ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16 вересня 2025 року Справа № 910/9566/24
Господарський суд Волинської області у складі:
головуючого судді Гарбара Ігоря Олексійовича
секретар судового засідання Гандзілевська Яна Вікторівна
за відсутністю представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення по справі № 910/9566/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АС Ресурс до Товариства з обмеженою відповідальністю Вест Кард про стягнення 2688955,01 грн,
02.08.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю АС Ресурс до Товариства з обмеженою відповідальністю Вест Кард про стягнення 2688955,01 грн, з яких: 2151164,01 грн збитків, завданих неналежним виконанням договору поставки партіями з використанням паливних карток від 10.06.2021 №040412-10/06/21-ПК2587, 537791 грн штрафу.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2024 позовну заяву з додатками передано за підсудність до Господарського суду Волинської області.
Ухвалою суду від 26.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Рішенням Господарського суду Волинської області від 08.11.2024, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2025, у задоволенні позову відмовлено з підстав недоведеності наявності в діях відповідача всіх елементів, що утворюють склад цивільного правопорушення, для покладання на постачальника відповідальності у виді відшкодування збитків, зокрема, позивачем не доведено дійсного та реального розміру завданих позивачу збитків, причинно-наслідкового зв`язку між діями ТОВ "Вест Кард" і реальними збитками покупця.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.04.2025 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АС Ресурс" задоволено частково. Рішення Господарського суду Волинської області від 08.11.2024 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2025 у справі №910/9566/24 скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 2151164,01 грн збитків. Справу № 910/9566/24 передано на новий розгляд у цій частині позову до Господарського суду Волинської області. У решті позовних вимог рішення Господарського суду Волинської області від 08.11.2024 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2025 у справі №910/9566/24 залишено без змін.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2025 справу №910/9566/24 розподілено на розгляд судді Гарбару І.О.

Ухвалою суду від 23.05.2025 прийнято справу до провадження. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 17.06.2025 на 10:45 год. Запропоновано сторонам в строк до 06.06.2025 надати суду письмові пояснення з врахування вказівок, викладених у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 15.04.2025 у справі №910/9566/24.

Рішенням суду від 02.09.2025 позов задоволено та постановлено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Вест Кард на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АС Ресурс» збитки в розмірі 2151164,01 грн, а також 122616,42 грн витрат по сплаті судового збору (в т.ч.: за подання позовної заяви до ГСВО в розмірі 32267,46 грн, апеляційної скарги до ПЗАГС в розмірі 38720,96 грн, грн та касаційної скарги до ВС в розмірі 51628,00 грн).

05.092025 представник позивача сформував в системі «Електронний суд» заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому просить суд Ухвалити додаткове рішення у справі №910/6969/24 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Кард» на користь ТОВ «АС РЕСУРС» витрат на правничу допомогу в розмірі 115 000 (сто п`ятнадцять тисяч) гривень 00 коп. та судових витрат у розмірі 213 794 (двісті тринадцять тисяч сімсот дев`яносто чотири) гривні 69 коп.

Ухвалою суду від 08.09.2025 заяву про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження. Заяву до розгляду призначено на 16.09.2025 о 11:15 год. Запропоновано відповідачу до 12.09.2025 подати мотивовані письмові пояснення, в яких викласти свою позицію стосовно заявлених позивачем вимог про стягнення витрат на правову допомогу та направити останні на адресу суду та позивача, докази надіслання надати суду.

09.06.2025 представник позивача Красносільський М.І. сформував в системі «Електронний суд» заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у підсистемі відеоконферензв`язку ЄСІТС з підтвердженням особи представника із застосуванням електронного підпису.

Ухвалою суду від 09.9.2025 заяву представника позивача Красносільського М.І. про участь у судовому засіданні, що призначене на 16.09.2025 о 11:15 год. по справі №910/9566/24 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), задоволено. Попереджено представника позивача Красносільського М.І., що відповідно до ч.5 ст.197 ГПК України, ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, його представник, який подав відповідну заяву, крім випадку коли суд після призначення судового засідання чи під час такого засідання втратив технічну можливість забезпечити проведення відеоконференції.

12.09.2025 представник відповідача сформував в системі «Електронний суд» клопотання про зменшення розміру судових витрат до загальної суми 20000,00 грн. Відмовити у задоволені вимоги про стягнення з Відповідача судових витрат у розмірі 213794, 69 грн. Розгляд заяви здійснювати без участі ТОВ «ВЕСТ КАРД» за наявними в матеріалах справи документами.

Представник позивача Красносільський М.І. на відеозв`язок вийшов, однак у зв`язку з технічними проблемами з обладнанням мікрофону у представника позивача звукозапис/відеозапис не здійснювався.

Суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні рівні умови сторонам для представлення своєї правової позиції та надання доказів і вважає за можливе розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

У статті 244 ГПК України, визначено, що суд ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

З доводів позивача слідує, що 02.09.2025 Господарським судом Волинської області позовні вимоги Позивача задоволено повністю в частині позовних вимог про стягнення 2151164,01 грн збитків.

