ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.09.2025 Справа№ 914/3138/23

Господарський суд в складі судді Запотічняк О.Д.

за участю секретаря судового засідання Яремко В.Я.

розглянувши матеріали скарги Адміністрації Державної прикордонної служби України, м. Київ

на дії державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Софії Мельникович,

у справі № 914/3138/23

за позовом: Заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі Позивача 1: Львівської обласної державної адміністрації, м. Львів

Позивача 2: Адміністрації Державної прикордонної служби України, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Санаторій для дітей з батьками Пролісок, м. Моршин, Львівська обл.,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача 2: Санаторій Моршин-Прикордонник ДПС України, м. Моршин, Львівська обл.,

про: усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та припинення права власності

За участю представників учасників сторін:

Від прокуратури: Лупійчук Б.В.;

від позивача -1: не з`явився;

від позивача -2 (заявник, стягувач): Котік О.С.;

від відповідача (боржника): не з`явився;

від третьої особи: не з`явився;

від органу ДВС: не з`явився;

Встановив:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 09.05.2024 позовні вимоги задоволено повністю. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю Санаторій для дітей з батьками Пролісок усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом виключення з опису об`єкта нерухомого майна - підпірної стінки довжиною 80 метрів як складової частини будівлі рятувальної служби (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 253) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; визнано припиненим право приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю Санаторій для дітей з батьками Пролісок (ідентифікаційний код 20772638) на складову частину об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: вул. Проліскова, 3, с. Баня Лисовицька, Стрийський район, Львівська область (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 253), а саме на підпірну стінку довжиною 80 метрів; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Санаторій для дітей з батьками Пролісок на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону 5368,00 грн судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що 09.10.2024 Господарським судом Львівської області видано накази на примусове виконання рішення суду від 09.05.2024 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 18.09.2024 у справі № 914/3138/24.

25.02.2025 Адміністрація Державної прикордонної служби України звернулася до Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 09.05.2024 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 18.09.2024, додавши до заяви оригінал виконавчого документа наказ Господарського суду Львівської області від 09.10.2024 у справі № 914/3138/23.

05.03.2025 Стрийський відділ державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виніс повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з тим, що поданий до виконання наказ Господарського суду Львівської області від 09.10.2024 у справі № 914/3138/23 не відповідає вимогам виконавчого документа, а саме відсутні ідентифікуючі дані юридичної особи та її місцезнаходження (для юридичних осіб).

Адміністрація Державної прикордонної служби України через систему «Електронний суд» звернулася із заявою про виправлення описки (вх. № 1548/25 від 11.04.2025), у якій просила виправити описку в наказі у справі № 914/3138/23, а саме зазначити повне найменування (для юридичних осіб), ідентифікаційний код (ЄДРПОУ) та місцезнаходження боржника і стягувача.

Ухвалою від 24.04.2025 Господарський суд Львівської області задоволив заяву Адміністрації Державної прикордонної служби України про виправлення помилки у виконавчому документі задовольнити. В наказі Господарського суду Львівської області від 09.10.2024 у справі № 914/3138/23 зазначити відомості про ідентифікаційний код (ЄДРПОУ) та місцезнаходження боржника і стягувача та викласти наказ у такій редакції: «Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Санаторій для дітей з батьками Пролісок усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом виключення з опису об`єкта нерухомого майна підпірної стінки довжиною 80 метрів як складової частини будівлі рятувальної служби (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 253) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Стягувач: Адміністрація Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26, ). Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю Санаторій для дітей з батьками Пролісок (82482, Львівська область, м. Моршин, вул. Проліскова, 8, )».

13.08.2025 державним виконавцем Софією Мельникович Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з тим, що Адміністрацією Державної прикордонної служби України подано до виконання наказ Господарського суду Львівської області від 09.10.2024 у справі № 914/3138/23, який, на думку державного виконавця, не відповідає вимогам виконавчого документа, а саме відсутні ідентифікуючі дані юридичної особи та місцезнаходження (для юридичних осіб), на підставі пункту 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначене повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання надійшло поштою разом з усіма додатками до Адміністрації Державної прикордонної служби України 25 серпня 2025 року та зареєстровано за вх. № 189162-25-вх.

