ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2025 р. Справа№ 910/177/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Шапрана В.В.

Андрієнка В.В.

секретар

судового засідання Рибчич А.В.

за участю

представників:

від позивача - Шматко В.О.

від відповідача - не з`явились

від заявника - не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу Українського державного університету залізничного транспорту

на ухвалу Господарського суду м. Києва від 30.07.2025 р. (повний текст складено 31.07.2025 р.)

за заявою Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" про звернення стягнення на грошові кошти, що належать Українському державному університету залізничного транспорту

у справі № 910/177/22 (суддя - Босий В.П.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі"

до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

про стягнення 16122268,74 грн,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2022 року Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські регіональні електромережі" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" про стягнення 16122268,74 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.06.2022 р. позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" заборгованість у розмірі 16122268,74 грн та судовий збір у розмірі 241834,03 грн.

25.07.2022 р. на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

16.07.2025 р. до Господарського суду міста Києва надійшла заява Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" про звернення стягнення на грошові кошти Українського державного університету залізничного транспорту, який має заборгованість перед Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго".

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.07.2025 р. у справі № 910/177/22 заяву Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" про звернення стягнення на грошові кошти, що належать Українському державному університету залізничного транспорту, задоволено частково. Звернуто стягнення на грошові кошти в розмірі 1180938,63 грн, що належать Українському державному університету залізничного транспорту, який має заборгованість перед Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", в рахунок задоволення вимог стягувача з примусового виконання виконавчого документа, а саме наказу, виданого 25.07.2022 р. Господарським судом м. Києва на підставі рішення по справі № 910/177/22, про стягнення з Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" заборгованості у розмірі 16122268,74 грн.

Не погодившись з ухвалою, Український державний університет залізничного транспорту подав апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншій особі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, Український державний університет залізничного транспорту посилається на те, що ним було фактично виконано рішення Господарського суду Харківської області від 01.04.2025 р. у справі № 922/166/25 та перераховано на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" 1180938,63 грн, що підтверджується повідомленням Головного управління Державної казначейської служби України про здійснення безспірного списання коштів № 684 від 31.07.2025 р. та платіжною інструкцією № 196 від 24.07.2025 р.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 04.08.2025 р. апеляційну скаргу Українського державного університету залізничного транспорту у справі № 910/177/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2025 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/177/22 та призначено до розгляду на 16.09.2025 р.

У судовому засіданні 16.09.2025 р. представник позивача надав усні пояснення по суті апеляційної скарги, представники відповідача та заявника не з`явились, хоча повідомлялись належним чином про час і місце розгляду скарги шляхом направлення до їх електронних кабінетів процесуальних документів у справі.

Відповідно до ч. ч. 5, 7 ст. 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно з ч. 3 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

За ч. 11 ст. 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Копію ухвали про відкриття провадження від 11.08.2025 р. у справі № 910/177/22 відповідачу та заявнику доставлено до електронних кабінетів 11.08.2025 р., доказом чого є довідки про доставку електронного документу від 14.08.2025 р., що містяться в матеріалах справи.

Також згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала про відкриття апеляційного провадження від 11.08.2025 р. у справі № 910/177/25 оприлюднена у реєстрі 14.08.2025 р.

Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання представників відповідача та заявника не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення призведе до безпідставного затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.

Звертаючись із заявою про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншій особі, Приватне акціонерне товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" посилається на те, що рішенням Господарського суду Харківської області від 01.04.2025 р. у справі №922/166/25, яке залишене без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 30.06.2025 р., з Українського державного університету залізничного транспорту на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" стягнуто 1634659,61 грн. Отже Український державний університет залізничного транспорту має заборгованість перед Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго".

Як передбачено ч. 1 ст. 336 ГПК України, суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Системний аналіз приписів ст. 336 ГПК України свідчить про те, що такий спеціальний порядок звернення стягнення на майно (грошові кошти) передбачений законодавцем задля ефективного, своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, виключно, з метою фактичного виконання рішення суду у випадку, коли строк виконання зобов`язання настав.

Частина 2 статті 336 ГПК України не встановлює виключних підстав для відмови в задоволенні такої заяви, а тому суд, встановивши обставини, за яких звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, неможливе, може відмовити в задоволенні відповідної заяви з дотриманням норм процесуального законодавства.

За своєю правовою природою положення зазначених статей не є імперативними, судова дискреція в цьому випадку передбачає повноваження суду обирати між альтернативами підстави відмови або задоволення заяви, кожна з яких є законною.

Відповідних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17.01.2023 р. у справі № 904/1182/20, від 02.11.2021 р. у справі № 910/10579/19 та від 12.05.2021 р. у справі № 910/8613/19.