12.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АС РЕСУРС» та адвокатом Красносільським Максимом Ігоровичем укладений договір про надання правничої допомоги (надалі іменується «Договір»).

Відповідно до додатку № 1 до Договору: за представництво та захист законних інтересів Клієнта в Господарському суді Волинської області, складання позовної заяви, консультування, випрацювання правової позиції, збір документів, підготування процесуальних документів, безпосередню участь в судовому засіданні тощо, Клієнт взяв на себе зобов`язання сплатити гонорар у розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень протягом 30 днів після набрання рішенням суду законної сили.

Згідно додатку № 2 до Договору: за представництво та захист законних інтересів Клієнта в Північно-західному апеляційному господарському суді, складання апеляційної скарги, консультування, випрацювання правової позиції, підготування додаткових пояснень та документів, безпосередню участь у судовому засіданні тощо, Клієнт взяв на себе зобов`язання сплатити гонорар у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень протягом 30 днів після набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до додатку № 3 до Договору: за представництво та захист законних інтересів Клієнта в Касаційному господарському суді Верховного Суду, підготовку касаційної скарги, консультування, випрацювання правової позиції, збирання документів, підготовку процесуальних заяв і пояснень, безпосередню участь у судовому засіданні тощо, Клієнт взяв на себе зобов`язання сплатити гонорар у розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень протягом 30 днів після набрання рішенням суду законної сили.

У відповідності до додатку № 4 до Договору: за представництво та захист законних інтересів Клієнта в Господарському суді Волинської області при новому розгляді, підготовку додаткових пояснень, заяв і клопотань, консультування, участь у судовому засіданні тощо, Клієнт взяв на себе зобов`язання сплатити гонорар у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень протягом 30 днів після набрання рішенням суду законної сили.

Факт надання обумовленої Договором правничої допомоги підтверджується актом про надання правничої допомоги від 03.09.2025 року.

Відповідно до акту виконаних робіт, погоджених ТОВ «АС РЕСУРС», розмір понесених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, становить 115000,00 гривень, які ТОВ «АС РЕСУРС» зобов`язується сплатити на рахунок адвоката Красносільського Максима Ігоровича протягом 30 днів після набрання рішенням суду законної сили.

Окрім основних зобов`язань щодо сплати гонорару адвоката, під час подання позовної заяви Позивачем надано детальний передній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач фактично поніс та які обґрунтовано очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи в судовому порядку:

-сума судового збору за подачу позовної заяви до господарського суду становить 40334,33 грн, що розраховується відповідно до діючих ставок судового збору, встановлених законодавством України.

-позивачем були понесені витрати на підготовку та проведення судової економічної експертизи № 17/02/1-24 від 01 травня 2024 року загальною вартістю 54 524,16 грн.

До складу цих витрат входить безпосередньо вартість проведення експертизи, підготовка додатків до експертного висновку, укладення договору на проведення експертизи, виставлення рахунку на оплату та документальне підтвердження факту сплати коштів за надані послуги.

-додатково було укладено договір на проведення незалежної оцінки № 1126 від 30 травня 2025 року між ТОВ «АС РЕСУРС» та Житомирською торгово-промисловою палатою. Вартість підготовки експертного заключення в рамках даного договору становила 6 000 грн.

- за подання апеляційної скарги було сплачено судовий збір у розмірі 48 401,20 грн, а за подання касаційної скарги до Верховного Суду було сплачено 64 535,00 грн.

Таким чином, загальна сума судових витрат, понесених та очікуваних Позивачем у зв`язку з розглядом справи, становить 213794,69 грн (двісті тринадцять тисяч сімсот дев`яносто чотири гривні 69 копійок), що включає всі вищезазначені статті витрат.

Як слідує з доводів відповідача, позовні вимоги ТОВ «АС РЕСУРС» про стягнення 2688955,01 грн., з яких: 2151164 грн. 01 коп. збитків та 537791 грн. 00 коп. штрафу було задоволено лише частково, а не повністю.

Так, Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.04.2025 було ухвалено остаточне судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення 537 791 грн. штрафу. Наведене виключає підстави для розподілу судових витрат позивача в частині позовних вимог про стягнення 537 791 грн. штрафу.

Натомість ТОВ «АС РЕСУРС» у заяві про ухвалення додаткового рішення просить стягнути з ТОВ «ВЕСТ КАРД» витрати на професійну правничу допомогу адвоката в загальній сумі 115000,00 грн та судові витрати у розмірі 213 794, 69 грн. безпідставно не розмежовуючи при цьому суми витрат у частині позовних вимог про стягнення 537 791 грн штрафу, остаточне судове рішення про відмову в задоволенні яких Верховним Судом було ухвалено на користь Відповідача, та суми витрат у частині позовних вимог про стягнення 2 151164,01 грн збитків. А тому, в порушення пункту 2 частини 1 та пункту 3 частини 4 статті 129 ГПК України, розмір судових витрат заявлений до відшкодування позивачем не відповідає пропорційному співвідношенню суми збитків (2 151164,01 грн) із загальною ціною позову в цій справі (2 688 955,01 грн., тобто є непропорційним розміру задоволених позовних вимог.

