ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18 вересня 2025 року Справа № 903/517/25

Господарський суд Волинської області у складі головуючої судді Бідюк С.В., за участі секретаря судового засідання Королюка І.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньелектрозбут, м. Луцьк

про стягнення 5 260 793,87 грн,

за участю представників-учасників справи:

від позивача: Сивик Андій Петрович

від відповідача: Боричевський Вадим Михайлович

ВСТАНОВИВ:

16.05.2025 через підсистему "Електронний суд" надійшла позовна заява (сформована 15.05.2025) Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго до Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньелектрозбут про стягнення 5 260 793,87 грн.

Ухвалою суду від 20.05.2025 позовну заяву Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго до Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньелектрозбут про стягнення 5 260 793,87 грн залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання суду впродовж 10-ти календарних днів з дня одержання цієї ухвали уточненої ціни позову; доказів доплати судового збору в сумі 49,61 грн.

Позивач ухвалу суду отримав 21.05.2025.

Строк для усунення недоліків по 02.06.2025.

26.05.2025 надійшла заява позивача про усунення недоліків, згідно якої п. 2.1 прохальної частини позовної заяви читати у такій редакції: 3% річних від простроченої суми заборгованості - 1 598 210,78 грн (один мільйон п`ятсот дев`яносто вісім тисяч двісті десять гривень 78 коп.). Крім того, долучив докази сплати судового збору в сумі 49,61 грн.

Ухвалою суду від 27.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 25 червня 2025 року о 11:30 год.

Відповідач ухвалу суду отримав 28.05.2025.

11.06.2025 надійшов відзив відповідача, згідно якого зазначає, що з заявлених позивачем 3662583,09 грн інфляційних втрат відповідач, вивчивши розрахунок позивача, дійшов висновку, що його здійснено неправильно з огляду на те, що позивач, нараховуючи інфляційні втрати в окремих місяцях (а саме: в розрахункових періодах березень та травень 2024) не враховував правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19. Нарахування на суму боргу у розмірі 172584,58 грн повинно починатися з квітня 2024 року. Позивачем неправомірно нараховано відповідачу інфляційні втрати у розмірі 172 584, 58 грн. (за період з 16.03.2024 по 31.03.2024). За період з 16.05.2024 по 27.06.2024 на суму боргу 52358123,38 грн позивач необґрунтовано нарахував відповідачу інфляційні втрати у розмірі 321059,99 грн.

Позивач у відповіді на відзив від 16.06.2025 зазначає, що у пунктах 26-27 постанови від 20.11.2020 у справі N 910/13071/19 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила, що час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу. Усі нарахування у справі №903/517/25 здійснені з повним дотриманням вищевказаних висновків Верховного Суду: інфляційні втрати нараховані виключно за місяці, в яких прострочення оплати тривало більше півмісяця (більше 15 днів). Натомість у своєму контррозрахунку у відзиві Відповідач безпідставно виключає окремі місяці і необґрунтовано занижує суму інфляційних втрат.

Відповідач у запереченнях на відповідь на відзив зазначає, що до цих спірних відносин слід застосовувати також інші висновки Верховного Суду, викладені у цій же постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.

У судовому засіданні представники сторін дали свої пояснення, доводи, висловили думку з питань, які виникли під час розгляду справи з посиланням на заяви по суті спору.

Ухвалою суду від 10.09.2025 відкладено ухвалення та проголошення судового рішення у справі №903/517/25 на 18 вересня 2025 року о 15:30 год.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив таке.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 4 Закону України Про ринок електричної енергії учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про надання послуг з передачі.

Відповідно до ч. 4 ст. 33 Закону оператор системи передачі надає послуги, зокрема, з передачі електричної енергії учасникам ринку на підставі договорів, укладених на основі типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії. Типовий договір про надання послуг з передачі електричної енергії затверджується Регулятором. Порядок укладання таких договорів визначається кодексом системи передачі.

Регулятором на ринку електричної енергії є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП), правовий статус якої визначений у ст. 1, 2 Закону України Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Кодекс системи передачі затверджений постановою НКРЕКП від 14.03.2018, зі змінами (далі Кодекс СП).

Згідно з абз. 14 п. 5.3 Кодексу СП, між ОСП та Користувачем, який є (або планує стати) учасником ринку електричної енергії, укладається один Договір про надання послуг з передачі електричної енергії, який є додатком 6 до цього Кодексу, сукупно за всіма видами діяльності цього Користувача на ринку електричної енергії.

Договір про надання послуг з передачі електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається на підставі типової форми договору, який затверджується Регулятором та є додатком 6 до Кодексу СП (п. 5.5 Кодексу СП).

