, від 16.08.2018 у справі №910/5916/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17, від 26.09.2019 у справі №904/1417/19.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 24.05.2023 у справі №906/1162/22, від 29.06.2023 у справі №925/1316/22, від 18.05.2023 у справі №910/14989/22, від 24.06.2022 у справі №904/8506/21.

За загальним правилом достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Водночас слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення із заявою про забезпечення позову, а тому суди в кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

У випадку звернення особи до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в такому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті, та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21.03.2024 у справі № 910/15328/23, від 17.12.2018 у справі №914/970/18, від 10.11.2020 у справі №910/1200/20.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21.03.2024 у справі №910/15328/23, від 13.12.2023 у справі №921/290/23, від 31.05.2023 у справі №906/1223/22, від 21.12.2022 у справі №911/121/22.

Співмірність передбачає оцінку співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності прав чи законних інтересів, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він просить накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21.03.2024 у справі №910/15328/23, від 16.11.2023 у справі №921/333/23, від 13.07.2022 у справі № 904/4710/21.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2024 у справі №754/5683/22, при застосуванні заходів забезпечення позову ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2024 у справі №754/5683/22 зазначила, що жодних обмежень щодо застосування такого виду забезпечення позову, як накладення арешту на майно (грошові кошти), лише у сфері майнових спорів або заборони його застосування при вирішенні немайнового спору цивільне процесуальне законодавство не містить.

Необхідно розрізняти види (способи) забезпечення позову, які можуть застосовуватись до позовів майнового характеру, а які - для забезпечення немайнових позовних вимог, тобто фактично заходи забезпечення позову можна поділити на майнові та немайнові. Майнові заходи забезпечення мають застосовуватись для забезпечення позовних вимог майнового характеру, тобто таких, де матеріальна позовна вимога виражена саме в грошовій формі в ціні позову в розумінні статті 163 Господарського процесуального кодексу України.

Метою застосування заходів забезпечення позову майнового характеру є обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача, на момент пред`явлення прозову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду.

Заходи забезпечення немайнового характеру спрямовані на покладення на відповідача чи інших осіб обов`язку вчинити активні дії чи утриматись від їх вчинення, не пов`язаних з передачею грошових сум чи майна.

Такі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 03.03.2023 у справі №907/269/22, від 04.04.2023 у справі №907/268/22, від 04.04.2023 у справі №915/577/22.

Згідно з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 31.10.2022 у справі №910/4192/22, у немайнових спорах суд вживає заходів забезпечення позову з превентивною метою щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача, та, зважаючи на завдання господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України), суд має встановити, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза унеможливлення чи суттєвого утруднення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача.

У справі №910/1040/18 Об`єднана палата Касаційного господарського суду в постанові від 16.08.2018 зазначила, що у випадку звернення особи до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в такому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Водночас у таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Предметом позову у даній справі є вимога позивача про визнання недійсними договорів оренди землі укладених з ФГ "Вікторія 777" та орендодавцями по спірним земельним ділянкам. При цьому, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач обґрунтовував позовні вимоги тим, що його було протиправно позбавлено переважного права на поновлення договорів оренди щодо спірних земельних ділянок.

Таким чином, під час розгляду даної справи буде вирішуватись питання законності позбавлення позивача права на поновлення договорів оренди щодо спірних земельних ділянок та у разі задоволення позову право позивача на користування спірними земельними ділянками буде продовжено.

Обґрунтовуючи підстави для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення заборони на збирання врожаю, обробку та проведення посівних робіт Фермерським господарством "Вікторія 777" та власникам земельних ділянок на земельних ділянках згідно визначеного в заяві переліку, позивач посилався на те, що в межах дії договорів оренди спірних земельних ділянок, тобто до травня 2025, ним було здійснено посівні роботи на орендованих площах.

На підтвердження здійснення посівних робіт на орендованих площах земельних ділянок позивачем до позовної заяви було додано звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2025 року.

Проте, 30.05.2025 на адресу позивача від ФГ "Вікторія 777" надійшло повідомлення про необхідність звільнення спірних земельних ділянок та повідомлення про те, що в період з 15 по 21 травня 2025 року відповідач уклав договори оренди землі із власниками спірних земельних ділянок. Також було повідомлено, що якщо земельні ділянки засіяні, то врожай буде зібрано відповідачем.