Вимоги позивача, в частині відшкодування витрат на оплату судового збору, не підлягають задоволенню, оскільки рішенням господарського суду Волинської області від 02.09.2025 здійснено розподіл судових витрат, зокрема стягнуто з ТОВ «Вест Кард» на користь ТОВ «АС Ресурс» 122616,42 грн. витрат по сплаті судового збору (в т.ч.: за подання позовної заяви до ГСВО в розмірі 32267,46 грн, апеляційної скарги до ПЗАГС в розмірі 38720,96 грн, грн та касаційної скарги до ВС в розмірі 51628,00 грн).

Вказує, що в позовній заяві Позивачем надано попередній розрахунок суми судових витрат де зазначено, що розмір судових витрат, який Позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи складається з 40 334,33 грн судового збору, 80000,00 грн витрат на правничу допомогу та 54524,16 грн. витрат на підготовку експертного висновку.

Однак, згідно п.3 додатку №1 від 20.07.2024 до договору про надання правничої допомоги від 12.07.2024 (далі Договір) гонорар адвоката за представництво та захист інтересів клієнта в Господарському суді Волинської області становить 25000,00 грн.

В касаційній скарзі Позивачем надано попередній розрахунок суми судових витрат де зазначено, що розмір судових витрат, який Позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції складається з 40000,00 грн витрат на правничу допомогу та 64535,00 грн. судового збору.

У заяві позивач просить стягнути з Відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 115000,00 грн. та судові витрати у розмірі 213794,69 грн, що не відповідає попереднім розрахункам Позивача та перевищує попередньо зазначені суми.

Вважає, що Позивачем не подано попереднього розрахунку суми судових витрат, які ТОВ «АС РЕСУРС» планувало понести у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, як і не подано попереднього розрахунок суми судових витрат, які позивач очікував понести при новому розгляді справи судом.

Доводить, що станом на дату подання позовної заяви, був підписаний додаток №1 від 20.07.2024 до Договору; на дату подання апеляційної скарги підписаний додаток №2 від 10.11.2024 до Договору; на дату подання касаційної скарги додаток №3 від 25.01.2025 до Договору; а на 05.06.2025 (дату подання додаткових пояснень при новому розгляді справи), -Додаток №4 від 20.04.2025 до Договору. Тобто позивачу, при поданні зазначених вище процесуальних документів, було достеменно відомо розмір його витрат на правничу допомогу, понесених на відповідній стадії судового розгляду справи, а відтак позивач мав можливість заявити їх розмір в попередньому розрахунку.

Окрім того, позивач не зазначав в попередніх розрахунках судових витрат, що очікує понести витрати на проведення оцінки згідно договору №1126 від 30.05.2025 в розмірі 6000,00 грн.

Враховуючи наведене, просить відмовити у відшкодуванні 6000,00 грн. витрат на проведення незалежної оцінки та у відшкодуванні 50000,00 витрат на правничу допомогу, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції і при новому розгляді справи Господарським судом Волинської області (30000,00 +20000,00).

Вважає, що заяву та докази на підтвердження судових витрат надіслано суду 05.09.2025 року, тобто, після ухвалення рішення суду (02.09.2025р.). Таким чином, заяву про розподіл судових витрат та докази їх понесення суду першої інстанції було подано поза межами строку, встановленого статтею 129 ГПК України

Відповідач проаналізувавши договір про надання правничої допомоги №12/07-2024 від 12.07.2024 та додатки до нього №1 від 20.07.2024, №2 від 10.11.2024, №3 від 25.01.2025, №4 від 20.04.2025 вважає, що встановлений розмір гонорару адвоката є непропорційним складності справи та обсягу фактично наданих послуг, особливо з урахуванням результату розгляду справи - часткового задоволення позову.

Доводить, що Позивач безпідставно просить відшкодувати вартість послуг, зазначених в акті про надання правничої допомоги від 03.09.2025, таких як:

- складання та подання позовної заяви до господарського суду Волинської області оскільки таку послугу не було надано, а позовна заява не була подана до господарського суду Волинської області. Згідно п. 3 додатку №1 від 20.07.2024 договору про надання правничої допомоги №12/07-2024 від 12.07.2024 гонорар становить 25 000,00 грн за представництво та захист інтересів клієнта в Господарському суді Волинської області (в тому числі за складання і подання позовної заяви). Однак, як вбачається з матеріалів даної справи позовну заяву було подано не до господарського суду Волинської області, а до Господарського суду міста Києва, тобто з порушенням правил територіальної підсудності;

- розробка правової позиції, збір і систематизація документів, надання консультацій оскільки надання таких послуг охоплюється послугою зі складання та подання позовної заяви, що свідчить про те, що Позивач помилково визначив такі послуги як окремі та самостійні, а не як складові частини послуги зі складання та подання позовної заяви;

- підготовка додаткових процесуальних документів оскільки, зокрема відповідь позивача на відзив відповідача було подано із пропуском строку, а в задоволенні клопотання про поновлення строку для подання відповіді на відзив було відмовлено;

