ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року Справа № 902/1298/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Олексюк Г.Є.

судді Мельник О.В.

секретар судового засідання Пацьола О.О.

за участю представників сторін:

позивача: не з"явився

відповідача 1: не з"явився

відповідача 2: не з"явився

відповідача 3: не з"явився

відповідача 4: Зінченко Д.В. керівник

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрземрессурс" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 16.07.2025 року про відмову у зверненні стягнення на грошові кошти у справі №902/1298/22 (суддя Маслій І., м.Вінниця, повний текст складено 17.07.2025)

за позовом Селянського (фермерського) господарства "СОБ"

до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області

до Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області

до Вінницької районної державної адміністрації

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрземрессурс"

про визнання права постійного користування та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, витребування земельних ділянок

30 червня 2025 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрземрессурс" подано до Господарського суду Вінницької області через систему «Електронний суд» заяву (вх. канцелярії суду № 01-34/6891/25 від 30.06.2025) про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником у справі № 902/1298/22.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 16.07.2025 у справі №902/1298/22 відмовлено повністю у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрземрессурс" про звернення стягнення на грошові кошти.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрземрессурс" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Вінницької області від 16 липня 2025 року по справі № 902/1298/22, якою відмовлено повністю у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрземрессурс" про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником та задовольнити повністю заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрземрессурс" і звернути стягнення на кошти в сумі 36234,00 грн, які знаходяться на рахунку Головного управління Казначейства у Рівненській області () і підлягають поверненню на користь боржника СФГ «СОБ» ().

Ухвалою суду від 29.08.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрземрессурс" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 16.07.2025 року про відмову у зверненні стягнення на грошові кошти у справі №902/1298/22. Розгляд апеляційної скарги призначено на 17 вересня 2025 року.

08 вересня 2025 року Липовецькою міською радою Вінницького району Вінницької області через систему «Електронний суд» подано заяву, в якій просила суд справу розглянути без участі представника Липовецької міської ради, а також зазначила, що при розгляді апеляційної скарги покладається на думку суду.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрземрессурс" в судовому засіданні 17.09.2025 підтримав доводи апеляційної скарги та надав відповідні пояснення. Просив суд скасувати ухвалу господарського суду Вінницької області від 16 липня 2025 року по справі № 902/1298/22 якою відмовлено повністю у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрземрессурс" про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником та задовольнити повністю вказану заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрземрессурс".

В судове засідання 17.09.2025 Селянське (фермерське) господарство "СОБ", Липовецька районна державна адміністрація Вінницької області, Вінницька районна державна адміністрація своїх представників не направили, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Згідно ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Північно-західний апеляційний господарський суд, заслухавши доводи представника ТОВ "Укрземрессурс", розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст ухвали суду першої інстанції.

Суд першої інстанції, відмовляючи Товариству з обмеженою відповідальністю "Укрземрессурс" у задоволенні заяви про звернення стягнення на грошові кошти, зазначив, що заявником не надано жодних доказів на підтвердження правовідносин між Селянським (фермерським) господарством "СОБ" та Головним управлінням казначейства у Рівненській області як боржника та стягувача в розумінні статті 15 Закону України Про виконавче провадження. З урахуванням встановлених обставин суд першої інстанції констатував про відсутність в матеріалах справи доказів беззаперечності наявної у Головного управління казначейства у Рівненській області перед Селянським (фермерським) господарством "СОБ" заборгованості чи підтвердження даної заборгованості судовим рішенням. З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов висновку, що в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрземрессурс" про звернення стягнення на грошові кошти слід відмовити.

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги та заперечення інших учасників справи

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, скаржник посилається на те, що висновок суду першої інстанції суперечить фактичним обставинам. У своїй заяві ТОВ «Укрземрессурс» прямо посилалося на ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 20 травня 2025 року та від 4 червня 2025 року у цій же справі №902/1298/22. Вказаними ухвалами встановлено, що СФГ «СОБ» сплатило судовий збір у сумі 36 234,00 грн за подання заяви про перегляд постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 31 січня 2024 року за нововиявленими обставинами. Заява залишилася нерозглянутою та повернена заявнику у зв`язку з ненаданням суду апеляційної інстанції доказів доплати судового збору у розмірі 18117 грн. та доказів надсилання вказаної заяви на адресу відповідачів, а відповідно сплачений судовий збір підлягає поверненню.