Згідно з ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу (далі ЦК) України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Наказом НЕК Укренерго від 03.10.2023 № 549 було затверджено умови договору про надання послуг з передачі електричної енергії, в пункті 1 якого визначено, що умови договору набувають чинності з 01.01.2024.

Наказом НЕК Укренерго від 07.06.2024 № 343 затверджено умови договору про надання послуг з передачі електричної енергії, визнано таким, що втратив чинність, наказ НЕК Укренерго від 03.10.2023 № 549.

ТОВ Волиньелектрозбут подав ПрАТ НЕК Укренерго заяву-приєднання до договору про надання послуг з передачі електричної енергії, у якій надано письмову згоду на приєднання до умов договору (а.с. 65).

Згідно листа від 01/59464 позивач підтвердив приєднання відповідача до умов договору з 01.01.2024 (а.с. 73).

Таким чином, між Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго», правонаступником майна, усіх прав та обов`язків якого є Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0136-02024-ПП від 01.01.2024 року (в редакціях, визначених наказами № 549 від 03.10.2023 та № 343 від 07.06.2024).

Згідно умов договору, ОСП (оператор системи передачі) безперервно надає послугу з передачі електричної енергії (далі послуга), а користувач зобов`язується здійснювати оплату за Послугу відповідно до умов цього Договору (п.2.1). Планова та/або фактична вартість Послуги визначається на підставі діючого на момент надання Послуги тарифу на послуги з передачі електричної енергії або ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру та планового та/або фактичного обсягу Послуги в розрахунковому періоді. На вартість Послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України. Тариф на послуги з передачі електричної енергії затверджується НКРЕКП відповідно до затвердженої ним методики (порядку) та оприлюднюється ОСП на офіційному вебсайті https://ua.energy/ (п. 4.1). Для розрахунків за цим Договором використовується плановий і фактичний обсяги Послуги. Плановий обсяг Послуги визначається відповідно до розділу ХІ КСП на підставі даних Адміністратора комерційного обліку (далі АКО) за кожну відповідну декаду розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги формується без урахування даних щодо обсягів експорту та/або імпорту електричної енергії. Фактичний обсяг Послуг в розрахунковому періоді визначається відповідно до розділу ХІ КСП (п. 5.1).

Розрахунковим періодом за цим Договором є 1 календарний місяць (п. 6.1). Користувач здійснює поетапну оплату планової вартості Послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів і розрахунків: 1 платіж до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду; 2 платіж до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду; 3 платіж до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги, що використовується для розрахунку планової вартості послуги, визначається на підставі даних АКО за кожну декаду розрахункового періоду (п. 6.2). Користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг Послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів приймання-передачі Послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронному вигляді. Вартість наданої Послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти приймання-передачі Послуги направляються Користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Коригування обсягів та вартості наданої Послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в Системі управління ринком, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку. Оплату вартості Послуги, після коригування обсягів та вартості Послуг Користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі Послуги (включно), або Акта приймання передачі Послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно). Акти приймання-передачі Послуги та акти коригування до актів приймання-передачі Послуги у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє Користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає Користувачу два примірники Акта приймання-передачі Послуги та/або акта коригування до актів приймання-передачі Послуги в паперовій формі, підписані власноручним підписом зі свого боку. Користувач здійснює підписання актів приймання-передачі Послуги та актів коригування до актів приймання-передачі Послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 робочих днів з дня їх отримання Користувачем (п. 6.4). У разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі Послуги Користувач має право оскаржити зазначені в акті приймання-передачі Послуги вартість та/або фактичний обсяг Послуги шляхом направлення ОСП (АКО) та ППКО повідомлення протягом 5 робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє Користувача від платіжного зобов`язання у встановлений цим Договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта приймання-передачі Послуги, то вважається, що цей акт прийнятий без розбіжностей. У разі підтвердження розбіжностей ППКО надає АКО актуальні дані для здійснення врегулювання. Врегулювання розбіжностей здійснюється в терміни та відповідно до вимог Правил врегулювання (Додаток 10 до Правил ринку). Результати зміни обсягів наданої Послуги відображаються в Акті коригування (п. 6.5). У разі якщо фактичний обсяг оплати Користувачем Послуги перевищує суму нарахованої вартості послуг по цьому договору, ОСП (за заявою Користувача) протягом 5 робочих днів з дня отримання заяви повертає Користувачу надлишок коштів або самостійно враховує їх як оплату Послуги наступних розрахункових періодів (у випадку відсутності заяви Користувача про проведення надлишку коштів). За наявності заборгованості за цим Договором кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення. При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів може бути зарахований в оплату пені та штрафних санкцій за наявності письмової згоди Користувача (п. 6.6). ОСП має право отримувати від Користувача своєчасну оплату за Послугу, а Користувач зобов`язаний здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за Послугу на умовах, визначених цим Договором (пп. 1) п. 7.1., пп. 2) п. 9.3). Рахунки, акти приймання-передачі, акти коригування до актів приймання-передачі Послуги, акти звірки розрахунків наданої Послуги, повідомлення вважаються отриманими Стороною: у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачеві, яка підписується його уповноваженим представником; у день особистого вручення, що підтверджується підписом уповноваженого представника одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції. Електронний документ, який направляється Стороною на виконання цього Договору через Сервіс, вважається одержаним іншою Стороною з моменту набуття документом статусу «Доставлено» у Сервісі. Сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою Сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, створює права та обов`язки для Сторін, та визнається рівнозначним документом ідентичному документу, який міг би бути створений однією зі Сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб (п. 10.3). Будь-які документи, що створюються/укладаються Сторонами під час виконання цього Договору (у тому числі акт приймання-передачі Послуги або акт коригування до акта приймання-передачі Послуги), можуть бути підписані Сторонами як у паперовій формі шляхом проставляння власноручного підпису уповноваженої особи на час тимчасового не функціонування Сервісу, про що ОСП зобов`язаний повідомити на своєму офіційному вебсайті, так і в електронній формі з використанням електронного підпису (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено законом) за допомогою Сервісу, який забезпечує юридично значимий електронний документообіг між Сторонами та знаходиться в мережі Інтернет за посиланням: https://online.ua.energy/. Один документ повинен бути підписаний обома Сторонами у один і той самий спосіб (в залежності від форми документа) (п. 10.4).

