ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" вересня 2025 р.Справа № 924/981/25

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Грамчука І.В.,

розглянувши заяву Дочірнього підприємства "Ланквітцер-Україна" (вх.№05-07/196 від 22.09.2021) про видачу судового наказу,

встановив: 22.09.2025 на адресу Господарського суду Хмельницької області надійшла заява Дочірнього підприємства "Ланквітцер-Україна" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «КМ Факторі» 256507,59 грн основної заборгованості, 5372,63 грн 3% річних, 14840,21 грн інфляційних втрат, 17906,80 грн пені за договором поставки №15/9924 від 09.09.2024р.

Розглянувши подану заяву з доданими до неї документами, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу в частині стягнення 17906,80 грн пені з врахуванням наступного.

Положеннями ст. 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, та в разі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Отже, з аналізу вказаних норм закону слідує, що пеня за своєю правовою природою є не грошовою заборгованістю за договором, а видом штрафних санкцій, які сторона сплачує у разі невиконання/неналежного виконання свого грошового зобов`язання.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розглянувши подані заявником матеріали, суд зазначає, що в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги про стягнення пені, яка за своєю правовою природою не є вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором та не підлягає розгляду в порядку наказного провадження.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу за вимогою про стягнення 17906,80 грн пені.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись статтями 152, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У заяві Дочірнього підприємства "Ланквітцер-Україна" (вх.№05-07/196 від 22.09.2021) про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «КМ Факторі» 17906,80 грн пені за договором поставки №15/9924 від 09.09.2024р. відмовити.

Ухвала набрала законної сили 23.09.2025р. та може бути оскаржена протягом 10 днів до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку визначеному ст.256 ГПК України.

Суддя І.В. Грамчук

Видруковано прим.:

1- до матеріалів справи.

2- заявнику до Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

3- боржнику (31000, Хмельниницька область, Хмельницький район, м.Красилів, вул.Центральна, будинок, 16) - реком. з повідомл. про вруч.