Скаржник зазначає, що відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», у разі повернення заяви сплачена сума судового збору повертається за клопотанням платника на підставі ухвали суду. Таким чином, кошти у розмірі 36 234 грн., що перебувають на рахунку Головного управління Казначейства у Рівненській області (), належать боржнику СФГ «СОБ». Ця обставина була достеменно встановлена ухвалами апеляційного господарського суду, які набрали законної сили та мають преюдиціальне значення згідно з частиною 4 статті 75 ГПК України.

Отже, скаржник вважає, що висновки суду першої інстанції про відсутність доказів факту заборгованості Казначейства перед СФГ «СОБ» не відповідають дійсності. Суд першої інстанції проігнорував обставини, підтверджені належними та допустимими доказами у вигляді процесуальних рішень в цій же справі, чим порушено вимоги статті 236 ГПК України щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи та надання оцінки доказам.

Селянське (фермерське) господарство "СОБ", Липовецька міська рада Вінницького району Вінницької області, Липовецька районна державна адміністрація Вінницької області, Вінницька районна державна адміністрація правом на подання відзиву не скористались.

Згідно ч.2 ст.263 ГПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

3. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Селянське (фермерське) господарство "СОБ" звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області, Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області, Вінницької районної державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрземрессурс" про визнання за Селянським (фермерським) господарством "СОБ" () право постійного користування земельною ділянкою площею - 22,88 га призначеною для ведення селянського (фермерського) господарства та розташованою на території Нападівської сільської ради відповідно до Державного акту серії ВН №0244 на право постійного користування землею, виданого 19.04.1994 року на підставі рішення Липовецького районного суду Липовецького району Вінницької області від 29.03 1994 року; усунення перешкоди в користуванні земельної ділянки шляхом визнання незаконним та скасування розпорядження Липовецької районної державної адміністрації від 06.12.2004 №228; витребування на користь Селянського (фермерського) господарства "СОБ" (вул. Шевченка, буд. 35, село Зозів, Вінницький район, Вінницька область, 22525, ) із чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрземрессурс" (вул. Героїв Майдану, буд. 69, м. Липовець, Вінницький район, Вінницька область, 22500, ) земельні ділянки за кадастровими номерами: :03:000:2679, :03:000:2700; :03:000:2701; :03:000:2702; :03:000:2703; :03:000:2704; :03:000:2705; :03:000:2695; :03:000:2696.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 24.08.2025 у справі №902/1298/22 позов задоволено частково. Витребувано на користь Селянського (фермерського) господарства "СОБ" (вул. Шевченка, буд. 35, село Зозів, Вінницький район, Вінницька область, 22525, ) із чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрземрессурс" (вул. Героїв Майдану, буд. 69, м. Липовець, Вінницький район, Вінницька область, 22500, ) земельні ділянки за кадастровими номерами: :03:000:2679, :03:000:2700; :03:000:2701; :03:000:2702; :03:000:2703; :03:000:2704; :03:000:2705; :03:000:2695; :03:000:2696. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Витрати на сплату судового збору в сумі 4 962,00 грн залишено за позивачем. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрземрессурс" на користь Селянського (фермерського) господарства "СОБ" 24 156 грн витрат на сплату судового збору.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.01.2024 у справі №902/1298/22 задоволено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрземрессурс" на рішення Господарського суду Вінницької області від 24.08.2023 у справі №902/1298/22.

Скасовано рішення Господарського суду Вінницької області від 24.08.2023 у справі №902/1298/22 в частині витребування на користь Селянського (фермерського) господарства "СОБ" із чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрземрессурс" земельні ділянки за кадастровими номерами: :03:000:2679, :03:000:2700; :03:000:2701; :03:000:2702; :03:000:2703; :03:000:2704; :03:000:2705;

:03:000:2695; :03:000:2696.

В цій частині прийнято нове рішення, яким в позові відмовлено.

Присуджено до стягнення з Селянського (фермерського) господарства "СОБ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрземрессурс" 36 234,00 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги.

26 лютого 2024 року Господарським судом Вінницької області на виконання постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.01.2024 у справі №902/1298/22 видано відповідний наказ.

Постановою Верховного Суду від 05.06.2024 у справі №902/1298/22 касаційне провадження за касаційною скаргою Селянського (фермерського) господарства «СОБ» з підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, закрито. Касаційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «СОБ» з підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, залишити без задоволення, а постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.01.2024 у справі № 902/1298/22 залишено без змін (а.с. 133-142 т.4).

05 травня 2025 року до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява Селянського (фермерського) господарства "СОБ" про перегляд постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 31 січня 2024 року у справі №902/1298/22 за нововиявленими обставинами (а.с.158-167 т.4).