Позивач стверджував, що застосування заходів забезпечення спрямоване виключно на збереження фактичного стану земельних ділянок та врожаю до ухвалення судового рішення. При цьому, права відповідача не порушуються, оскільки врожай йому не належить, а його розмір та вартість остаточно не визначені. Застосування заборони на вчинення певних дій, на думку позивача, забезпечить належне виконання будь-якого законного рішення суду та унеможливить виникнення додаткових процесів чи необхідності повороту виконання.

Колегія суддів, дослідивши зміст поданої заяви про забезпечення позову зазначає, що вона фактично ґрунтується на припущеннях щодо можливого ухилення ФГ "Вікторія 777" від виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позову, а відтак і щодо неможливості чи істотного ускладнення в майбутньому виконання такого рішення.

При цьому, позивачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, з якими чинне законодавство пов`язує доцільність застосування заходів щодо забезпечення позову, та які б свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Так, за приписами частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Однак, позивачем не надано суду жодних доказів, які б підтверджували наявність обставин, передбачених статтею 136 Господарського процесуального кодексу України, необхідних для застосування заходів для забезпечення позову, а саме, які б свідчили, що відповідачем здійснюються дії, що в майбутньому утруднять або зроблять неможливим виконання рішення суду.

Так, зі змісту листа ФГ "Вікторія 777" від 28.05.2025, на який посилався позивач, вбачається, що відповідач звернувся до ТОВ "Зоря" з запитом щодо наявності проведення посівних робіт на спірних земельних ділянках, їх виду, площі та місцезнаходження, а також щодо намірів позивача відшкодувати можливу шкоду (збитки, упущену вигоду), пов`язану з користуванням цими ділянками.

Також, у вказаному листі було зазначено про те, що у разі недосягнення домовленості щодо відшкодування шкоди (збитків, упущеної вигоди), ФГ "Вікторія 777" залишає за собою право на приведення земель до стану, придатного для їх використання за цільовим призначенням.

Водночас, зі змісту вказаного листа не вбачається підтвердження намірів відповідача здійснити збирання врожаю.

Крім того, саме лише посилання позивача на те, що в межах дії договорів оренди спірних земельних ділянок ним було здійснено посівні роботи на орендованих площах земельних ділянок, а також припущення щодо того, що відповідач має можливість збирати урожай на спірних земельних ділянках не є достатньою підставою для забезпечення позову у даній справі.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що доданий до заяви про забезпечення позову звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2025 року сам по собі не є належним та достатнім доказом у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, який би підтверджував наявність реальної загрози збирання врожаю.

Окрім викладеного, колегія суддів зазначає, що місцевим господарським судом не було визначено в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, яким саме чином невжиття заходів забезпечення позову, які просило застосувати Товариство з обмеженою відповідальністю "Зоря" у вигляді накладення заборони на збирання врожаю, обробку та проведення посівних робіт Фермерським господарством "Вікторія 777" та власникам земельних ділянок на земельних ділянках згідно визначеного в заяві переліку, можуть гарантувати реальне виконання рішення суду (у разі задоволення позову).

Як і не було визначено наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Враховуючи вищевикладене, колегія судів дійшла висновку, що зазначені в заяві про забезпечення позову аргументи позивача є лише припущеннями, що не є достатньо обґрунтованими підставами для застосування заходів забезпечення позову.

За наведених обставин, на переконання судової колегії, заявлені заходи забезпечення позову не відповідають вимогам статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України щодо розумності, обґрунтованості, адекватності та доведеності обставин реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача у разі невжиття судом заявлених заходів забезпечення позову, а тому суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову шляхом накладення заборони на збирання врожаю, обробку та проведення посівних робіт Фермерським господарством "Вікторія 777" та власникам земельних ділянок на земельних ділянках згідно переліку визначеного в заяві про забезпечення позову.

З огляду на те, що місцевий господарський суд не забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх фактичних обставин справи та не надав належну правову оцінку заяві позивача про забезпечення позову, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Харківської області від 08.07.2025 у справі №922/2252/25 скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" про забезпечення позову (вх.№ 15910 від 07.07.2025).

Керуючись ст.ст. 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, п. 1 ч. 1 ст. 277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Вікторія 777" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 08.07.2025 у справі №922/2252/25 скасувати, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" про забезпечення позову (вх.№ 15910 від 07.07.2025).

Повна постанова складена 22.09.2025.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя М.М. Слободін

Суддя П.В. Тихий