ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2025 Справа № 914/1612/25

За позовом:Західного міжобласного територіального відділення антимонопольного комітету України, м. Львів
до відповідача:Фізичної особи-підприємця Фалісей Стефанії Василівни, Львівська обл., с. Желдець
про:стягнення штрафу та пені
Суддя Крупник Р.В. Секретар Зусько І.С.
Представники сторін:
від позивача:не з`явився;
від відповідача:не з`явився.

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ.

Західне міжобласне територіальне відділення антимонопольного комітету України (надалі Позивач, Західне АМКУ) звернулось до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до фізичної особи-підприємця Фалісей Стефанії Василівни (надалі Відповідачка, ФОП Фалісей С.В.) про стягнення штрафу та пені.

Ухвалою від 26.05.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначив на 23.06.2025.

У підготовчому засіданні 23.06.2025 оголошувалася перерва до 14.07.2025.

Ухвалою від 14.07.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 11.09.2025.

У судове засідання 11.09.2025 представниця позивача не з`явилася, подала пояснення у справі (вх. №20874/25 від 07.082025) та клопотання про розгляд справи за її відсутності (вх. №23934/25 від 11.09.2025). У вказаному клопотанні вона також просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачка також не забезпечила явку повноважного представника у судове засідання 11.09.2025, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

ДОВОДИ СТОРІН.

Доводи позивача.

Позов обґрунтовано тим, що рішенням адміністративної колегії позивача №63/52-р/к від 11.06.2020 визнано, що відповідач вчинив порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене пунктом 4 частини 2 статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», та накладено на нього штраф у розмірі 30`000,00 грн. Копію відповідного рішення направлено відповідачу. Оскільки відповідач не отримав відповідного рішення, позивач опублікував його у газеті «Урядовий кур`єр».

Посилаючись на приписи Закону України «Про захист економічної конкуренції», позивач стверджує, що накладений на відповідача штраф повинен був бути оплачений у двомісячний строк, тобто до 12.03.2021.

Як стверджує позивач, відповідач не сплатив штрафу у розмірі 30`000,00 грн., а тому відповідна сума підлягає стягненню у судовому порядку. Крім цього, позивач здійснює нарахування пені на суму штрафу на підставі частини 5 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції». Загальна сума пені, про стягнення якої просить позивач, становить 30`000,00 грн.

Доводи відповідачки.

Відповідачка заперечила проти задоволення позовних вимог, посилаючись на таке:

1. З 2021 року та станом на період розгляду справи судом відповідачка зупинила підприємницьку діяльність, зважаючи на пандемію коронавірусної хвороби. Через відсутність коштів та скрутне фінансове становище вона не мала можливості відновити свою господарську діяльність та, відповідно, сплатити накладений на неї позивачем штраф.

2. У лютому 2023 року відповідачка оформила пенсію за віком, яка є незначною за розміром (не перевищує 3`500,00 грн.) та становить єдине джерело її доходу. Крім того, у неї відсутнє будь-яке нерухоме майно, яке можливо було б реалізувати, а внаслідок введення воєнного стану ціни на їжу та медикаменти зросли у декілька разів.

3. Оскільки порушення законодавства про захист економічної конкуренції було вчинено у 2019 році, а позивач подав позов до суду лише в травні 2025 року, відповідачка вважає, що минув строк давності притягнення її до відповідальності.

Відповідачкою також заявлено клопотання про розстрочення виконання рішення суду на один різ зі щомісячною сплатою на користь позивача 5`000,00 грн. Підставою заявленого клопотання слугують ті ж обставини, які були покладені в основу відзиву на позов, а також те, що у відповідачка у важкій формі хворіє на цукровий діабет другого типу, що потребує значних витрат на лікування.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

У січні 2020 року відповідачка брала участь у електронних торгах на закупівлю: «Послуги їдалень та кейтерингові послуги, (Послуги з організації шкільного харчування)», замовником яких був відділ освіти Кам`янка-Бузької районної державної адміністрації Львівської області (ідентифікатор закупівлі UA-2019-12-18-000915-а).

