УХВАЛА

м. Київ

23.09.2025Справа № 910/10082/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., за участю секретаря судового засідання Шмиги В.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи №910/10082/25

За позовом Заступника керівника Луцької окружної прокуратури

в інтересах держави в особі Луцької міської ради

та Західного офісу Держаудитслужби

до Комунального підприємства «Луцьке електротехнічне підприємство - Луцьксвітло»

та до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК Енерджі Груп»

про визнання недійсним додаткових угод та стягнення безпідставно сплачених коштів

Представники учасників справи:

від прокуратури: Лінер О.М.;

від позивачів: не з`явився;

від відповідача-1: Мазін В.В.;

від відповідача-2: Касіяненко І.В.;

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Луцької окружної прокуратури (далі прокурор) в інтересах держави в особі Луцької міської ради (далі позивач-1) та Західного офісу Держаудитслужби (далі позивач-2) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Луцьке електротехнічне підприємство-Луцьксвітло» (далі відповідач-1) та до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК Енерджі Груп» (далі відповідач-2) про:

- визнання недійсною додаткової угоди №3 від 31.08.2023 до укладеного між Комунальним підприємством «Луцьке електротехнічне підприємство-Луцьксвітло» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СК Енерджі Груп» договору про закупівлю товарів №61 від 23.02.2023 (процедура закупівлі: UA-2023-01-25-015126-а);

- визнання недійсною додаткової угоди №4 від 01.12.2023 до укладеного між Комунальним підприємством «Луцьке електротехнічне підприємство-Луцьксвітло» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СК Енерджі Груп» договору про закупівлю товарів №61 від 23.02.2023 (процедура закупівлі: UA-2023-01-25-015126-а);

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «СК Енерджі Груп» на користь Луцької міської ради безпідставно сплачені за додатковими угодами кошти в сумі 1219311,24 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/10082/25, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, встановлено сторонам строк на подачу заяв по суті спору та призначено підготовче засідання у справі на 23.09.2025.

22.09.2025 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «СК Енерджі Груп» надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №910/10082/25.

В обґрунтування клопотання про зупинення провадження в даній справі відповідач-2 зазначає, що в основу позовної заяви покладено висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 24.01.2024 по справі 922/2321/22. Водночас, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в ухвалі від 29.01.2025 у справі №920/19/24 вважає, за необхідне відступити (шляхом уточнення) від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2024 у справі 922/2321/22, щодо застосування ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі». Відтак, заявник вважає, що оскільки правовідносини у даній справі та у справі №920/19/24, яка перебуває на розгляді Великої Палати Верховного Суду у справі №920/19/24, є подібними, то правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №920/19/24 матиме суттєве значення щодо вирішення даної справи по суті.

У судовому засіданні 23.09.2025 розглянувши матеріали справи та заявленого клопотання, заслухавши думку прокурора та представників відповідачів, суд дійшов такого висновку.

Приписами частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах виходить із того, що подібність правовідносин означає схожість суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм. При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (постанови від 27.03.2018 у справі №910/17999/16, від 25.04.2018 у справі №925/3/7, від 25.04.2018 у справі №910/24257/16).

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах необхідно розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №910/719/19, від 19.06.2018 у справі №922/2383/16, від 16.05.2018 у справі №910/5394/15-г, від 12.12.2018 у справі №2-3007/11, від 16.01.2019 у справі №757/31606/15-ц.

Призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок, у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах з вказівкою на обставини, що потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, але не нав`язуючи, при цьому, судам нижчих інстанцій результат вирішення конкретної судової справи.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є, зокрема, вимога про визнання недійсними ряду додаткових угод щодо внесення змін та доповнень до договору, у зв`язку з тим, що, на думку прокурора, при укладенні наведених угод було порушено імперативні приписи частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Судом встановлено, що ухвалою Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду від 29.01.2025 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 920/19/24 за позовом керівника Конотопської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Управління освіти Конотопської міської ради Сумської області до ТОВ «Енергетичне партнерство» про визнання недійсними додаткових угод до договору публічної закупівлі та стягнення коштів у сумі 692623,48 грн.

Передаючи справу №920/19/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду вважала за необхідне відступити від висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 року в справі №922/2321/22, які врахували суди нижчих інстанцій. Так, на думку колегії суддів, з урахуванням відсутності стабільної ситуації на енергетичному ринку, сторони договору можуть неодноразово збільшувати ціну за одиницю товару не більше ніж на 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку в разі коливання ціни такого товару на ринку. При цьому, не має змінюватися саме загальна ціна договору, а факт коливання цін має бути належним чином доведений. З огляду на наведене, Верховний Суд вважав, що необхідно відступити (шляхом уточнення) від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 24.01.2024 року в справі № 922/2321/22, щодо застосування пункту 2 частини 5 статті 41 Закону, відповідно до якого ціна за одиницю товару в будь-якому разі не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. При цьому, у зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду зробила висновок щодо застосування норми статті 41 Закону без урахування змін, внесених до неї Законом України № 1530-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про публічні закупівлі» та інших законів України щодо вдосконалення системи функціонування та оскарження публічних закупівель».

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 09.04.2024 року прийнято справу №920/19/24 до розгляду.

Як у справі №920/19/24, так і в даній справі №910/10082/25, прокурор підставою для визнання додаткових угод недійсними зазначає порушення сторонами вимог пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі». Тобто, у цій справі суду необхідно буде надати правову оцінку правовідносинам за договором про постачання електричної енергії, а також правомірності й обґрунтованості дій сторін при внесенні змін до цього правочину шляхом збільшення ціни за одиницю товару (укладення додаткових угод до договору). Отже, справи №920/19/24 та №910/10082/25 є подібними, а відтак вирішення спору в справі №920/19/24 матиме безпосередній вплив на результат розгляду справи №910/10082/25 у разі формування або уточнення Великою Палатою Верховного Суду відповідних правових висновків щодо питання застосування пункту 2 частини 5 статі 41 Закону.

При цьому, на момент постановлення даної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутнє прийняте Великою Палатою Верховного Суду судове рішення за результатами розгляду справи №920/19/24.

За приписами частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи, що правовідносини у даній справі є подібними правовідносинам у справі №920/19/24, що переглядається в касаційному порядку Великою Палатою Верховного суду, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зупинення провадження у справі.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється, зокрема, у випадку передбаченому пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З огляду на вищевикладене, оскільки правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №920/19/24 має суттєве значення для вирішення питань у даній справі та для єдності судової практики так як зроблені правові висновки виступають джерелом формування судової практики, суд дійшов висновку про зупинення провадження у справі за позовом Заступник керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Луцької міської ради та Західного офісу Держаудитслужби до Комунального підприємства «Луцьке електротехнічне підприємство-Луцьксвітло» та Товариства з обмеженою відповідальністю «СК Енерджі Груп» про визнання недійсним додаткових угод та стягнення безпідставно сплачених коштів до закінчення перегляду в касаційному порядку судових рішень у справі №920/19/24.

Керуючись статтями 228, 229, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «СК Енерджі Груп» про зупинення провадження у справі №910/10082/25 задовольнити.

2. Зупинити провадження у справі №910/10082/25 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку судових рішень у справі №920/19/24 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.

Ухвала набирає законної сили 23.09.2025 та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Повний текст ухвали складено та підписано 24.09.2025.

СуддяТ.В. Васильченко