27.08.2025 за вх.№ 3567/25 в системі документообігу суду зареєстровано скаргу позивача 2 - Адміністрації Державної прикордонної служби України, на дії державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Софії Мельникович щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, в зв`язку тим що України поданий до виконання наказ Господарського суду Львівської області від 09.10.2024 у справі № 914/3138/23 не відповідає вимогам виконавчого документу, а саме: відсутні ідентифікуючі дані юридичної особи та місце находження (для юридичних осіб).

Ухвалою від 01.09.2025 суд призначив розгляд скарги на 16.09.2025.

09.09.2025 на електронну пошту господарського суду вх. № 2359/25 (через службу діловодства 11.09.2025 вх. № 24003/25) надійшли пояснення Стрийського відділу ДВС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. У відзиві Стрийського відділу державної виконавчої служби зазначено, що 13.08.2025 державним виконавцем винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання в межах АСВП № 78852704, оскільки поданий до виконання наказ Господарського суду Львівської області від 09.10.2024 у справі № 914/3138/23, на думку органу ДВС, не відповідає вимогам статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у ньому відсутні повні ідентифікуючі дані юридичних осіб сторін (повне найменування, ЄДРПОУ, місцезнаходження), що унеможливлює реєстрацію виконавчих дій в АСВП. Додатково виконавцем наголошено, що внесення змін до Державного реєстру речових прав (виключення з опису складової частини об`єкта нерухомого майна) здійснює державний реєстратор, адміністратор ЦНАП або нотаріус на підставі відповідної заяви з належними документами. Відсутність, на переконання державного виконавця, чіткої конкретизації порядку і суб`єкта вчинення таких дій ускладнює відкриття виконавчого провадження та фактичне виконання рішення. Посилаючись на пункт 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», орган ДВС вважає прийняте повідомлення правомірним та просить відмовити у задоволенні скарги.

Ухвалою від 09.09.2025 суд відклав розгляд скарги на 23.09.2025.

23.09.2025 стягувачем подано через відділ документообігу клопотання (Вх. № 25162/25), в якому 23.09.2025 стягувачем подано через відділ документообігу клопотання (додаткові пояснення) (Вх. № 25162/25), в якому підтвердив та надав докази, що заяву Адміністрації Держприкордонслужби України про виконання рішення Господарського суду Львівської області від 09.05.2024 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 18.09.2024 року із долученими до заяви виконавчими документами оригіналом судового наказу Господарського суду Львівської області від 09.10.2024 у справі №914/3138/23 та ухвалою Господарського суду Львівської області 24.04.2025 про виправлення помилки у виконавчому документі було завезено наручно і зареєстровано в органах ДВС 15.07.2025.

В судове засідання 23.09.2025 з`явилися прокурор та представник скаржника (стягувача), скаргу підтримали, представник скаржника (стягувача) просила задоволити. Представник органу ДВС та боржник явки представника в судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

З огляду на наведене, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду скарги, а тому розгляд скарги здійснюється за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України: «Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону рішення підлягають примусовому виконанню, зокрема, на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до статті 4 Закону, у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Згідно з п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 26 Закону, Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно зі ч.1 ст. 18 цього ж Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення, а ст. 8 передбачено, що Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Статтею 343 ГПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Суд встановив, що на момент повторного звернення стягувача до органу державної виконавчої служби наказ Господарського суду Львівської області від 09.10.2024 відповідав вимогам до виконавчого документа. Помилка у реквізитах була усунута ухвалою суду від 24.04.2025 шляхом зазначення повного найменування, ідентифікаційних кодів та місцезнаходження як стягувача, так і боржника. Отже, посилання державного виконавця у повідомленні від 13.08.2025 на «відсутність ідентифікуючих даних юридичної особи та місцезнаходження» не кореспондує фактичному змісту виконавчого документа у виправленій редакції.

