ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року м. ОдесаСправа № 915/572/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ярош А.І.,

суддів: Діброви Г.І., Савицького Я.Ф.,

секретар судового засідання: Кияшко Р.О.

за участю представників учасників справи:

від прокуратури: Бондаревський О.М.,

від Чорноморської сільської ради: не з`явився

від ОСОБА_1 : не з`явився

від ОСОБА_2 : не з`явився

від ОСОБА_3 : не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 14.05.2025 року про відмову у роз`ясненні судового рішення, суддя в І інстанції Мавродієва М.В., повний текст якої складено 19.05.2025, в м. Миколаєві

у справі №915/572/24

за позовом:заступника керівника Миколаївської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Чорноморської сільської ради

до відповідачів:

1. ОСОБА_1 ;

2. ОСОБА_2 ;

3. ОСОБА_3

про витребування земельних ділянок

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 14.05.2025 у справі №915/572/24 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення - відмовлено.

Відмовляючи у роз`ясненні судового рішення, суд зазначив, що обґрунтовуючи доводи своєї заяви, заявник порушує питання щодо роз`яснення не змісту, а порядку виконання такого судового рішення; дане рішення є гранично повним та чітким, мотивувальна та резолютивна частини рішення викладені загальновживаними словами, містять чіткий і зрозумілий характер, судове рішення містить посилання на норми чинного закону, у ньому чітко зазначено мотиви прийняття рішення та результат розгляду справи по суті відповідно до заявлених прокурором вимог, а тому розуміння його змісту не викликає жодних труднощів та не потребує зайвої деталізації Видані судом у даній справі накази від 30.10.2024 передбачають захід примусового виконання рішення витребування у відповідачів, у тому числі і у ОСОБА_1 , на користь Чорноморської сільської громади земельних ділянок.

Таким чином, видача судом наказів про витребування земельних ділянок відповідає вимогам законодавства та наведеним позиціям Верховного Суду щодо необхідності виконання судового рішення по даній справі не лише шляхом вчинення реєстраційних дій стосовно спірних земельних ділянок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Чорноморською сільською радою, а й їх примусове виконання в порядку, визначеному Законом України Про виконавче провадження.

При цьому, суд звернув увагу заявниці на те, що надання їй Чорноморською сільською радою можливості добровільно передати земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:2620, шляхом підписання двостороннього акту прийому-передачі, не суперечить вимогам законодавства, а навпаки є свідченням наміру ради виконати рішення своєчасно та без жодних додаткових фінансових витрат для заявника, які останній може понести в ході примусового виконання.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 , в якій остання просить ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 14.05.2025 у справі №915/572/24 скасувати, прийняти постанову, якою задовольнити заяву про роз`яснення судового рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що судове рішенні від 26.09.2024 не містить зобов`язань відповідача вчиняти певні дії (як-то зобов`язання передати земельну ділянку чи документи, підписати акти передачі тощо), отже не потребує примусового виконання. Суд лише витребував майно у власність позивача, однак, суд відмовляючи у роз`ясненні судового рішення, пославшись на граничну його повноту і чіткість, у мотивувальній частині вдався до тлумачення рішення таким чином, що фактично змінив його зміст, припустивши можливість примусового виконання, чого рішення від 26.09.2024 не передбачає.

Вказує, що рішення не містить зобов`язань відповідача вчиняти певні дії, і лише констатує витребування земельної ділянки. Проте, ухвала від 14.05.2025 фактично розширює спосіб його виконання, що суперечить вимогам статті 245 Господарського процесуального кодексу України. Факт невчинення скаржником дій щодо прийняття ділянки (відсутність її підпису на акті прийому межових знаків, тощо) свідчить про те, що земельна ділянка фактично не передавалася, а отже, відсутній об`єкт, який мав би повернути, що унеможливлює виконання рішення в примусовому порядку. Суд також видав 30.10.2024 наказ на примусове виконання рішення від 26.09.2024, хоча таке рішення не передбачає примусу не містить обов`язку відповідача вчинити певні дії, а лише встановлює факт витребування майна. Отже, і видача наказу на примусове виконання рішення фактично змінює зміст рішення, що суперечить правовій визначеності.