- представництво та захист законних інтересів під час судових засідань оскільки у судовому засіданні господарського суду Волинської області 23.09.2024 представник позивача взагалі не приймав участі;

- підготовка додаткових пояснень та документів, розробка правової позиції, консультування -оскільки надання таких послуг охоплюється послугою зі складання та подання апеляційної скарги, що свідчить про те, що Позивач помилково визначив такі послуги як окремі та самостійні, а не як складові частини послуги зі складання та подання апеляційної скарги. Крім того, окремих додаткових пояснень у суді апеляційної інстанції представник Позивача не подавав;

- аргументація правової позиції, збирання та оформлення необхідних документів, підготовка процесуальних заяв і пояснень, консультування -оскільки надання таких послуг охоплюється послугою зі складання та подання касаційної скарги, що свідчить про те, що Позивач помилково визначив такі послуги як окремі та самостійні, а не як складові частини послуги зі складання та подання касаційної скарги;- підготовка та подання додаткових пояснень, заяв і клопотань при новому розгляді справи оскільки документу із назвою «додаткові пояснення» нормами ГПК України не передбачено. Такого документа немає серед документів по суті справи (ст. 161 ГПК України). Оцінювати (виконувати, враховувати) при новому розгляді справи висновки Верховного Суду має саме суд першої інстанції, а не учасники справи, тому письмові пояснення останніх не можуть мати жодного юридичного або доказового значення. А відтак, оплата послуг за підготовку такого документа є необґрунтованою.

Крім того, не може бути обґрунтованим включення до витрат на професійну правничу допомогу, вартість яких підлягає відшкодуванню, послуги з підготовки заяви про компенсацію витрат на правничу допомогу, оскільки така послуги не стосується підготовки до розгляду та самого процесу розгляду справи в суді. Так, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22 виснувала, про те, що заява про стягнення/розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.

Вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 115000 грн є неспівмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову, розмір заявлених до стягнення із відповідача у даній справі витрат на правничу допомогу є завищеним та не відповідає критерію розумності.

Щодо вимог про стягнення понесених позивачем витрат з проведення експертизи, зазначає таке.

Позивач просить відшкодувати витрати в розмірі 54 524,16 грн. на оплату висновку судового експерта №17/02/1-24 від 01.05.2024., що підготовлений на замовлення ТОВ «АФЕС РЕСУРС», як відповідача у справі №910/1389/23 для подання суду по справі №910/1389/23.

Отже, зі змісту спірних правовідносин слідує, що висновок судового експерта №17/02/1-24 від 01.05.2024 ТОВ «АФЕС РЕСУРС» замовлено для використання його у відносинах з Державною установою «Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України», а саме для подання до суду в межах розгляду справи №910/1389/23, а відтак витрати на отримання такого висновку не можуть бути віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом в суді справи №910/9566/24.

А тому, витрати на вказану експертизу не можуть вважатися такими, що були пов`язані з розглядом справи №910/9566/24, оскільки понесені відповідачем у справі №910/1389/23, саме у зв`язку із розглядом справи №910/1389/23.

Більше того, враховуючи положення п.1. ч.4. ст. 129 ГПК України, оскільки рішенням господарського суду міста Києва від 07.05.2024 у справі №910/1389/23 позов задоволено, то витрати на оплату експертного висновку №17/02/1-24 від 01.05.2024 в розмірі 54 524,16 грн. покладаються на ТОВ «АФЕС РЕСУРС», як відповідача у справі №910/1389/23.

Відтак, доводить, що вимоги Позивача про стягнення з ТОВ «ВЕСТ КАРД» 54524,16 грн витрат на оплату експертного висновку №17/02/1-24 від 01.05.2024, суперечать положенням ГПК України.

Вважає, що безпідставною є і вимога про відшкодування 6000,00 грн. витрат за проведення експертного заключення Житомирської торгово-промислової палати №В-1126 від 30.05.2025.

Експертне заключення Житомирської торгово-промислової палати №В-1126 від 30.05.2025 не є висновком експерта в розумінні ГПК України.

У позовній заяві при визначені вартості бензину А-95 ТОВ «АС Ресурс» використало дані веб сайту «wog.ua/ua/fuels», а суд в рішенні від 02.09.2025 дані веб-сайту «auto.ria.com/uk/toplivo/wog».

Як вбачається зі змісту експертного заключення Житомирської торгово-промислової палати №В-1126 від 30.05.2025 експертом проведено дослідження пред`явлених документів, консультації з фахівцями, вивчення ринку. Оскільки у цьому заключенні не зазначено змісту і обсягу досліджених документів і отриманих консультацій, фактично у експертному заключенні Житомирської торгово промислової палати №В-1126 від 30.05.2025 продубльовано інформацію з інтернет ресурсу https://index.minfin.com.ua/ua/markets/fuel/tm/wog/, який є загальнодоступним.

Отже, експертне заключення Житомирської торгово-промислової палати №В-1126 від 30.05.2025 не є ефективним в розумінні його доказового значення в межах цієї справи, оскільки фактична суть заключення зведена до повторення інформації з інтернет-ресурсу, що не потребує наявності спеціальних знань.

