25.09.2025Справа № 910/5822/25
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., розглянувши
заяву Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі»
про розподіл судових витрат
у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі»
до Приватного підприємства «Вагаршапат»
про стягнення 76 388,79 грн
без виклику представників сторін
У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» (далі ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», позивач) до Приватного підприємства «Вагаршапат» (далі ПП «Вагаршапат», відповідач) про стягнення 76 388,79 грн.
Справа розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін відповідно до процедури, визначеної Господарським процесуальним кодексом України (далі ГПК України). За результатами розгляду вказаної справи рішенням суду від 01.09.2025 позовні вимоги ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» задоволено, стягнуто з відповідача вартість необлікованої електричної енергії в сумі 67 314,76 грн, 3 % річних у сумі 1 530,25 грн та інфляційні втрати в сумі 7 543,78 грн, що разом складає 76 388,79 грн.
Після ухвалення зазначеного рішення від ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» надійшли докази до зробленої ним заяви про розподіл судових витрат щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2025 вказану заяву ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» було прийнято до розгляду.
Відповідач, скориставшись своїм правом, подав заперечення проти стягнення витрат на правничу допомогу, в яких вказав, що позивач не надав доказів на підтвердження понесення ним таких витрат, не обґрунтував наявність зв`язку між указаними в договорі послугами адвоката та витратами на професійну правничу допомогу, зробленими в даній справі, не довів кількість та час робіт, витрачених адвокатом на надання правничої допомоги ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі». Також відповідач зазначив про неспівмірність та необґрунтованість заявленого позивачем розміру витрат на правову допомогу, а тому просив відмовити у задоволенні заяви про розподіл судових витрат.
Розглянувши заяву ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» та дослідивши наявні в матеріалах справи докази в цій частині, суд дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ст. 126 ГПК України). Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У даному випадку позивач до своєї заяви долучив наступні докази:
- копію свідоцтва № 4519 від 31.05.2011 про право на зайняття адвокатською діяльністю, виданого Дуднік-Дубіняку Д.М.;
- копію витягу з Єдиного реєстру адвокатів щодо адвоката Дуднік-Дубіняка Д.М;
- копію договору про надання правничої допомоги № 3443-ДКЕМ від 01.01.2024, укладеного між ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» та АО «Перший Радник»;
- копію додаткової угоди № 1 від 04.10.2024 до вказаного договору, у п. 4.1 якої визначено, що ціна цього договору становить 2 040 000,00 грн;
- копію наказу № 11-к від 04.06.2019 про прийняття на роботу адвоката Дуднік-Дубіняка Д.М. в АО «Перший Радник»;
- копію довіреності № 35/2023 від 21.01.2025, виданої адвокату Дуднік-Дубіняку Д.М. на представництво інтересів ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі»;
- копію довіреності № 18/2025 від 21.01.2025, виданої ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» адвокату Гаркавенку Д.В.;
- копію акту приймання-передачі наданих послуг № 183 від 03.09.2025 на суму 6 000,00 грн.
Дослідивши надані докази, суд вважає їх достатніми для підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
У той же час, при визначенні суми відшкодування таких витрат, суд враховує критерій їх реальності (встановлення їх дійсності та необхідності), критерій розумності розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Для встановлення розумного розміру наданих послуг адвоката слід надати належну правову оцінку договору у сукупності з іншими доказами, складністю справи та виконання адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим часом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та виконання робіт, ціною позову та (або) значення справи.
Як зауважила Велика Палата Верховного Суду, нормами процесуального законодавства передбачено основні критерії визначення та розподілу судових витрат такі, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Така позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховним Судом у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19.
Крім того Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію стосовно того, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Перевіривши доводи позивача щодо розміру та розрахунку витрат на правничу допомогу в сумі 6 000 грн, суд вважає, що заявлена ним до стягнення сума є адекватною та співмірною зі ступенем складності справи, предметом спору, значенням справи для сторін, обсягом виконаних адвокатом робіт для надання правничої допомоги у даній конкретній справі, а тому суд вважає обґрунтованим заявлений розмір судових витрат ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі.
Поряд з цим суд приймає до уваги висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 04.10.2021 у справі № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19, про те, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Твердження відповідача про недоведеність факту представництва інтересів позивача адвокатом Дуднік-Дубіняк Д.М. через відсутність визначення форми його адвокатської діяльності у поданій ним довіреності № 35/2023 від 21.01.2025, суд до уваги не приймає, оскільки з доданих заявником доказів, зокрема, з договору про надання правничої допомоги № 3443-ДКЕМ від 01.01.2024 вбачається, що представництво інтересів позивача в суді здійснюється адвокатом Дуднік-Дубіняк Д.М., який діє у складі Адвокатського об`єднання «Перший Радник».
Також суд відхиляє доводи відповідача про те, що розподіл судових витрат неможливо здійснити через відсутність в акті приймання-передачі наданих послуг № 183 від 03.09.2025 відомостей про час, витрачений адвокатом на надання послуг, оскільки суд виходить з того, що у вказаному акті сторони погодили гонорар у фіксованому розмірі без зазначення фактичного часу, виду та вартості послуги, наданої адвокатом.
Як зазначив Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду в постанові від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19, адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Також суд враховує висновок Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, згідно з яким витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Згідно з ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
За таких обставин, керуючись ст. 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Заяву Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про розподіл судових витрат задовольнити.
Повний текст додаткового рішення складений 25 вересня 2025 року.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту додаткового рішення.
Суддя Головіна К.І.