УХВАЛА

м. Київ

23.09.2025Справа № 910/11758/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства "Комінбанк" до 1. ОСОБА_1 , 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "ТПК Промінвест", 3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтермет-2009" та 4. Товариства з обмеженою відповідальністю "ТПП Алди", за участі третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Данко" про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідачів та третьої особи про стягнення заборгованості за договорами поруки, укладеними в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами, укладеними між позивачем та третьою особою та звернення стягнення на предмет застави, в розмірі 56 610 245,81 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачами своїх зобов`язань за Договором № 138/19 про відкриття мультивалютної відновлювальної кредитної лінії від 13.09.2019 року, Генеральним кредитним договором № 70/22 від 29.07.2022 року та за Додатковим договором № 70/22-1 від 29.07.2022 року про відкриття відновлювальної кредитної лінії за програмою "Доступні кредити 5-7-9" до Генерального кредитного договору № 70/22 від 29.07.2022 року.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для її повернення, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Зазначеною нормою процесуального закону передбачено право позивача пред`явити позов до кількох відповідачів, об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин.

Під позовною вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який одночасно є способом захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що заявлена до стягнення загальна сума заборгованості виникла внаслідок правовідносин за Договором № 138/19 про відкриття мультивалютної відновлювальної кредитної лінії від 13.09.2019 року, Генеральним кредитним договором № 70/22 від 29.07.2022 року та за Додатковим договором № 70/22-1 від 29.07.2022 року про відкриття відновлювальної кредитної лінії за програмою "Доступні кредити 5-7-9" до Генерального кредитного договору № 70/22 від 29.07.2022 року.

Відтак підставами даного позову є два окремих договори, які становлять самостійні предмети розгляду.

Так, судом має бути надана правова оцінка кожному з них, відповідність їх вимогам закону, мають бути встановлені обставини щодо виконання/невиконання відповідачем зобов`язань за кожним договором; наявність/відсутність підстав для стягнення заборгованості за кожним договором; встановлення сум заборгованості тощо.

Відповідно до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Судом встановлено, що Договір про відкриття мультивалютної відновлювальної кредитної лінії від 13.09.2019 року, Генеральний кредитний договір № 70/22 від 29.07.2022 року та Додатковий договір № 70/22-1 від 29.07.2022 року про відкриття відновлювальної кредитної лінії за програмою "Доступні кредити 5-7-9" до Генерального кредитного договору № 70/22 від 29.07.2022 року хоч і мають схожий предмет, проте мають різне коло доказів, відтак норми статті 173 Господарського процесуального кодексу України в даному випадку не можуть бути застосовані.

За таких обставин суд вважає, що позивачем при поданні позову було порушено правила статті 173 Господарського процесуального кодексу України щодо об`єднання позовних вимог, оскільки підставами даного позову є два окремі господарські договори, які становлять самостійні предмети розгляду, кожен з яких має окреме коло доказів, а відтак сумісний розгляд таких позовних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та ускладнить вирішення спору, що свідчить про порушення правил об`єднання позовних вимог.

Наведене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 08.10.2019 року в справі № 910/7680/19 та від 20.01.2021 року в справі № 914/2172/20.

Згідно з пунктом 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Відповідно до частини 8 статті 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись статтями 173, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в порядку розділу IV ГПК України.

Суддя С.О. Чебикіна