Відтак, витрати позивача у розмірі 6000,00 грн., пов`язані з проведенням експертного заключення Житомирською торгово-промисловою палатою №В-1126 від 30.05.2025 з власної ініціативи, не є такими, що були дійсно необхідними та неминучими, а тому вони не потребують відшкодування за рахунок Відповідача.

Обставини справи та висновки суду.

Щодо витрат по сплаті судового збору в суді першої, апеляційної та касаційної інстанції в розмірі 153270,53 грн, судом враховано наступне.

Згідно зі статтею 315 Господарського процесуального кодексу України за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції приймає постанову, у якій має бути зазначено, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Відповідно до частини 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, суд касаційної інстанції, здійснює новий розподіл судових витрат у справі лише у разі прийняття ним постанови про скасування чи зміну остаточного судового рішення суду першої (апеляційної) інстанції, прийнятого по суті заявлених вимог. При цьому, у випадках скасування касаційним судом рішення суду першої інстанції або постанови апеляційної інстанції з переданням справи на новий розгляд, судові витрати у справі, в тому числі й судовий збір, сплачений за подання апеляційної чи касаційної скарги, підлягають розподілу господарським судом, який вирішує спір по суті за результатами нового розгляду справи.

Рішенням Господарського суду від 02.09.2025 позов задоволено. Суд вирішив стягнути з ТОВ «Вест Кард» на користь ТОВ «АС Ресурс» збитки в розмірі 2151164,01 грн., а також 122616,42 грн. витрат по сплаті судового збору.

В рішенні від 02.09.2025 зазначено: «Оскільки при первісному розгляді справи, суд відмовив у стягненні 537791,00 грн штрафу, то в цій частині розмір судового збору покладається на позивача, а саме за розгляд в першій інстанції 8066,87 грн, за розгляд в апеляційній інстанції - 9680,24 грн, за розгляд в касаційній інстанції 12907,00 грн.

Таким чином, враховуючи положення ст. 129 ГПК України понесені позивачем суми сплаченого судового збору за подання позову до першої інстанції, апеляційної та касаційної скарг покладаються на відповідача (пропорційно до задоволених вимог) в розмірі 122616,42 грн, в т.ч.: за подання позовної заяви до ГСВО в розмірі 32267,46 грн, апеляційної скарги до ПЗАГС в розмірі 38720,96 грн, грн та касаційної скарги до ВС в розмірі 51628,00 грн».

Отже, з врахуванням викладеного, вимоги позивача, в частині відшкодування витрат на оплату судового збору в розмірі 153270,53 грн, не підлягають задоволенню, оскільки рішенням господарського суду Волинської області від 02.09.2025 здійснено розподіл судових витрат, зокрема стягнуто з ТОВ «Вест Кард» на користь ТОВ «АС Ресурс» 122616,42 грн. витрат по сплаті судового збору (в т.ч.: за подання позовної заяви до ГСВО в розмірі 32267,46 грн, апеляційної скарги до ПЗАГС в розмірі 38720,96 грн, грн та касаційної скарги до ВС в розмірі 51628,00 грн).

Щодо витрат за висновок експерта у розмірі 54524,16 грн, судом враховано наступне.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно ч.1 ст.124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

При подачі позову до суду позивач вказав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, в т.ч. витрати на підготовку експертного висновку в розмірі 54524,16 грн.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (п.4 ст.127 ГПК України).

У відповідності до п.п.2, 3 ст.98 ГПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз (п.1-2 ст.101 ГПК України).

У відповідності п.п.6,7, ст.101 ГПК України, Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права та обов`язки, що і експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. За заявою учасника справи про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, такий висновок судом до розгляду не приймається, якщо суд визнає наявність таких підстав.

Частина перша статті 1 Закону України «Про судову експертизу» визначає, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб (частина перша статті 71 цього Закону).

Пункт 1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5, передбачає, що підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи у випадках, передбачених законом, в якому обов`язково зазначаються її реквізити, номер справи або кримінального провадження або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об`єкти, що підлягають дослідженню.

Системний аналіз наведених положень процесуального законодавства дозволяє констатувати таке:

(1) витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат;

(2) висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи;

(3) у разі подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. При цьому інша сторона може подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, і в разі, якщо суд визнає наявність таких підстав, зазначений висновок не приймається судом до розгляду;

(4) при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду із позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи.

Як слідує з матеріалів справи, позивач оплатив проведення судової економічної експертизи на замовлення учасника господарської справи №910/1389/23 підготовлений для подання до суду №17/02/1-24 від 01.05.2024 у розмірі 54524,16 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №338 від 04.03.2024 (т.1, а.с.231) та актом здачі-приймання висновку експерта №1702/1-24 від 01.05.2024. Вказані докази подані до суду при подачі позовної заяви (т.1, а.с.230).

З доводів позивач слідує, що першочергово замовлення судової експертизи проводилось для її використання під час розгляду Господарським судом міста Києва справи № 910/1389/23, проте остання була отримана вже після проголошення судового рішення судом та під час розгляду справи №910/1389/23 до суду не подавалась та ним не оцінювалась, дана обставина підтверджується рішенням та постановою у справі №9101389/23.