Іншими учасниками вказаних торгів були Споживче товариство «Оксамит» Кам`янка-Бузької райспоживспілки та ФОП Кекош Г.М. Переможцем за лотом 2 було визнано Споживче товариство «Оксамит», з яким укладено Договір №01-03/05 від 29.01.2020, а за лотом 3 ФОП Кекош Г.М., з якою укладено Договір №01-03/04 від 29.01.2020.

У результаті розгляду справи №63/2-01-8-2020, адміністративною колегією позивача встановлено, що під час участі в процедурі закупівлі за ідентифікатором UA-2019-12-18-000915-а ФОП Фалісей С.В., ФОП Кекош Г.М. та Споживче товариство «Оксамит» Кам`янка-Бузької райспоживспілки узгоджували свою поведінку, що підтверджується використанням спільних ІР-адрес при перегляді документів під час участі у торгах; входом в систему «Клієнт Банк» з однакових ІР-адрес; подачею звітності до ГУ ДПС у Львівській області з однієї електронної поштової скриньки; пов`язаністю між собою; електронними файлами пропозицій, поданими з однаковими параметрами; схожістю в оформленні документів; сталими господарськими відносинами.

У зв`язку із цим, було прийнято рішення «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» №63/52-р/к від 11.06.2020 (надалі Рішення №63/52-р/к), яким:

- визнано дії ФОП Фалісей С.В. щодо узгодження своєї поведінки під час участі у конкурсних торгах за ідентифікатором UA-2019-12-18-000915-а порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 4 частини 2 статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (надалі Закон №2210-III) у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

- накладено на ФОП Фалісей С.В. штраф у загальному розмірі 30`000,00 грн.

Слід зазначити, що у матеріалах справи відсутні докази оскарження відповідачкою Рішення №63/52-р/к у встановленому чинним законодавством порядку, як і визнання його протиправним та скасування за рішенням суду.

Водночас, за результатами аналізу відкритих відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень судом було з`ясовано, що:

- ФОП Кекош Г.М. оскаржувала рішення №63/52-р/к, однак рішенням Господарського суду Львівської області від 21.01.2021 у справі №914/2362/20, яке набрало законної сили, у задоволенні її позову було відмовлено повністю;

- Споживче товариство «Оксамит» Кам`янка-Бузької райспоживспілки оскаржувало рішення №63/52-р/к, однак рішенням Господарського суду Львівської області від 27.01.2021 у справі №914/2354/20, яке набрало законної сили, у задоволенні його позову було відмовлено повністю.

Судом встановлено, що Рішення №63/52-р/к надавалося для виконання відповідачці шляхом надсилання на її юридичну адресу супровідним листом №63-02/2651 від 24.06.2020. У цьому листі позивач додатково надав інформацію щодо порядку та строків оплати штрафу. Проте, вказане Рішення не було вручене ФОП Фалісей С.В. та повернулось на адресу позивача без зазначення причин невручення.

Відповідно до частин 1, 3 статті 56 Закону №2210-III у разі, якщо вручити рішення немає можливості, рішення органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення в офіційному друкованому органі, зокрема газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр». Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

З огляду на невручення відповідачці Рішення №63/52-р/к, інформація про його прийняття була оприлюднена в газеті «Урядовий кур`єр» у випуску №254 (6868) від 31.12.2020, що підтверджується копією відповідного витягу з газети, яка наявна у матеріалах справи.

Враховуючи це, Рішення №63/52-р/к вважається таким, що вручене ФОП Фалісей С.В. 10.01.2021, а сплатити штраф у розмірі 30`000,00 грн. потрібно було у строк до 10.03.2021 включно.

Оскільки грошові кошти так і не були сплачені, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення 60`000,00 грн., з яких 30`000,00 грн. штраф та 30`000,00 грн. пеня нарахована на суму штрафу.