На виконання умов договору, в період з січня по червень (включно) 2024 року НЕК «Укренерго» надало ТОВ "Волиньелектрозбут" послуги передачі електричної енергії, що оформлено такими актами приймання передачі Послуги та актами коригування до актів приймання-передачі Послуги:

- Акт приймання-передачі Послуги № ПРА-0001767 за січень 2024 року на суму 75510678,65 грн.;

- Акт приймання-передачі Послуги № ПРА-0002286 за лютий 2024 року на суму 63006238,33 грн.;

- Акт приймання-передачі Послуги № ПРА-0002839 за березень 2024 року на суму 61682148,91 грн.;

- Акт приймання-передачі Послуги № ПРА-0003357 за квітень 2024 року на суму 52358123,38 грн.;

- Акт приймання-передачі Послуги № ПРА-0003869 за травень 2024 року на суму 49968895,43 грн.;

- Акт приймання-передачі Послуги № ПРА-0004389 за червень 2024 року на суму 44210740,32 грн.;

- Акт коригування № ПРА_К-0004092 від 30 травня 2024 року до Акту приймання передачі Послуги № ПРА-0001767 від 31 січня 2024 року на суму 696 936,66 грн.;

- Акт коригування № ПРА_К-0004752 від 13 червня 2024 року до Акту приймання передачі Послуги № ПРА-0002286 від 29 лютого 2024 року на суму 210 517,59 грн.;

- Акт коригування № ПРА_К-0005477 від 25 червня 2024 року до Акту приймання передачі Послуги № ПРА-0002839 від 31 березня 2024 року на суму 944 521,19 грн.;

- Акт коригування № ПРА_К-0006120 від 04 липня 2024 року до Акту приймання передачі Послуги № ПРА-0003357 від 30 квітня 2024 року на суму 612 522,34 грн.;

- Акт коригування № ПРА_К-0006620 від 9 липня 2024 року до Акту приймання передачі Послуги № ПРА-0003869 від 31 травня 2024 року на суму 508 402,73 грн.

Відповідачем отримані послуги не заперечуються.

У той же час відповідач, в порушення своїх договірних зобов`язань, несвоєчасно оплачував надані послуги за вказаний період.

Відповідачем було сплачено позивачу за послуги з передачі електричної енергії за 2024 рік згідно платіжних інструкцій (а.с. 67-72 на звороті), а саме:

- №61160 від 25.03.2024 на суму 115 557,82 грн;

- №716 від 29.02.2024 на суму 4 000 000 грн;

- №60088 від 29.02.2024 на суму 45 000 000 грн;

- №61130 від 20.03.2024 на суму 55 000 000 грн;

- №62415 від 19.04.2024 на суму 10 000 000 грн;

- №63820 від 30.04.2024 на суму 64 000 000 грн;

- №63824 від 30.04.2024 на суму 1 000 000 грн;

- №67240 від 28.06.2024 на суму 21 200 000 грн;

- №70098 від 31.07.2024 на суму 52 000 000 грн;

- №2006 від 30.08.2024 на суму 49 500 000 грн;

- №2055 від 30.09.2024 на суму 84 800 000 грн.