Разом з цим, в даній справі Господарським судом у рішенні від 02.09.2025 встановлено, що висновок експерта від 01.05.2024 № 17/02/1-24 не містить будь-яких порушень положень законодавства та методології при його складенні, а відтак він є належним та допустимим доказом у справі, який узгоджується з іншими долученими до справи доказами як окремо, так і у їх сукупності.

Велика Палата ВС справі №712/4126/22 зазначила, що, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд ураховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта до чи після звернення позивача до суду з позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи.

Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Тому сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо суд урахував відповідний висновок експерта як доказ.

Відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалено судове рішення (особливо, якщо суд урахував відповідний висновок експерта як доказ), не узгоджується із засадами розумності, добросовісності, справедливості та правової визначеності, а також не забезпечує конструкцію передбачуваності застосування процесуальних норм, отже не є такою, що відповідає принципу верховенства права.

Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Тож сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо суд урахував відповідний висновок експерта як доказ.

З врахуванням вище викладеного, витрати за проведення експертизи в розмірі 54524,16 грн підлягають до стягнення з відповідача.

Щодо витрат за проведення незалежної оцінки у розмірі 6000,00 грн, судом враховано наступне.

Як слідує з матеріалів справи, ТОВ «АС РЕСУРС» при новому розгляді справи додаткового для підтвердження вартості пального у мережі АЗС «WOG», а саме бензину А-95 у розмірі 59,99 грн/л було проведено незалежну оцінку на підставі Договору про проведення незалежної оцінки №1126 від 30.05.2025 укладеного між ТОВ «АС РЕСУРС» та Житомирською торгово-промисловою палатою (т.3, а.с.121), за результатом чого було отримано експертне заключення №В-1126 від 30.05.2025 (т.3, а.с.122-123), згідно якого вищевказана роздрібна ціна на пальне у період з 25.06.2024 року по 26.08.2024 року (59,99 грн.) була незмінною.

Позивач на підставі виставленого рахунку №1126 від 30.05.2025 (т.3, а.с.124) оплатив 6000,00 грн за послуги надання експертизи, що підтверджується платіжною інструкцією №ПН4100976 від 02.06.2025 (т.3, а.с.126).

За змістом частин 1 та 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 123 ГПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Відповідно до ч. 4-7 статті 127 ГПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, вказані докази підтверджують понесення позивачем судових витрат на проведення незалежної оцінки у розмірі 6000,00 грн.

У відповідності до ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Разом з цим, при новому розгляді справи Позивачем не подано заяви, що ТОВ «АС «Ресурс» будуть заявлені додаткові витрати. Також, позивачем до судових дебатів не заявлено давний вид витрат, що підтверджується протоколом судового засідання..

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.

З рахуванням вищевикладеного, витрати в на проведення незалежної оцінки у розмірі 6000,00 грн до задоволення не підлягають.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 115000,00 грн, судом враховано наступне.

Як слідує з матеріалів справи, 12.07.2024 між ТОВ «АС Ресурс» та адвокатом Красносільським М.І. укладеного договір про надання правової (правничої) допомоги.

Згідно умов договору, Адвокат бере на себе зобов`язання з надання КЛІЄНТУ правової (правничої) допомоги та/або представництва прав, свобод та законних інтересів КЛІЄНТА в усіх державних органах та органах місцевого самоврядування; підприємствах, товариствах, установах, організаціях (їхніх органах) незалежно від підпорядкування та форм власності; у правоохоронних органах, у тому числі, але не виключно в усіх підрозділах Офісу Генерального прокурора. Міністерства внутрішніх справ та Національної поліції України та виключно з питань розгляду судових справ у всіх судових інстанціях та третейських судах з усіма правами, що надані законодавством України заявнику, скаржнику, кредитору, потерпілому, підозрюваному, обвинуваченому, захиснику, стороні, учаснику процесу (провадження, процедури), відповідачу, позивачу, третій особі, власнику арештованого, вилученого майна під час обшуків та тимчасових доступів до речей та документів тощо, власнику розміщених на рахунках у банківських установах коштів.

Повноваження АДВОКАТА на надання правової (правничої) допомоги за цим Договором підтверджуються ордером.

АДВОКАТ на підставі цього Договору має право представляти та/або здійснювати захист КЛІЄНТА, підписувати, подавати, отримувати будь-які документи, в тому числі поштову кореспонденцію (поштові перекази, посилки), заяви, клопотання, позови, скарги, адвокатські запити, запити про надання публічної інформації, тощо; засвідчувати та подавати копії документів; ознайомлюватися з матеріалами кримінальних проваджень та будь-яких інших справ незалежно від виду судочинства; збирати докази; приймати участь в судових засіданнях та засіданнях колегій та комісій, в проведенні слідчих (розшуковнх) дій та інших процесуальних діях, інших заходах під час досудового розслідування; отримувати вилучене та/або арештоване майно; припиняти повноваження інших представників наділених Клієнтом на підставі довіреностей та інших договорів; проводити переговори та будь-які інші юридично значимі дії за участю чи стосовно справ (питань) КЛІЄНТА.

