РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.09.2025Справа № 910/6157/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ ТЕНТ ЮА»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ ДІ КОНСТРАКШН»

про стягнення 688848,97 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ ТЕНТ ЮА» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ ДІ КОНСТРАКШН» про стягнення 688848,97 грн.

Позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, обґрунтовані тим, що відповідачем порушено умови укладеного між сторонами Договору №05/04-2024В від 05.04.2024 в частині повної та своєчасної оплати виконаних робіт (наданих послуг), внаслідок чого за відповідачем наявна заборгованість у розмірі 500000 грн, яку позивач просить суд стягнути з відповідача. Окрім того, позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 60546,97 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив. Визначено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

Копія зазначеної ухвали була отримана відповідачем 06.06.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №893.

Проте відповідач в установлений строк відзиву на позов не подав, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направив.

Таким чином, суд вказує на те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05.04.2024 між позивачем (далі - Виконавець) та відповідачем (далі - Замовник) укладено Договір №05/04-2024В (далі - Договір), від повно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання по виготовленню та монтажу тентового накриття з тканини ПВХ та супутніх комплектуючих, на металоконструкцію Замовника, на об`єктів, що знаходиться за адресою: Чернігівська обл, м. Корюківка, вул. Заводська, 3, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити роботи (товар) на умовах даного Договору. (п.1.1. Договору)

Відповідно до п.2.2. Договору загальна суму Договору складає 2632884 грн включно з ПДВ.

Замовник проводить оплату згідно виставленого рахунку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця в такі строки: оплату вартості тентового накриття на металоконструкцію, що становить 1878582 грн з ПДВ, Замовник перераховує на розрахунковий рахунок Виконавця протягом 5 банківських днів з дня підписання Договору; остаточна оплата вартості робіт, а саме монтаж тентового накриття, що становить 754302 грн з ПДВ, Замовник перераховує на розрахунковий рахунок Виконавця протягом 5 банківських днів після підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт. (п.2.3. Договору)

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

На виконання умов Договору позивачем було поставлено товар (виконано роботи), а відповідачем прийнято на загальну суму 2632884? грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами надання послуг №15 від 16.01.2025 на суму 754302 грн (монтаж та доставка тентового накриття), №14 від 08.01.2025 на суму 1878582 грн (виготовлення тентового накриття).

Вказані акти підписані представниками позивача та відповідача без претензій та зауважень.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 527 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Судом встановлено, що строк виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за вищевказаними документами є таким, що настав.

Проте, відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань, здійснив лише часткову оплату поставленого товару (виконаних робіт) на загальну суму 2132884 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями №216 від 10.04.2024 на суму 1878582 грн; №56 від 14.02.2025 на суму 126000 грн; №274 від 05.08.2025 на суму 128302 грн.

Доказів оплати відповідачем поставленого товару (виконаних робіт) на суму 500000 грн матеріали справи не містять.

Оскільки, наявність заборгованості підтверджено наявними доказами у матеріалах справи в повному обсязі, за відсутності у матеріалах справи доказів її оплати, суд приходить до висновку, щодо наявності підстав для стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 500000 грн.

Щодо заявлених позивачем до стягнення пені, судом встановлено наступне.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. (частина 3 статті 549 ЦК України).

Відповідно до п.4.3. Договору у разі несвоєчасної або неповної оплати за виконані роботи (поставлений товар), несвоєчасного виконання робіт, надання товару або необґрунтованої відмови в прийманні робіт товару більш ніж на 5-ть робочих днів, винна сторона сплачує іншій стороні пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен робочий день (починаючи з 6-го дня) включно день виконання робіт, приймання робіт або надання товару.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, судом встановлено, що наданий розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства, умовам Договору та є арифметично вірним, а тому позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин.

Враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі, з урахуванням коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору за подання до суду процесуальних документів в електронній формі.

Щодо вимоги позивача про покладення на відповідачів витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч. 3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Позивачем, на підтвердження факту надання правничої допомоги до матеріалів справи додано, зокрема, Договір про надання правничої допомоги №13/05/2025 від 13.05.2025, акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 15.05.2025 на суму 10000 грн, рахунок на оплату №11 від 15.05.2025 на суму 10000 грн, платіжну інструкцію №890 від 16.05.2025 на суму 10000 грн.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги рівень складності справи, розмір заявлених позовних вимог, об`єм та вид роботи проведеної адвокатом, а також враховуючи повне задоволення заявлених позовних вимог, суд зазначає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката є обґрунтованими та підлягають задоволенню у розмірі 10000 грн.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ ДІ КОНСТРАКШН» (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д, корпус «з»; ідентифікаційний код 43331163) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ ТЕНТ ЮА» (03164, м. Київ, вул. Наумова Генерала, буд. 1; ідентифікаційний код 44901057) суму заборгованості у розмірі 500000 (п`ятсот тисяч) грн, пеню у розмірі 60546 (шістдесят тисяч п`ятсот сорок шість) грн 97 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 6726 (шість тисяч сімсот двадцять шість) грн 56 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання: 18.09.2025.

Суддя Я.В. Маринченко