У відзиві прокурор зазначає, що позиція Чорноморської сільської ради в організації виконання судового рішення у справі № 915/572/24, зокрема надання можливості ОСОБА_1 (до скерування виконавчого листа на примусове виконання до державної виконавчої служби) добровільно передати земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:2620 шляхом підписання двостороннього акту прийому-передачі такої ділянки, не суперечить вимогам законодавства, а навпаки є свідченням наміру ради виконати рішення своєчасно та без можливих фінансових витрат, що може понести боржник (до прикладу, оплата виконавчого збору, витрат виконавчого провадження тощо у разі відкриття виконавчого провадження в органі державної виконавчої служби).

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.06.2025 у складі судді-доповідача: Ярош А.І., суддів-членів колегії: Діброви Г.І., Принцевської Н.М. відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою; призначено справу №915/572/24 до розгляду на 15.07.2025 об 11:30. Разом із тим, суддя зі складу колегії суддів, який не є суддею-доповідачем, Діброва Г.І. перебувала у відпустці з 30.06.2025 по 01.08.2025 згідно наказу голови суду від 17.06.2025 №148-в. У зв`язку з цим, розпорядженням керівника апарату суду від 11.07.2025 №141 призначено повторний автоматизований розподіл справи №915/572/24.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.07.2025 для розгляду справи №915/572/24 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Ярош А.І., суддів: Савицького Я.Ф., Принцевської Н.М.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.07.2025 прийнято справу №915/572/24 до свого провадження колегією суддів у складі головуючого судді Ярош А.І., суддів: Савицького Я.Ф., Принцевської Н.М.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.07.2025 розгляд справи №915/572/24 відкладено на 16.09.2025 об 11:00. Разом із тим, суддя зі складу колегії суддів, який не є суддею-доповідачем, Принцевська Н.М. перебуває у відпустці з 09.09.2025 по 10.10.2025 згідно наказу в.о. голови суду від 02.09.2025 №245-в У зв`язку з цим, розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 12.09.2025 №327 призначено повторний автоматизований розподіл справи №915/572/24.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2025 для розгляду справи №915/572/24 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Ярош А.І., суддів: ОСОБА_4 , Діброви Г.І.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.09.2025 прийнято справу №915/572/24 до свого провадження колегією суддів у складі головуючого судді Ярош А.І., суддів: Савицького Я.Ф., Діброви Г.І.

В судовому засіданні 16.09.2025 брав участь прокурор; інші учасники справи участі не брали, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 ГПК України, оскільки неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути вказану апеляційну скаргу за відсутності представників Чорноморської сільської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за наявними матеріалами справи, яких достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті.

У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Частинами першої та другою статті 245 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового документа, який полягає в усуненні неясності судового акта. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання.

Роз`яснюючи судове рішення, суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до суті рішення та не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових відомостей, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу та порядку його виконання, суд відмовляє у роз`ясненні рішення (ухвали Великої Палати Верховного Суду від 09.07.2018 у справі № 911/2050/16, від 29.08.2018 у справі № 911/2050/16, від 14.05.2019 у справі № 904/2529/18, від 22.09.2020 у справі № 372/51/16-ц).

Отже, роз`яснення судового рішення спрямоване на його викладення у більш зрозумілій формі та здійснюється господарським судом без зміни його змісту та в межах тих питань, які були предметом судового розгляду.

Згідно з висновками, що сформульовані у рішенні ЄСПЛ "BALAN v. The Republic of Moldova (№ 2)" (заява № 49016/10), яке головним чином стосується встановлення правомірності роз`яснення судового рішення, Суд зобов`язаний не допускати порушення принципу правової визначеності під час розгляду заяви про роз`яснення судового рішення. У цій справі ЄСПЛ вказав, що роз`яснення рішення, яке в результаті фактично змінює спосіб його виконання, виходить за межі звичайного тлумачення чи виправлення канцелярських або судових помилок, що має наслідки, несумісні з принципом юридичної визначеності, гарантовані статтею 6 Конвенції.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у травні 2024 року заступник керівника Миколаївської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідачів - Миколаївська районна державна адміністрація, з такими вимогами:

- витребувати у ОСОБА_1 у власність територіальної громади в особі Чорноморської сільської ради земельну ділянку площею 5,5 га, кадастровий номер :02:000:2620, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться у межах Чорноморської територіальної громади (Рівненська сільська рада) Миколаївського району Миколаївської області;

- витребувати у ОСОБА_2 у власність територіальної громади в особі Чорноморської сільської ради земельну ділянку площею 5,5 га, кадастровий номер :02:000:2621, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться у межах Чорноморської територіальної громади (Рівненська сільська рада) Миколаївського району Миколаївської області;

- витребувати у ОСОБА_3 у власність територіальної громади в особі Чорноморської сільської ради земельну ділянку площею 5,5 га, кадастровий номер :02:000:2622, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться у межах Чорноморської територіальної громади (Рівненська сільська рада) Миколаївського району Миколаївської області.