Керуючись положеннями цього Договору та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», АДВОКАТ маг право доручати помічнику адвоката виконувати окремі завдання у справі, яка знаходяться у провадженні АДВОКАТА, в тому числі, але не виключно, отримувати інформацію про рух справ; подавати скарги, заяви, клопотання, в тому числі, про отримання копій судових рішень та виконавчих листів, наказів, отримувати їх; знайомитись з матеріалами справи шляхом копіювання та фотографування тощо, КЛІЄНТ має право передавати АДВОКАТУ документи, необхідні для виконання доручення КЛІЄНТА, при цьому відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документи, пов`язані з виконанням адвокатом цього договору, не підлягають оглядові, розголошенню чи вилученню без згоди адвоката.

КЛІЄНТ повинен невідкладно інформувати АДВОКАТА щодо інформації, документів, які стали Йому відомі та стосуються предмету Договору, можуть впливати на справи (питання) КЛІЄНТА.

Розмір винагороди вартості послуг за цим договором визначається сторонами у додаткових угодах.

Якщо інше не передбачено додатками до цього договору, цей договір поширюється на всі види правової (правничої) допомоги, що надається в інтересах клієнта.

Відповідно до додатку № 1 до Договору: за представництво та захист законних інтересів Клієнта в Господарському суді Волинської області, складання позовної заяви, консультування, випрацювання правової позиції, збір документів, підготування процесуальних документів, безпосередню участь в судовому засіданні тощо, Клієнт взяв на себе зобов`язання сплатити гонорар у розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень протягом 30 днів після набрання рішенням суду законної сили.

Згідно додатку № 2 до Договору: за представництво та захист законних інтересів Клієнта в Північно-західному апеляційному господарському суді, складання апеляційної скарги, консультування, випрацювання правової позиції, підготування додаткових пояснень та документів, безпосередню участь у судовому засіданні тощо, Клієнт взяв на себе зобов`язання сплатити гонорар у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень протягом 30 днів після набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до додатку № 3 до Договору: за представництво та захист законних інтересів Клієнта в Касаційному господарському суді Верховного Суду, підготовку касаційної скарги, консультування, випрацювання правової позиції, збирання документів, підготовку процесуальних заяв і пояснень, безпосередню участь у судовому засіданні тощо, Клієнт взяв на себе зобов`язання сплатити гонорар у розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень протягом 30 днів після набрання рішенням суду законної сили.

У відповідності до додатку № 4 до Договору: за представництво та захист законних інтересів Клієнта в Господарському суді Волинської області при новому розгляді, підготовку додаткових пояснень, заяв і клопотань, консультування, участь у судовому засіданні тощо, Клієнт взяв на себе зобов`язання сплатити гонорар у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень протягом 30 днів після набрання рішенням суду законної сили.

Факт надання обумовленої Договором правничої допомоги підтверджується актом про надання правничої допомоги від 03.09.2025 року.

Відповідно до акту виконаних робіт, погоджених ТОВ «АС РЕСУРС», розмір понесених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, становить 115000,00 гривень, які ТОВ «АС РЕСУРС» зобов`язується сплатити на рахунок адвоката Красносільського Максима Ігоровича протягом 30 днів після набрання рішенням суду законної сили.

У відповідності до розрахунку витрат на правничу допомогу на підставі договору від 12.07.2024 , який підписаний адвокатом 03.09.2025, загальна вартість послуг становить 115000,00 грн, а саме:

1.Складання та подання позовної заяви до Господарського суду Волинської області, розробка правової позиції, збір та систематизація необхідних документів, підготовка додаткових процесуальних документів (пояснень, заяв, клопотань тощо), надання консультацій з правових питань. Представництво та захист законних інтересів під час судових засідань 25000,00 грн.

2.Представництво та захист законних інтересів Клієнта в Північно-західному апеляційному господарському суді, складання та подання апеляційної скарги, консультування,

випрацювання правової позиції, збір документів, додаткових пояснень тощо 30000,00 грн.

3. Підготовка та подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду, формування та аргументація правової позиції, збирання та оформлення необхідних документів, підготовка процесуальних заяв і пояснень, консультування з питань судового захисту, безпосередня участь у судовому засіданні - 40000 00 грн.

4. Підготовка та подання додаткових пояснень, заяв і клопотань у справі, участь у судовому засіданні Господарському суді Волинської області при новому розгляді, забезпечення представництва та захисту прав і законних інтересів клієнта 20000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

При цьому, суд зазначає, що додаткове рішення (ухвала) є засобом доповнення змісту рішення суду, тобто виправлення його неповноти при незмінності усього змісту. Унормовані названою статтею процесуального закону підстави для його ухвалення є вичерпними та розширеному тлумаченню не підлягають.

За приписами ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Пунктом 4 ст. 129 ГПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у пункті 49 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року по справі №242/4741/16-ц).

Сторонами договору про надання правової допомоги визначено розмір та порядок обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати, так/або фіксованого розміру), що, в свою чергу, відповідає правовій позиції Верховного Суду, котра сформована у Постанові від 06 березня 2019 року по справі №922/1163/18.