ОЦІНКА СУДУ.

При вирішенні спору у даній справі суд керуватиметься положення законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частин 2, 4 статті 18 Господарського кодексу України (надалі ГК України) державна політика у сфері економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності та захисту суб`єктів господарювання і споживачів від недобросовісної конкуренції здійснюється уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування. Правила конкуренції та норми антимонопольного регулювання визначаються цим Кодексом та іншими законами.

Згідно із частинами 3, 4 статті 19 ГК України держава здійснює контроль і нагляд за господарською діяльністю суб`єктів господарювання, зокрема у сфері монополізму та конкуренції з питань додержання антимонопольно-конкурентного законодавства. Органи державної влади і посадові особи, уповноважені здійснювати державний контроль і державний нагляд за господарською діяльністю, їх статус та загальні умови і порядок здійснення контролю і нагляду визначаються законами.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем, як уповноваженим державою органом, проводилася перевірка та контроль за дотриманням ФОП Фалісей С.В. вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час участі у торгах за ідентифікатором UA-2019-12-18-000915-а.

З огляду на це, на спірні правовідносини поширюються положення Закону №2210-III, який визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин.

Пунктом 1 статті 50 Закону №2210-III передбачено, що порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії.

Антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів. Вчинення антиконкурентних узгоджених дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом (пункт 4 частини 2 статті 6 та частина 4 статті 6 Закону №2210-III).

Так, частиною 1 статті 48 Закону №2210-III визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про накладення штрафу.

Штраф як адміністративно-господарська санкція це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності, а перелік порушень, за які з суб`єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення (частини 1, 2 статті 241 ГК України).

Судом встановлено, що внаслідок вчинення відповідачкою антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів за ідентифікатором UA-2019-12-18-000915-а, було прийнято Рішення №63/52-р/к від 11.06.2020 про накладення на ФОП Фалісей С.В. штрафу у загальному розмірі 30`000,00 грн.

Згідно із частиною 2 статті 56 Закону №2210-III рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання.

Згаданою статтею встановлено порядок виконання рішень органів Антимонопольного комітету України. Так, відповідний орган надсилає рішення про накладення штрафу особі-правопорушнику, а останній зобов`язується оплатити штраф у двомісячний строк з дня одержання рішення. При цьому у разі неможливості вручення рішення, презюмується, що воно вручене через десять днів з дня оприлюднення інформації в офіційному друкованому органі.

У даній справі через неможливість вручення відповідачці Рішення №63/52-р/к за допомогою засобів поштового зв`язку, інформацію про його прийняття 31.12.2020 було опубліковано у газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр». Відтак, враховуючи законодавче регулювання, датою вручення Рішення відповідачці є 10.01.2021, а кінцевою датою сплати штрафу слід вважати 10.03.2021.

Судом встановлено, що відповідачка не перерахувала до державного бюджету суму накладеного на неї штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Станом на дату ухвалення рішення у цій справі ФОП Фалісей С.В. не подала доказів повної чи часткової сплати суми застосованої до неї адміністративно-господарської санкції. При цьому Рішення №63/52-р/к залишається чинним та у встановленому законом порядку не було скасоване судом.

Зважаючи на все викладене вище, суд доходить висновку, що відповідачка, всупереч вимог частини 2 статті 56 Закону №2210-III, ухилилася від виплати у встановлений строк накладеного на неї штрафу. Відтак, позовна вимога про стягнення із неї 30`000,00 грн. штрафу є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Що стосується позовної вимоги про стягнення 30`000,00 грн. пені за порушення двомісячного строку сплати штрафу, то суд зазначає таке.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону №2210-III за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Варто зазначити, що накладений на відповідачку штраф є видом відповідальності за вчинення правопорушення, а нарахована пеня способом забезпечення сплати цього штрафу. Нарахування пені в даному випадку не є видом відповідальності за вчинене порушення антиконкурентного законодавства; вказані нарахування застосовані АМКУ на підставі норм Закону №2210-III та не пов`язані з невиконанням чи неналежним виконанням грошового зобов`язання або зобов`язання щодо сплати податків і зборів, а тому не належать до цивільних правовідносин.

