УХВАЛА

про вімову у видачі судового наказу

м. Київ

23.09.2025Справа № 910/11772/25

Суддя Господарського суду міста Києва Котков О.В., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Офісменеджер" (м. Дніпро)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дан Девелопмент» (м. Київ)

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва із заявою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Офісменеджер" (далі - ТОВ "Офісменеджер", заявник) про видачу судового наказу щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дан Девелопмент» (далі - ТОВ «Дан Девелопмент») заборгованості за: 1) договором постачання № 15005 від 27.09.2023, 2) договором надання послуг № 15136 від 01.10.2023 у загальній сумі 249 229,87 грн.

Дослідивши подану заяву, суд приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає з урахуванням наступного.

Відповідно до ст. 12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Положеннями ст. 148 ГПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, та в разі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Зі змісту наведених норм вбачається, що наказне провадження - це особливий спрощений вид господарського судочинства, спрямований на швидкий та ефективний захист майнових прав особи шляхом видачі судового наказу, який одночасно є судовим рішенням та виконавчим документом. При цьому наявність грошових вимог має бути підтверджена належно оформленими письмовими доказами, а кожен окремий судовий наказ видається за грошовими вимогами, що виникли на підставі окремого договору.

З урахуванням викладеного можна зробити висновок про те, що об`єднання у одній заяві щодо видачі судового наказу вимог за двома або більше угодами не передбачена господарським процесуальним законом.

У той же час, із поданої заяви вбачається, що вимогами ТОВ "Офісменеджер" у наказному провадженні є стягнення заборгованості в сумі 249 229,87 грн. за двома угодами, укладеними із ТОВ «Дан Девелопмент», а саме:

1) договором постачання № 15005 від 27.09.2023;

2) договором надання послуг № 15136 від 01.10.2023, що не відповідає приписам господарського процесуального закону (ст. 148 ГПК України) та меті наказаного провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

На підставі викладеного у заяві ТОВ "Офісменеджер" про видачу судового наказу слід відмовити як у такій, що не відповідає вимогам ст. 148 ГПК України.

Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

У той же час, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Отже, керуючись ст. 147 - 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Офісменеджер" у видачі судового наказу.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та з цього дня може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десятиденного строку.

Суддя Котков О.В.