У відповідності до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України. Зокрема, ст. 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Щодо попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат.

Частинами 1, 2 ст. 124 ГПК України унормовано, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст.124 ГПК України, попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У ГПК України закріплено вимогу для кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (стаття 124 ГПК України). Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою першої заяви по суті спору (як позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг, так і відзиву), оскільки з огляду на статтю 124 ГПК України попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому слід зауважити, що поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У постанові ВС від 14.02.2019 року у справі №916/24/18 зроблено висновок, «Зважаючи на положення про те, що суд апеляційної та касаційної інстанцій має вирішувати питання щодо розподілу судових витрат, здійснених у зв`язку з переглядом справи, Верховний Суд дотримується позиції, що особа має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, до суду тієї інстанції, в якій такі витрати були понесені».

ВС наголошує, що докази які стосуються розміру судових витрат подаються у суворо визначені кодексом строки: до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (ВС/КГС у справі №912/354/20 від 03.03.2021, №910/6360/20 від 13.05.2021).

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.

Кожна судова інстанція має вирішувати питання про розподіл судових витрат, тому за наведеними положеннями ст.124 ГПК особа має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду тієї інстанції, де такі витрати були понесені. Відповідний правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах від 14.02.2019 у справі №916/24/18, від 21.06.2022 у справі №908/574/20.

За вказаних обставин вирішення питання стосовно витрат, які позивач поніс у суді, має вирішуватися з урахуванням положень ч.2 ст.124 ГПК, а саме того, чи подавала особа відповідний розрахунок до цього суду.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивачем при подачі позову до суду був зазначений попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку з розглядом справи (т.1, а.с.14), а саме:

-40334,33 грн судовий збір за подачу позовної заяви;

- 8000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу ;

-54524,16 грн витрати на підготовку експертного висновку.

Як вбачається з апеляційної скарги (т.2, а.с.150-163) позивачем (скаржником) не було зазначено попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат на правову допомогу, також не було заявлено перед судовими дебатами, що підтверджується протоколом судового засідання та постановою Північно-західного апеляційного господарського суду (т.2, а.с.216-227).

При подачі касаційної скарги, позивач (скаржник) зазначив, що попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які ТОВ «АС Ресурс» поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи у касаційній інстанції становлять 104 534,93 грн, з яких 40 000 грн - витрати на професійну правничу допомогу (детальний опис якої буде надано за результатами розгляду справи) та 64 535,00 грн - судовий збір (т.3, а.с.14 на звороті).

З врахуванням вище викладеного, оскільки при апеляційному розгляді справи така заява позивачем (скаржником) подана не була, то вимога позивача стягнення з відповідача 30000,00 грн (Представництво та захист законних інтересів Клієнта в Північно-західному апеляційному господарському суді, складання та подання апеляційної скарги, консультування, випрацювання правової позиції, збір документів, додаткових пояснень тощо) до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати норми вказаної статті щодо поважності причин ненадання доказів стороною про понесені судові витрати під час розгляду справи, а також конкретні обставини справи, загальні засади господарського законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

У постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 зазначено, що у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі, у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності, суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року у справі № 346/2744/21.

Разом з цим, як слідує з матеріалів справи, позивачем долучено з заявою про ухвалення додаткового рішення в підтвердження понесених витрат на правничу допомогу додатки до договору, які датовані 20.07.2024, 10.11.2024, 25.01.2025, 20.04.2025 відповідно, які не було подано до судових дебатів.

Таким чином, необхідною підставою для ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат, після прийняття рішення по суті позовних вимог, є неможливість подання стороною з поважних причин доказів, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі.

Проте, представником позивача не зазначено про існування будь-яких поважних причин неможливості подання доказів про понесені або очікувані витрати на професійну правничу допомогу.

У подальшому, вже після ухвалення рішення, представником позивача до заяви про відшкодування судових витрат було додано додатки №№1-4 до договору про надання правничої допомоги від 12.07.2024, з яких слідує, що сума гонорару адвоката Красносільськолго М.І. становить 115000,00 грн.

Також, долучено розрахунок витрат на правничу допомогу від 03.09.2025 та акт надання правничої допомоги від 03.09.2025.

Разом з тим, відсутні посилання на докази, які виправдовували б неможливість складання та подання такого рахунку та акта до закінчення судових дебатів.

Враховуючи наведене, а саме те, що заява про ухвалення додаткового судового рішення не містить обґрунтування поважності причин неможливості подання доказів, що підтверджують розмір понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу, до закінчення судових дебатів тому в задоволенні заяви в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 13, 73-80, 123, 126, 129, 221, 236-240, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Вест Кард (вул.Яремчука Назарія,1, м.Луцьк, Волинська область, 43023, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АС Ресурс (вул.Амвросія Бучми, 5, м.Київ, 02152, ) 54524,16 грн витрат на підготовку експертного висновку.

3. В решті заяви відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Додаткове рішення виготовлено 22.09.2025.

Суддя Гарбар І. О.