Листом Північно-західного апеляційного господарського суду №902/1298/22/2541/25 від 09 травня 2025 року матеріали справи витребувано з Господарського суду Вінницької області (а.с.156 т.4).

З супровідним листом №902/1298/22/468/25 від 12.05.2025 матеріали справи №902/1298/22 направлено за запитом до Північно-західного апеляційного господарського суду у зв`язку з надходженням заяви Селянського (фермерського) господарства "СОБ" про перегляд постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.01.2024 у справі №902/1298/22 за нововиявленими обставинами (а.с.157 т.4).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.06.2025 заяву Селянського (фермерського) господарства "СОБ" про перегляд постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.01.2024 у справі №902/1298/22 за нововиявленими обставинами повернуто заявнику на підставі статей 174, 322, ч.3 ст. 323 ГПК України (а.с.178 т.4).

30 червня 2025 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрземрессурс" через систему "Електронний суд" до Господарського суду Вінницької області (вх. №01-34/6891/25 від 30.06.2025) подано заяву про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником у справі № 902/1298/22, в якій просить постановити ухвалу, якою звернути стягнення на кошти в сумі 36 234,00 грн, які знаходяться на рахунку Головного управління Казначейства у Рівненській області () і підлягають поверненню на користь боржника СФГ «СОБ» (). (а.с.184-186 т.4).

4. Правові норми, застосовані апеляційним судом до спірних правовідносин та правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.

Згідно із статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини першої статті 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 326 ГПК України).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України №18-рп/2012 від 13.12.2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України №11-рп/2012 від 25.04.2012).

Порядок звернення стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, визначений у статті 53 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частин першої-четвертої статті 53 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку. Якщо особа, в якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку. Готівка та майно, що належать боржнику від інших осіб, вилучаються виконавцем у таких осіб у присутності понятих. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти/електронні гроші, що знаходяться на рахунках у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Порядок звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, та нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому порядку, визначений у статті 336 ГПК України, відповідно до частин першої, п`ятої, шостої та восьмої якої суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

За заявою стягувача суд може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах), електронних гаманцях чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, що не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Одночасно суд вирішує питання про зустрічне забезпечення та про заборону такій особі вчиняти дії щодо погашення заборгованості перед боржником та (або) зупиняє виконання судового рішення, згідно з яким з такої особи на користь боржника стягуються грошові кошти в межах загальної суми стягнення, до закінчення розгляду питання про звернення стягнення на грошові кошти.

У разі задоволення заяви судове рішення може бути виконано шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі в межах заборгованості такої особи перед боржником.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 у справі №910/7023/19 зазначила, що особа, яка має заборгованість перед боржником, що не оспорюється нею або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, набуває статусу боржника саме у виконавчому провадженні, розпочатому виконавцем на виконання судового рішення, в силу ухвали суду про задоволення заяви стягувача, а не в межах окремих майнових відносин між стягувачем та такою особою.

Наразі існує стала судова практика щодо застосування положень статті 53 Закону України "Про виконавче провадження" та статті 336 ГПК України, підтверджена висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.04.2020 у справі №910/5300/17, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.07.2018 у справі №925/1048/17, від 11.09.2019 у справі №902/1260/15, від 01.08.2019 у справі №927/313/18, від 06.02.2020 у справі №913/381/18, від 13.08.2021 у справі №910/20504/16.

Верховний Суд у зазначених постановах дійшов висновку про те, що системний аналіз положень статей 53, 56 Закону України "При виконавче провадження" та статті 336 ГПК України свідчить про те, що такий спеціальний порядок звернення стягнення на майно (грошові кошти) передбачений законодавцем для неупередженого, ефективного, своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, виключно, з метою фактичного виконання рішення суду.

При розгляді заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, відповідно до статті 336 ГПК України предметом дослідження суду має бути факт наявності заборгованості, що повинен підтверджуватися доказами, які відповідають вимогам статей 76-79 ГПК України, зокрема, це може бути відповідне рішення суду та факт беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти, на які виконавець просить звернути стягнення.

При розгляді такої заяви судам необхідно враховувати, що факт існування заборгованості не обов`язково має підтверджуватись судовим рішенням. За відсутності такого рішення суд має надати власну оцінку доводам заявника щодо наявності відповідної заборгованості, її розміру, а також з`ясувати обставини не пропуску строку позовної давності для відповідної вимоги боржника до особи, яка має заборгованість перед ним.