Означене вище відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23.01.2020 у справі №910/4585/19.

Враховуючи допущене ФОП Фалісей С.В. прострочення, Західне АМКУ здійснило нарахування пені у розмірі півтора відсотка від суми штрафу за період з 13.03.2021 по 18.05.2021 включно. Встановивши, що її розмір за цей період (30`150,00 грн.) перевищує розмір штрафу, позивач обмежив заявлену до стягнення суму пені тридцятьма тисячами гривень.

Таким чином, позовна вимога про стягнення 30`000,00 грн. пені визначена з урахуванням встановленого Законом №2210-III обмеження та виходячи із розміру штрафу, накладеного згідно із Рішенням №63/52-р/к.

Підсумовуючи все викладене вище, суд доходить висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі. При цьому загальна сума штрафу та пені у розмірі 60`000,00 грн. підлягає стягненню із відповідача до Державного бюджету України, як це передбачено частиною 14 статті 56 Закону №2210-III.

Стосовно посилань відповідачки на її скрутне фінансове становище та нездійснення нею господарської діяльності, то такі не можуть слугувати підставою для відмови у задоволенні позовних вимог Західного АМКУ.

Щодо строків позовної давності, про які заявлено відповідачкою, то суд вважає за необхідне наголосити на тому, що цивільне законодавство не є складовою законодавства про захист економічної конкуренції, а відносини сторін у цій справі не є цивільно-правовими у розумінні статті 1 ЦК України, а тому й позовна давність як інститут саме цивільного права до цих відносин не може бути застосована.

Закон №2210-III визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин. Даний закон встановлює види, склад правопорушень законодавства про захист економічної конкуренції, заходи відповідальності, що застосовуються за їх вчинення, і процесуальні норми, що визначають порядок притягнення до відповідальності. Названий закон не регулює цивільно-правові відносини.

Стаття 42 Закону №2210-III встановлює строки притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції органами Антимонопольного комітету України, а не судом у вирішенні спору про стягнення у судовому порядку накладеного за рішенням органу АМК штрафу та нарахованої за його несплату пені. Крім того, зазначена стаття Закону встановлює строки притягнення саме до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, тоді як Закон №2210-III відносить до заходів відповідальності штраф і не визначає пеню як міру (захід) відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, відносячи її сплату до порядку виконання рішень (розпоряджень) органів Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України (розділ ІХ Закону №2210-III).

Вказані вище висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 19.03.2019 у справі №923/175/18.

Зважаючи на викладене вище, суд відхиляє посилання відповідачки на пропуск позивачем строків позовної давності.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

У відповідності до частини 1 статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, у разі задоволення позову на відповідача.

Зважаючи на задоволення позовних вимог у повному обсязі, судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача у розмірі 2`422,40 грн.

РОЗСТРОЧЕННЯ ВИКОНАННЯ РІШЕННЯ СУДУ.

Як уже зазначалось вище, відповідачкою заявлено клопотання про розстрочення виконання рішення суду.

Позивач заперечив проти задоволення відповідного клопотання відповідачки, про що коротко зазначив у поясненнях у справі (вх. №20874/25 від 07.082025).

Суд зазначає, що згідно із частиною 1 статті 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Розстрочка виконання рішення суду це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду щодо сплати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення всієї суми боргу, визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку сплати останнього платежу на підставі розстрочки рішення має бути виконано повністю.

Закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Проаналізувавши доводи відповідачки, оцінивши надані нею докази, а також врахувавши заперечення позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання відповідачки та розстрочення виконання рішення суду.