Остаточне рішення за результатами розгляду заяви, поданої в порядку, передбаченому статтею 336 ГПК України, має бути прийняте з урахуванням усіх обставин справи та відомостей про всіх учасників процесу (постанова Верховного Суду від 17.01.2023 р. у справі № 904/1182/20).

При цьому, ч. 1 ст. 336 ГПК України може бути застосована в тому разі, коли на виконанні державного чи приватного виконавця перебуває судове рішення господарського суду чи наказ ( постанова Верховного Суду справі № 910/6672/20 від 28.10.2020 р.).

Згідно з ч. ч. 8, 9 ст. 336 ГПК України, у разі задоволення заяви судове рішення може бути виконано шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі в межах заборгованості такої особи перед боржником. Звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є підставою для визнання виконавчого документа, за яким боржник виступає стягувачем, таким, що не підлягає виконанню в розмірі стягнутої суми.

Особа, яка має заборгованість перед боржником, що не оспорюється нею або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, набуває статусу боржника саме у виконавчому провадженні, розпочатому виконавцем на виконання судового рішення, в силу ухвали суду про задоволення заяви стягувача, а не в межах окремих майнових відносин між стягувачем та такою особою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 р. у справі № 910/7023/19).

Подана в порядку статті 336 ГПК України виконавцем чи стягувачем заява про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є по суті вимогою про стягнення коштів з такої особи з визначених законом підстав, що у разі її задоволення судом має відповідати та забезпечувати досягнення мети виконавчого провадження - реальне виконання судового рішення, шляхом стягнення грошових коштів з особи, яка має заборгованість перед боржником.

З огляду на положення вказаних норм, під час розгляду заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам відповідно до частини першої статті 336 Господарського процесуального кодексу України, предметом дослідження суду має бути факт наявності заборгованості, що підтверджується належними доказами, які відповідають вимогам статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, це може бути відповідне рішення суду, або факт беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти, на які стягувач чи виконавець просить звернути стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.04.2020 р. у справі № 910/5300/17, від 23.07.2018 р. у справі № 925/1048/17, від 11.09.2019 р. у справі № 902/1260/15, від 01.08.2019 р. у справі № 927/313/18, від 06.02.2020 р. у справі № 913/381/18, від 13.10.2020 р. у справі № 913/526/17.

Як було встановлено вище, рішенням Господарського суду Харківської області від 01.04.2025 р. у справі № 922/166/25, яке залишене без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 30.06.2025 р., з Українського державного університету залізничного транспорту на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" стягнуто 1634659,61 грн.

Вказане рішення виконане Українським державним університетом залізничного транспорту у розмірі 453720,98 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 197 від 24.07.2025 р.

Отже Український державний університет залізничного транспорту має заборгованість перед Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" у загальному розмірі 1180938,63 (1634659,61 - 453720,98) грн, яка підтверджена рішенням Господарського суду Харківської області від 01.04.2025 р. у справі № 922/166/25, яке набрало законної сили.

Вбачається, що рішення суду у даній справі не виконано, в той час як у справі № 922/166/25 виконано частково.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про часткову обґрунтованість заяви позивача, що подана в порядку статті 336 ГПК України з метою фактичного виконання рішення суду.

Відносно доводів скаржника про те, що ним було фактично виконано рішення Господарського суду Харківської області від 01.04.2025 р. у справі № 922/166/25 та перераховано на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" 1180938,63 грн, що підтверджується повідомленням Головного управління Державної казначейської служби України про здійснення безспірного списання коштів № 684 від 31.07.2025 р. та платіжною інструкцією № 196 від 24.07.2025 р., колегія суддів зазначає наступне.

Вбачається, що під час розгляду в суді першої інстанції заяви позивача про звернення стягнення на грошові кошти, що належать Українському державному університету залізничного транспорту, в матеріалах справи були відсутні докази перерахування на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" 1180938,63 грн.

Відтак скасування судового рішення з тих підстав, що сторона спору на стадії апеляційного перегляду рішення вчинила дії, які направлені, по суті, на вирішення питання шляхом фактично позапримусового виконання зобов`язання, хоча і за наслідками встановлення судом першої інстанції обставин та ухвалення рішення про зобов`язання вчинення дій на користь позивача, означало б скасування законного та обґрунтованого рішення, яке ухвалене за результатами встановлення фактичних обставин справи, надання оцінки доказам, правильного застосування норм чинного законодавства.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Українського державного університету залізничного транспорту не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду м. Києва від 30.07.2025 р. у справі № 910/177/22 залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 267 - 285, 336 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Українського державного університету залізничного транспорту залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 30.07.2025 р. у справі № 910/177/22 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Український державний університет залізничного транспорту.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23.09.2025 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Шапран

В.В. Андрієнко