За змістом наведених у розділі 2 норм, виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, а принцип обов`язковості судового рішення гарантує реальне та своєчасне його виконання. Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених законом заходів до примусового виконання рішення, а наявні у нього сумніви щодо окремих відомостей не звільняють від такого обов`язку. Навпаки, закон прямо надає йому інструменти для одержання необхідної інформації з метою захисту інтересів стягувача (право безоплатно витребувати відомості від державних органів, установ та організацій). Таким чином, навіть гіпотетичні незначні недоліки у реквізитах не можуть автоматично слугувати підставою для повернення виконавчого документа без прийняття, якщо особа сторін підлягає безперечній ідентифікації, а відсутні відомості можуть бути оперативно уточнені.

Окремо суд зазначає, що повернення виконавчого документа без прийняття до виконання це виняток, застосування якого допускається лише за реальної невідповідності вимогам закону. Формальний підхід до перевірки реквізитів, який ігнорує ухвалу суду про виправлення описки та доступні виконавцю засоби отримання інформації, суперечить обов`язку діяти в межах повноважень і у спосіб, визначений законом, та фактично перешкоджає реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Заперечення органу ДВС про неможливість реєстрації виконавчих дій в АСВП з огляду на «відсутність даних» суд оцінює критично. По-перше, такі дані в наказі після виправлення наявні. По-друге, сама по собі технічна неможливість, зумовлена некоректним введенням або опрацюванням відомостей, не є правовою підставою для відмови у прийнятті документа; навпаки, виконавець має усунути технічні перешкоди та забезпечити виконання рішення у спосіб, передбачений законом.

Суд також перевірив дотримання процесуальних строків звернення зі скаргою. Оскаржуване повідомлення отримано стягувачем 25.08.2025; перебіг десятиденного строку почався 26.08.2025 та спливав 08.09.2025. Скаргу подано 27.08.2025, тобто у межах встановленого процесуального строку. Підстав для відмови у прийнятті скарги чи залишення її без задоволення з мотивів пропуску строку суд не вбачає.

Узагальнюючи наведене, суд дійшов до висновку, що наказ Господарського суду Львівської області від 09.10.2024 у справі № 914/3138/23 після внесення змін ухвалою від 24.04.2025 відповідає вимогам до виконавчого документа, а отже підлягає прийняттю до виконання; повернення його без прийняття з посиланням на пункт 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» є безпідставним і суперечить обов`язку державного виконавця вживати заходів для реального та своєчасного виконання судового рішення. Доводи органу державної виконавчої служби про відсутність ідентифікуючих даних не підтвердилися матеріалами справи, тоді як сумніви виконавця за законом можуть і мають бути усунуті шляхом витребування відомостей у встановленому порядку. Скаргу стягувача подано у межах процесуального строку. За цих обставин дії державного виконавця щодо винесення 13.08.2025 повідомлення про повернення виконавчого документа слід визнати неправомірними, саме повідомлення скасувати, а орган державної виконавчої служби зобов`язати прийняти наказ до виконання.

Керуючись ст.ст. 18, 24, 37, 48, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 234, 339, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ :

1. Скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України задоволити.

2. Визнати неправомірними дії державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельникович Софії Ігорівни, що полягали у винесенні 13 серпня 2025 року повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання наказу Господарського суду Львівської області від 09.10.2024 у справі № 914/3138/23.

3. Скасувати повідомлення державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 13.08.2025 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

4. Зобов`язати Стрийський відділ державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (державного виконавця Мельникович С.І.) прийняти до виконання наказ Господарського суду Львівської області від 09.10.2024 та ухвалу від 24.04.2025.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.09.2025.

Суддя Запотічняк О.Д.