В обґрунтування вимог прокурор посилався на те, що Очаківською РДА розпорядження №384 від 30.09.2008 про затвердження проекту землеустрою та передачу в власність відповідачів спірних земельних ділянок прийнято на підставі завідомо підроблених документів та в порушення вимог ст.32 Земельного кодексу України та ст.13 Закону України Про фермерське господарство, а тому є незаконним; Очаківською РДА під час прийняття розпорядження №384 від 30.09.2008 і передачі у приватну власність відповідачів спірних земельних ділянок безпідставно та неправомірно змінено вид їх використання із земель для ведення фермерського господарства на землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що суперечить встановленому ст.13 Закону України Про фермерське господарство та ст.121 Земельного кодексу України порядку приватизації земель фермерського господарства.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 26.09.2024 у справі №915/572/24 позовні вимоги задоволено.

Витребувано у ОСОБА_1 у власність територіальної громади в особі Чорноморської сільської ради земельну ділянку площею 5,5 га, кадастровий номер :02:000:2620, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться у межах Чорноморської територіальної громади (Рівненська сільська рада) Миколаївського району Миколаївської області.

Витребувано в ОСОБА_2 у власність територіальної громади в особі Чорноморської сільської ради земельну ділянку площею 5,5 га, кадастровий номер :02:000:2621, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться у межах Чорноморської територіальної громади (Рівненська сільська рада) Миколаївського району Миколаївської області.

Витребувано у ОСОБА_3 у власність територіальної громади в особі Чорноморської сільської ради земельну ділянку площею 5,5 га, кадастровий номер :02:000:2622, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться у межах Чорноморської територіальної громади (Рівненська сільська рада) Миколаївського району Миколаївської області. Здійснено розподіл судових витрат.

Суд дійшов висновку, що на підставі незаконного розпорядження Очаківської районної державної адміністрації №384 від 30.09.2008 кожним із відповідачів 10.02.2009 отримано державні акти на право власності на земельну ділянку, які зареєстровані у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.

У спірних правовідносинах заявлення віндикаційного позову про витребування земельних ділянок від нинішніх власників на користь територіальної громади є належним і ефективним способом захисту, що в повній мірі призведе до захисту порушеного інтересу територіальної громади, зокрема, та держави, загалом.

Судове рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили.

На виконання вказаного рішення 30.10.2024 судом видано відповідні накази.

01.05.2025 ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Миколаївської області із заявою, в якій просила роз`яснити рішення суду від 26.09.2024 у даній справі.

Заява обґрунтована тим, що у постанові від 14.11.2018 у справі №183/1617/16, на яку послався суд при ухваленні рішення, Велика Палата Верховного Суду дійшла правового висновку про те, що судове рішення про задоволення віндикаційного позову саме по собі є достатньою підставою для внесення державним реєстратором відповідних записів до Державного реєстру. У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно.»

В той же час, заявник зазначає, що 04.04.2025 року нею отримано лист Чорноморської сільської ради №219/01.25 від 13.03.2025, яким їй для добровільного виконання рішення суду надсилається для підписання акт приймання-передачі земельної ділянки площею 5,5 га, кадастровий номер :02:000:2620 в трьох екземплярах і зазначається про необхідність разом із підписаним актом приймання-передачі земельної ділянки повернути оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серії Я3 №138203 від 10.02.2009р., а у разі відсутності відповіді разом з підписаним актом приймання-передачі земельної ділянки та державного акту, рада направить Наказ Господарського суду Миколаївської області від 30 жовтня 2024 року на примусове виконання рішення до Очаківського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Судова колегіє погоджується із висновком Господарського суду Одеської області щодо відсутності підстав для задоволення у даній справі заяви про роз`яснення рішення, з огляду на таке.