Спірність заборгованості з урахуванням положень чинного законодавства визначається не за суб`єктивним ставленням кредитора чи боржника до неї, у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент звернення особи із заявою в порядку статті 336 ГПК України боржник мав заборгованість перед кредитором, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначає заявник, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на момент такого звернення (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.12.2024 у справі №902/831/23).

Частина друга статті 336 ГПК України не встановлює виключних підстав для відмови в задоволенні такої заяви, а тому суд, встановивши обставини, за яких звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, неможливе, може відмовити в задоволенні відповідної заяви з дотриманням норм процесуального законодавства (такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 09.01.2024 у справі №908/1276/21 (908/921/22).

Заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрземрессурс" про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником у справі № 902/1298/22, обґрунтована наступним.

Так, 26 лютого 2024 року Господарським судом Вінницької області виданий наказ №902/1298/22 про стягнення з Селянського (фермерського) господарства СОБ () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Укрземрессурс (код ЄДРПОУ-40357718) 36234,00 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги (а.с.153 т.3).

Постановою старшого державного виконавця Липовецького ВДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Левчук Ксенією Павлівною про відкриття виконавчого провадження від 19.03.2024 року ВП №74484874 було відкрито виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Вінницької області від 26 лютого 2024 року № 902/1298/22 (а.с.189 т.4).

Постановою головного державного виконавця Липовецького ВДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Левчук Ксенією Павлівною від 31.07.2024 року про повернення виконавчого документу стягувачу, виконавчий документ - наказ господарського суду Вінницької області 26 лютого 2024 року № 902/1298/22 було повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення (а.с.190-191 т.4).

02 травня 2025 року боржник - Селянське (фермерське) господарство СОБ звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із заявою про перегляд постанови Північно-західного апеляційного суду від 31.01.2024 року у справі №902/1298/22 за нововиявленими обставинами та оплатив судовий збір у розмірі 36 234,00 грн за подання вказаної заяви (а.с.158-167 т.4).

ТОВ Укрземрессурс враховуючи, що у боржника знайшлися кошти на оплату судового збору, повторно звернулося до Липовецького ВДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Вінницької області від 26 лютого 2024 року № 902/1298/22 щодо стягнення судового збору за розгляд апеляційної скарги в розмірі 36 234,00 грн.

19 травня 2025 року постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №78124586 відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Вінницької області №902/1298/22 від 26 лютого 2024 року про стягнення з Селянського (фермерського) господарства СОБ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Укрземрессурс заборгованості в розмірі 36 234,00 грн (а.с.188 т.4).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2025 року у справі № 902/1298/22 заяву Селянського (фермерського) господарства "СОБ" про перегляд постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 31 січня 2024 року у справі №902/1298/22 за нововиявленими обставинами залишено без руху, надано заявнику строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків заяви, а саме для надання суду доказів доплати судового збору у розмірі 18117 грн, оскільки СФГ "СОБ" сплачено судовий збір частково в розмірі 36 234,00 грн та доказів надсилання вказаної заяви на адресу відповідачів (а.с.170-171 т.4).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04 червня 2025 року у справі № 902/1298/22, суд повернув заявнику заяву СФГ "СОБ" про перегляд постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 31 січня 2024 року у справі №902/1298/22 за нововиявленими обставинами (а.с.178 т.4).

Заявник зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір: сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Таким чином, заявник вважає, що на рахунку UA2017527, ГУК у Рівненській області (код за ) у Казначействі України, знаходяться кошти в сумі 36 234,00 грн, які належать боржнику СФГ СОБ, що достовірно встановлено вищевказаними ухвалами суду, які набрали законної сили.

Враховуючи вищевикладене, заявник просить постановити ухвалу, якою звернути стягнення на кошти в сумі 36234,00 грн, які знаходяться на рахунку Головного управління Казначейства у Рівненській області і підлягають поверненню на користь боржника СФГ СОБ.

Таким чином, зі змісту вищевказаної заяви вбачається, що ТОВ Укрземрессурс фактично просить звернути стягнення на кошти в сумі 36234,00 грн, які є витратами СФГ СОБ зі сплати судового збору, які знаходяться на рахунку Головного управління Казначейства у Рівненській області.

Згідно ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Постановою Кабінету Міністрів України №215 від 15.04.2015 Про затвердження Положення про Державну казначейську службу України визначено, що Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, коштів клієнтів відповідно до законодавства, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Крім того, Казначейство забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів, проте не є розпорядником бюджетних коштів у розумінні статті 22 Бюджетного кодексу України.