У зв`язку із несвоєчасним виконання відповідачем своїх зобов`язань позивачем нараховано відповідачу 3 662 583,09 грн інфляційних втрат та 1 598 210,78 грн 3% річних.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Пунктом 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Закон України "Про ринок електричної енергії" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Згідно із ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

У відповідності до ч. 55 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії", оператор системи передачі - юридична особа, відповідальна за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 33 Закону України Про ринок електричної енергії оператор системи передачі має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги з передачі.

Згідно із ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції - це додаткова сума, яка сплачується боржником і за своєю правовою природою є самостійним засобом захисту цивільного права кредитора у грошових зобов`язань і спрямована на відшкодування його збитків, заподіяних знеціненням грошових коштів внаслідок інфляційних процесів в державі. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державною службою статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд здійснивши власний розрахунок, дійшов висновку, що нараховані позивачем згідно долученого до позовної заяви розрахунку, 3662583,09 грн інфляційних втрат та 1598210,78 грн 3% річних підставні та підлягають до стягнення з відповідача у відповідності до ст. 625 ЦК України.

При цьому судом враховано, що у позовній заяві позивачем допущено описку в частині розміру 3% річних, зокрема помилково зазначено 1602345,34 грн замість 1598210,78 грн, як це вказано у розрахунку 3% річних.

Щодо доводів відповідача про те, що при перевірці нарахування позивачем інфляційних втрат щодо розрахункових періодів березень (факт лютого 2024 року), травень 2024 року (факт квітня 2024 року) не враховано правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19, а тому розмір інфляційних втрат за весь період прострочення становить 3 168 938,52 грн, а не 3 662 583,09 грн суд зазначає таке.

Так, у пунктах 25 та 26 постанови Об`єднаної палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 викладені такі правові висновки: сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі бухгалтерські програми розрахунку інфляційних. Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не вбачає необхідності відступу від такого способу розрахунку інфляційних збитків у порядку статті 625 ЦК України, оскільки він не суперечить зазначеній нормі права та законодавству, яке застосовується при розрахунку інфляційних збитків.

Як встановлено судом щодо послуг за лютий 2024 року прострочення оплати фактичного обсягу послуг тривало у березні 2024 року з 16 до 31 березня, тобто 16 днів більше півмісяця (більше 15 днів).

Щодо послуг за квітень 2024 року прострочення оплати фактичного обсягу послуг тривало у травні 2024 року з 16 до 31 травня, тобто 16 днів більше півмісяця (більше 15 днів).

Верховний Суд у постанові від 03.07.2023 у справі №910/7722/23 зазначив, що при частковому погашенні боргу застосовується правило, за яким у розрахунковому місяці від загальної суми боргу, помноженої на індекс інфляції у цьому місяці, віднімається сума погашення. Залишкова заборгованість продовжує слугувати невиконаним грошовим зобов`язанням, на яке до моменту фактичного виконання можуть нараховуватися інфляційні втрати (п.47).

Натомість, висновки, викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19, підлягають застосуванню в разі повного погашення боргу, що припадає на неповний місяць (з 1 до 15 числа відповідного місяця), а також у разі виникнення боргу в неповному місяці (якщо строк виконання грошового зобов`язання припадає з 16 до 31 числа відповідного місяця). За таких обставин інфляційна складова боргу не нараховується (п.48).

Якщо ж у конкретному місяці сума боргу зменшується лише частково (на певну суму), і надалі борг продовжує існувати, підстави для ненарахування інфляції за цей місяць відсутні. Зворотне означало б, що боржник, який щомісяця з 1 до 15 числа формально сплачує кредитору частину боргу (яка може бути незначною порівняно із загальною сумою боргу), повністю звільняється від обов`язку сплати інфляційних втрат з їх виключенням зі складу грошового зобов`язання (п.49).

Отже, згідно з урахуванням усталеної позиції Верховного Суду, позивач правильно врахував індекс інфляції за березень та травень 2024 щодо розрахункових періодів лютого, квітня 2024 року.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.08.2025 №903/397/25.

За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 1 598 210,78 грн 3% річних, 3 662 583,09 грн інфляційних втрат є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 63 129,53 грн слід покласти на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 74, 76-80, 86, 129, 130, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» (вул. Лесі Українки, буд. 16-А, м. Луцьк, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (вул. Симона Петлюри, буд. 25, м. Київ, ) 1 598 210,78 грн 3% річних, 3 662 583,09 грн інфляційних втрат та 63 129,53 грн витрат по сплаті судового збору, а всього: 5323923,40 грн (п`ять мільйонів триста двадцять три тисячі дев`ятсот двадцять три грн 40 коп).

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. ст. 255, 256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення складено 22.09.2025.

Суддя С. В. Бідюк