Так, за своєю правовою природою роз`яснення судового рішення є засобом виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні його неясності, результатом якого є викладення рішення у більш ясній та зрозумілій редакції без зміни встановлених судом під час розгляду справи обставин та висновків, правових норм, які підлягали застосуванню, а також меж розглянутих позовних вимог.

Поряд з цим, правове обґрунтування прийняття рішення судом, що зазначається у мотивувальній частині рішення, та правові наслідки, пов`язані з виконанням судового рішення, не можуть бути предметом роз`яснення відповідно до вимог ст. 245 Господарського процесуального кодексу України. Роз`яснення ж порядку застосування норм законодавства в розумінні наведених статей закону, виходячи з приписів цих норм, теж не допускається.

У поданій заяві про роз`яснення рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.09.2024 у справі №915/572/24 фактично, порушується питання про визначення способу і порядку виконання даного рішення, що суперечить положенням процесуального законодавства про роз`яснення рішення суду у конкретній справі.

Заява про роз`яснення судового рішення відповідно до ст. 245 Господарського процесуального кодексу України не підлягає задоволенню, якщо заявник фактично порушує питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення

Ввисновки щодо застосування норм права викладені у Постановах Верховного Суду від 28.02.2018 у справі №910/12754/14, від 24.04.2018 у справі №910/19810/17.

Отже, судова колегія констатує, що чинним законодавством передбачено механізм надання роз`яснення саме змісту судового рішення, а не роз`яснення порядку його виконання. Суд не має право роз`яснювати порядок виконання судового рішення.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 08 серпня 2018 року у справі №808/1298/15.

Проаналізувавши зміст заяви про роз`яснення судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заявник фактично просить суд визначити порядок виконання судового рішення, що не стосується питання про роз`яснення чи уточнення змісту судового рішення (будь-якої незрозумілої частини цього рішення), що є безумовною підставою для відмови в задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення та є правом сторони на звернення до суду із заявою в порядку ст..331 ГПК України щодо встановлення чи зміни способу або порядку його виконання.

Судова колегія звертає увагу на те, що рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.09.2024 у справі №915/572/24 є повним та чітким, має вступну, описову, мотивувальну і резолютивну частини, викладено у послідовності, встановленій приписами ст. 238 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, ні мотивувальна, ні резолютивна частини вказаного рішення, що набрало законної сили та в апеляційному порядку не оскаржувалась, жодним чином не зумовлюють неоднозначне розуміння змісту даного рішення суду в процесі його виконання.

Резолютивна частина вищезазначеного рішення має вичерпні, чіткі, безумовні і такі, що випливають з встановлених фактичних обставин справи, висновки.

В мотивувальній частині ухвали суд посилався на правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 24.06.2021 по справі №914/2614/13, в якій зазначено, що судове рішення про витребування майна у боржника не визначає імперативно лише спосіб добровільного виконання рішення та може бути виконано із застосуванням іншого порядку з урахуванням положень ст.ст.10, 60 Закону України «Про виконавче провадження», положень Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 для відновлення порушених прав стягувача, .

На переконання суду апеляційної інстанції, зазначені посилання суду не вносять змін до рішення по суті і не торкається тих питань, які не були предметом судового розгляду та не впливають на правомірність відмови місцевим господарським судом у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення.

Доводи скаржника, які стосуються по суті справи не підлягають оцінці колегією суддів при розгляді апеляційної скарги на ухвалу, якою відмовлено у роз`ясненні рішення, оскільки на такій процесуальній стадії апеляційний суд позбавлений можливості оцінювати дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції при розгляді справи по суті, рішення щодо яких не оскаржувалось та набрало законної сили.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права не знайшли свого підтвердження, а тому не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням того, що наведені в апеляційній скарзі порушення не знайшли свого підтвердження, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали Господарського суду Миколаївської області від 14.05.2025 у справі №915/572/24.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 14.05.2025 у справі №915/572/24 задоволенню не підлягає, оскаржувана ухвала суду першої інстанції у даній справі залишається без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 253, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 14.05.2025 у справі №915/572/24 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 14.05.2025 у справі №915/572/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і відповідно до приписів статті 287 Господарського процесуального кодексу України оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 18.09.2025.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Судді: Я.Ф. Савицький

Г.І. Діброва