Відповідно до Положення про головні управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 12.10.2011 №1280 Головні управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Головне управління Казначейства) є територіальними органами Державної казначейської служби України. Основним завданням Головного управління Казначейства є реалізація державної політики у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів. (пункти 1,3 Положення).

Головне управління Казначейства відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає у цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема у цивільних, правовідносинах. Тому у тих відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (див. висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 20.11.2018 у справі №5023/10655/11 (пункти 6.21, 6.22), від 26.02.2019 у справі №915/478/18 (пункти 4.19, 4.20), від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц (пункт 26), від 06.07.2021 у справі №911/2169/20 (пункт 8.5), від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц (пункт 80)).

Водночас, грошові кошти не можуть примусово стягуватись з державного органу. Кожне міністерство, інший державний орган покликані виконувати державні функції, покладені на них відповідно до законодавства; саме з цією метою здійснюється їх фінансування. Примусове стягнення коштів з головного управління казначейства чи іншого державного органу може призвести до неможливості виконання ними покладених на них функцій, а відтак до розбалансування державної влади (близька за змістом позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.10.2023 у справі №902/21/21).

З огляду на визначення нормами чинного законодавства окремого порядку повернення грошових коштів з Державного бюджету України, в якому фактично Головне управління Казначейства виступає в якості лише розпорядника коштів, а не боржника, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про неможливість звернення стягнення на кошти СФГ СОБ в розмірі 36 234,00 грн судового збору, які знаходяться на рахунку Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області.

Разом з тим, колегія суддів відзначає, що кошти, які надійшли від СФГ СОБ як судовий збір до Державного бюджету і зараховані на спеціальні рахунки Державної казначейської служби України в сумі 36 234,00 грн, не є заборгованістю Головного управління Казначейства у Рівненській області перед СФГ СОБ встановленою рішенням суду.

Згідно приписів ч. 1 ст.232 ГПК України, судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Частиною 3 ст. 232 ГПК України встановлено, що розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Згідно із частиною першою статті 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Отже, посилання ТОВ Укрземрессурс на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2025 року про залишення заяви Селянського (фермерського) господарства "СОБ" про перегляд постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 31 січня 2024 року у справі №902/1298/22 за нововиявленими обставинами без руху та від 04 червня 2025 року про повернення заявнику заяви СФГ "СОБ" про перегляд постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 31 січня 2024 року у справі №902/1298/22 за нововиявленими обставинами у справі № 902/1298/22, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказані судові рішення, не є рішеннями суду прийнятими за результатами розгляду справи по суті та в яких встановлено заборгованість Головного управління Казначейства у Рівненській області перед СФГ СОБ щодо стягнення судового збору в розмірі 36 234,00 грн на яку в силу приписів ст. 336 ГПК України можна звернути стягнення.

Судова колегія, звертає увагу, що заборгованість це сума фінансових зобов`язань, грошових боргів, що підлягає погашенню, поверненню в певний термін, в свою чергу судовий збір згідно приписів ст. 123 ГПК України відноситься до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а отже витрати на його сплату не можуть вважатися заборгованістю.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги, оскільки доводи скаржника в цій частині зводяться лише до вільного трактування останнім висновків суду у означених ним судових рішеннях.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрземрессурс" про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником у справі № 902/1298/22.

6. Висновки за результатами апеляційного розгляду.

Таким чином, у апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрземрессурс" не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла дійти висновку про помилковість рішення суду першої інстанції.

Виходячи з положень статті 11 ГПК України, апеляційний суд виходить з того, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України», хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відтак, застосовуючи наведену практику європейського суду, апеляційний суд вважає що, враховуючи зміст статті 269 ГПК України, надавши оцінку основним доводам апеляційної скарги, а також не встановивши в ухвалі суду першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права в сукупності з відсутніми порушеннями норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, дійшла висновку про відсутність таких доводів, які б були оцінені як переконливі і достатні для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів за наслідком апеляційного перегляду дійшла висновку, що доводами апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовано, підстав скасування чи зміни ухвали, передбачених ст.277-279 Господарського процесуального кодексу України не встановлено, а відтак апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрземрессурс" слід залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Вінницької області від 16.07.2025 року про відмову у зверненні стягнення на грошові кошти у справі №902/1298/22 без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрземрессурс" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Вінницької області від 16.07.2025 року про відмову у зверненні стягнення на грошові кошти у справі №902/1298/22 без змін.

2. Справу №902/1298/22 повернути Господарському суду Вінницької області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "19" вересня 2025 р.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Мельник О.В.