Суд враховує ту обставину, що відповідачка визнає факт порушення законодавства про захист економічної конкуренції та необхідність сплати до державного бюджету штрафу і пені. Вона є пенсінеркою згідно із пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 15.02.2023, яка фактично не здійснює господарської діяльності. Зі змісту наданих нею податкових декларацій про майнових стан і доходи за 2021-2024 роки вбачається, що сума її загального оподатковуваного доходу за 2021 рік становила 6`580,00 грн., за 2022 рік 1`400,00 грн., за 2023 рік 0,00 грн., за 2024 рік 0,00 грн. Крім того, згідно із довідкою АТ «Ощадбанк» №49 від 17.06.2025 на відкритому відповідачкою рахунку у банку відсутні будь-які грошові кошти.

Не менш важливе значення має і те, що згідно із випискою №4545 від 02.07.2025, виготовленої лікуючим лікарем КНП «ЛТМО №2», відповідачка була госпіталізована до лікарні та перебувала там у період з 23.06.2025 по 02.07.2025 через ускладнення цукрового діабету ІІ типу (важка форма) та супутнє захворювання: синдром діабетичної стопи, невропатична форма, трофічна виразка лівої сторони.

Вказані обставини логічно обумовлюють врахування судом введення на території України воєнного стану та у зв`язку із цим значного збільшення вартості життя, у тому числі на продукти харчування та медикаменти, які необхідні для лікування відповідачки.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що покладення на відповідачку обов`язку сплатити одразу після набрання законної сили рішенням суду значну для неї суму грошових коштів (60`000,00 грн.) негативно відобразиться на її повсякденному функціонуванні та становитиме для неї значний фінансовий тягар.

Таким чином, суд вирішив розстрочити виконання рішення суду у справі №914/1612/25 в частині стягнення 60`000,00 грн. штрафу та пені на дванадцять місяців зі щомісячної сплатою 5`000,00 грн.

Керуючись статтями 2, 4, 42, 46, 73, 74, 76-80, 123, 124, 126, 129, 222, 231, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Фалісей Стефанії Василівни (80424, Львівська обл., Кам`янка-Бузький р-н, с. Желдець; РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід загального фонду Державного бюджету України 60`000,00 грн. штрафу та пені.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця Фалісей Стефанії Василівни (80424, Львівська обл., Кам`янка-Бузький р-н, с. Желдець; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (79000, м. Львів, вул. Коперника, буд. 4; ) 2`422,40 грн. судового збору.

4. Клопотання фізичної особи-підприємця Фалісей Стефанії Василівни про розстрочення виконання рішення суду задовольнити.

5. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 11.09.2025 у справі №914/1612/25 в частині стягнення 60`000,00 грн. штрафу та пені на дванадцять місяців з дотриманням таких строків та сум оплати:

- до 11.10.2025 сплаті підлягає сума у розмірі 5`000,00 грн.;

- до 11.11.2025 сплаті підлягає сума у розмірі 5`000,00 грн.;

- до 11.12.2025 сплаті підлягає сума у розмірі 5`000,00 грн.;

- до 11.01.2026 сплаті підлягає сума у розмірі 5`000,00 грн.;

- до 11.02.2026 сплаті підлягає сума у розмірі 5`000,00 грн.;

- до 11.03.2026 сплаті підлягає сума у розмірі 5`000,00 грн.;

- до 11.04.2026 сплаті підлягає сума у розмірі 5`000,00 грн.;

- до 11.05.2026 сплаті підлягає сума у розмірі 5`000,00 грн.;

- до 11.06.2026 сплаті підлягає сума у розмірі 5`000,00 грн.;

- до 11.07.2026 сплаті підлягає сума у розмірі 5`000,00 грн.;

- до 11.08.2026 сплаті підлягає сума у розмірі 5`000,00 грн.;

- до 11.09.2026 сплаті підлягає сума у розмірі 5`000,00 грн.

6. Накази видати після набрання рішенням законної сили відповідно до статті 327 ГПК України.

7. Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Повне рішення складено та підписано 19.09.2025.

Суддя Крупник Р.В.