ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"23" вересня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/2397/25
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "СК ЕНЕРДЖІ ГРУП" (Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАЛЬМІРА ЕНЕРДЖІ ГАЗ" (Відповідач) про стягнення 854 798,58 грн., з яких: основна суму боргу 750 000,00 грн.; пеня 40 767,12 грн; інфляційні витрати 15 086,25 грн; 3 % річних 3 945,21грн; 1% та 5 % штраф (п.5.6 Договору) 45 000,00 грн.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 01.09.2025р. задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СК ЕНЕРДЖІ ГРУП" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАЛЬМІРА ЕНЕРДЖІ ГАЗ"
11.09.2025р. до Господарського суду Одеської області надійшла заява від Позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "СК ЕНЕРДЖІ ГРУП" про прийняття судом додаткового рішення про стягнення з Відповідача судових витрат в сумі 80 000 грн.
Частинами 2, 3 ст.221 ГПК України, передбачено, що для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Відповідно до п.3 ч.1, ч.3 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
За таких обставин, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "СК ЕНЕРДЖІ ГРУП" від 11.09.2025р. за вх. № 2-1416/25 призначається до розгляду у судовому засіданні.
Ухвалою від 12.09.2025р., керуючись ст.ст. 221, 234 ГПК України, Суд прийняв заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СК ЕНЕРДЖІ ГРУП" про стягнення судових витрат до розгляду. Заяву призначити до розгляду в засіданні суду на 23.09.2025р.
Відповідач надав суду письмові пояснення (заперечення, мотивоване клопотання про зменшення суми) по суті поданої Позивачем заяви про стягнення судових витрат в сумі 80 000 грн. разом з відзивом, що надійшов 14.07.2025р. ( безпосередньо у тексті відзиву на позов), та окремим документом через систему Електронний суд 12.09.2025р.
Позивач у заяві про стягнення судових витрат по справі № 916/1943/25 просив розглянути дану заяву без участі представника.
Будь-яких додаткових пояснень проти заперечень Відповідача щодо зменшення розміру суми судових витрат станом на 23.09.2025р. до Суду не надходило, Позивачем не надавалось.
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги Позивача підлягають частковому задоволенню.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, Суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до приписів статей 123, 126, 129, 244 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. (ч. 1 ст. 126 ГПК України).
Згідно ч.2 ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Товариство з обмеженою відповідальністю "СК ЕНЕРДЖІ ГРУП" (Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАЛЬМІРА ЕНЕРДЖІ ГАЗ" (Відповідач) про стягнення 854 798,58 грн., з яких: основна суму боргу 750 000,00 грн.; пеня 40 767,12 грн; інфляційні витрати 15 086,25 грн; 3 % річних 3 945,21грн; 1% та 5 % штраф (п.5.6 Договору) 45 000,00 грн.
11.09.2025р. до Господарського суду Одеської області надійшла заява від Позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "СК ЕНЕРДЖІ ГРУП" про прийняття судом додаткового рішення про стягнення з Відповідача судових витрат в сумі 80 000 грн.
Дана заява обгрунтована наступним.
Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом
справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
08 вересня 2025 року Господарським судом Одеської області ухвалено рішення по справі № 916/2397/25.
Під час подання позовної заяви Позивач заявив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи у розмірі 80 000,00 грн., які складаються з витрат на професійну правничу допомогу
Фактичний розмір винагороди (гонорару) за надані послуги професійної правничої допомоги в рамках справи № 916/2397/25 в суді першої інстанції складає 80 000,00грн. (вісімдесят тисяч гривень 00 коп.), який в себе зокрема, але не виключно досудове та судове врегулювання спору, правовий аналіз документів, підготовка документів, написання заяв, супроводження розгляду позовної заяви у суді першої інстанції.
Відповідно до Додаткової угоди № 1 до договору № 17/04-2025 про надання професійної правничої допомоги від 01.05.2025 винагорода Адвокату за надані по Договору послуги визначається у фіксованому розмірі і не залежить від кількості годин витрачених адвокатом на надання таких послуг.
Позивач, керуючись ч. 8 ст. 129 ГПК України подав докази на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу, а саме:
- Договір про надання професійної правничої допомоги № 17/04-2025 від 01.05.2025р. та додаткова угода до нього.;
- Акт прийому-передачі наданих послуг;
- Платіжна інструкція (квитанція про сплату винагороди (гонорару)).
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 15, 42, 46, 123, 124, 126, 129, 221, 244 ГПК України, Позивач просить ухвалити додаткове судове рішення у справі № 916/2397/25 щодо розподілу судових витрат та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАЛЬМІРА ЕНЕРДЖІ ГАЗ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СК ЕНЕРДЖІ ГРУП» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 80 000,00 грн.
Суд зазначає, що для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторонни або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання наведених вище вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
У прохальній частині позову позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.
Відповідно до висновків Об`єднаної палати Верховного Суду, які викладено у його постанові від 3 жовтня 2019 р. у справі № 922/445/19, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідач заявляв про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до вимог ч.5 ст.126 ГПК України, та обгрунтував неспівмірність суми заявлених до стягнення витрат із обставинами, зазначеними у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, проти розміру витрат на професійну правничу допомогу заперечив.
Відповідно до ч. 4 та ч. 5 статті 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 5. ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідач ТОВ «ПАЛЬМІРА ЕНЕРДЖІ ГАЗ», заперечуючи проти розміру заявлених Позивачем витрат на правничу допомогу, заявляє, що розмір витрат на професійну правову допомогу у даній справі у розмірі є занадто завищеним та не відповідає складності справи, у зв`язку з чим Позивач користуючись своїм правом визначеним ч.5 ст.126 ГПК України просить суд зменшити розмір витрат Відповідача на професійну правничу допомогу адвоката з огляду на наступне:
Відповідач заявив, що заявлений гонорар є надмірним для справи такої складності. Так, справа не вимагала складної правової аргументації, а позов був типовим та не передбачав призначення експертиз чи збору доказів.
Також Відповідач заяив, що Суд фактично задовольнив позовну заяву частково, стягнувши з Відповідача суму основної заборгованості в розмірі 690 000,00 грн., а не 750 000,00 грн, як невірно зазначив Позивач у позовній заяві.
Загалом, дотриму.чись принципів справедливості, добросовісності та пропорційності, Відповідач просить Суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу до розумного рівня, пропорційного складності справи, або повністю відмовити у їх стягненні.
ТОВ «ПАЛЬМІРА ЕНЕРДЖІ ГАЗ» вважає, що розмір витрат на професійну правову допомогу у даній справі у розмірі є занадто завищеним та не відповідає складності справи, у зв`язку з чим Позивач користуючись своїм правом визначеним ч. 5 ст. 126 ГПК України просить суд зменшити розмір витрат Відповідача на професійну правничу допомогу адвоката враховуючи також і наступне.
По-перше, господарський спір предметом якого є стягнення заборгованості та штрафних санкцій, відноситься до нескладної категорії справ, які не потребують окремого збору доказів та складання складних процесуальних заяв чи заяв по суті справи.
В даній справі, робота адвоката була значно полегшена тим, що фактично спору стосовно основного боргу, сум нарахованої інфляції та 3% річних не було.
З самого початку справи, Відповідач визнавав ці позовні вимоги та не заперечував щодо їх задоволення, при цьому розмір цих вимог становить майже 90% відсотків від загальної ціни позову.
Подруге, навіть не зважаючи на те, що справа не відноситься до категорії складних, Позивач не приділив належну увагу процесу збору доказів. При тому, що усі докази знаходились фактично у Позивача та не потребували їх окремого збору, останній надав до суду не підписані з його боку екземпляри додаткових угод.
Цей факт свідчить про низьку якість підготовки доказів первинних документів, на підставі яких безпосередньо здійснювалась поставка газу. Окрім цього, сума основного боргу при поданні заяви була розрахована не вірно, та не враховувала здійснення останніх оплат Відповідачем, що свідчить про те, що позов готувався досить давно та за типовою формою.
Потретє, досить сумнівним є відношення суми наданих послуг до витраченого часу адвокатом на виконання відповідних робіт.
Як вбачається з матеріалів справи, Позивач окрім позовної заяви не складав та не надавав до суду жодної заяви по суті.
Так, матеріали справи не містять, а ні відповіді на відзив, а ні жодних заперечень на заяви та аргументи Відповідача..
Так, фактично після кожної оплати основного боргу, Відповідачем надавались відповідні платіжні доручення, що підтверджували факт оплати, при цьому Позивач жодного разу письмо не повідомляв про це суд. Усі заяви та клопотання, Позивач надавав виключно усно під час судових засідань.
Окрім цього, слід звернути увагу, що представник позивача приймав участь у судових засіданням виключно в режимі відеоконференції з власного офісу, що зменшувало витрачений ним час.
Почетверте, розмір заявлених правових витрат є неспівмірним щодо ціни позову. Так, сума в 80 000,00 грн. становить майже 10% від загальної ціни позову, що є надто високим показником для такої категорії справ.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч.5. ст.129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл
судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з
урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її
вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідач вважає справедливим задовольнити частково заяву про розмір судових витрат, стягнувши з Відповідача їх суму в розмірі 2 000,00 грн
Як вже зазначалось Судом, Позивач не надав будь-яких пояснень, міркувань стосовно заперечень Відповідача.
Судом враховується, що у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19 висловив правову позицію згідно котрої під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертої статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.
Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору.
У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19).
Ознайомившись з вищезазначеними документами, оцінивши наявні матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу підлягають зменшенню до 10 000,00 грн.
Наведений висновок суду обґрунтовується тим, що розмір заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу не є пропорційним до складності справи, так як за своєю категорією вона не є складною (позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача основного боргу згідно договору поставки, а також пені, штрафу та 3% річних у зв`язку із неналежним виконанням договору ); наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, розрахунок розміру позовних вимог не є складним та значним, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин під час розгляду справи у суді не змінювалося).
Позивач окрім позовної заяви не складав та не надавав до суду жодної заяви по суті.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
З урахуванням наведеного не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.
Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
З огляду на викладене, керуючись статтями 126,129, 232- 233, 237-238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, Суд
1. Заяву від 11.09.2025р. за вх.№ 2-1416/25 Товариства з обмеженою відповідальністю "СК ЕНЕРДЖІ ГРУП" про стягнення судових витрат по справі № 916/1943/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СК ЕНЕРДЖІ ГРУП" до Відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАЛЬМІРА ЕНЕРДЖІ ГАЗ" задовольнити частково.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням суду законної сили.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана безпосередньо до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення. Повне додаткове рішення складено 25.09.2025р.
Суддя Т.Г. Пінтеліна