ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" серпня 2025 р. м. Ужгород Справа № 907/385/25

Суддя Господарського суду Закарпатської області Мірошниченко Д.Є., за участю секретаря судового засідання Мельник І.В.,

розглянувши заяву фізичної особи-підприємця Савчука Андрія Романовича від 28.07.2025 (за вх.№ 02.3.1-02/6734/25 від 29.07.2025) про розстрочення виконання рішення суду від 16.06.2025 у справі № 907/385/25

за позовом Громадської організації "Спадщина майбутнього", м. Луцьк

до відповідача фізичної особи-підприємця Савчука Андрія Романовича, с.Крайниково Хустського району Закарпатської області

про стягнення 365 200,00 грн

За участю представників:

позивача не з`явився

відповідача не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Громадська організація "Спадщина майбутнього" звернулася до Господарського суду Закарпатської області з позовом до фізичної особи-підприємця Савчука Андрія Романовича про стягнення 365 200,00 грн сплаченого авансу за договором на виконання ремонтно-будівельних робіт № 09/24-П від 07.06.2024, обґрунтовуючи позовні вимоги невиконанням відповідачем зобов`язань за договором в частині виконання робіт у відповідності до погодженої проєктно-кошторисної документації.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 907/385/25 визначено головуючого суддю Мірошниченка Д. Є., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2025

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 07.04.2025 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, визнати справу №907/385/25 малозначною та здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановити відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом семи днів з дня отримання відповіді на відзив; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив п`яти днів з дня отримання відзиву на позов.

За наслідками розгляду справи судом ухвалено рішення 16.06.2025 у справі №907/385/25, яким позов задоволено та стягнуто з фізичної особи-підприємця Савчука Андрія Романовича на користь Громадської організації "Спадщина майбутнього" 365 200,00 грн сплаченого авансу, а також 5 478,00 грн на відшкодування сплаченого судового збору.

На примусове виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 16.06.2025 господарським судом 21.07.2025 видано наказ.

29.07.2025 за вх.№ 02.3.1-02/6734/25 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла заява відповідача від 28.07.2025 про розстрочення виконання судового рішення від 16.06.2025 у даній справі на один рік з оплатою заборгованості рівними частинами до 28.07.2026.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду заяви у справі №907/385/25 визначено головуючого суддю Мірошниченка Д.Є., що підтверджується протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 29.07.2025.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 04.08.2025 суд призначив заяву про розстрочення виконання судового рішення до розгляду в судовому засіданні на 19.08.2025 об 11:00 год.

11.08.2025 за вх.№ 02.3.1-02/7052/25 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшли заперечення позивача на заяву відповідача про розстрочення виконання судового рішення.

19.08.2025 судове засідання не відбулось у зв`язку із технічною несправністю системи відеоконференцзв`язку (нестабільне з`єднання з медіа-сервером), зафіксовану актом № 02.4-21/6485/25 від 19.08.2025, підписаним уповноваженими працівниками суду.

За таких обставин, з метою забезпечення процесуальних прав сторін, належного розгляду заяви відповідача про розстрочення виконання судового рішення, у судовому засіданні 19.08.2025 було оголошено перерву з розгляду заяви відповідача про розстрочення виконання судового рішення до 26.08.2025 об 11:00 год.

Судом встановлено, що ухвала суду від 19.08.2025 про оголошення перерви була направлена сторонам до їх електронних кабінетів, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа та така отримана сторонами 20.08.2025.

Представник позивача в судове засідання 26.08.2025 не з`явився, проте подав через підсистему "Електронний суд" заяву (від 25.08.2025 за вх.№ 02.3.1-02/7489/25) щодо проведення судового засідання без участі представника позивача.

Представник відповідача в судове засідання 26.08.2025 не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи викладене вище, судом було вжито усіх належних заходів, щодо повідомлення відповідача, відтак, останній вважається повідомленим про розгляд заяви належним чином.

Приписами частини 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) визначено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути заяву відповідача про розстрочення виконання судового рішення у справі за відсутності представників позивача та відповідача.

Розглянувши заяву відповідача про розстрочення виконання судового рішення у справі, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно зі статтею 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, суд не може змінювати суті винесеного у справі рішення.

У справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

З огляду на те, що розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при її наданні, необхідно враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто, довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

У постанові Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 905/2953/17 зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02).

Відповідно до статті 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Підставою для розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Підставою, зокрема, для відстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами виключними обставинами, що ускладнюють виконання судового рішення.

Таким чином, відстрочення або розстрочення виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі, слугувати досягненню мети виконання судового рішення з максимальним дотриманням співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи і заперечення як позивача, так і відповідача.

Водночас, розстрочення виконання судового рішення не повинно сприяти ухиленню від його виконання та впливати на фінансовий стан позивача. Розстрочення виконання судового рішення є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку після оцінки обставин справи, наведених учасниками справи, наданих ними обґрунтувань та дослідження доказів.

Таким чином, законодавець у будь-якому випадку пов`язує надання розстрочки виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, виключними обставинами, що ускладнюють виконання судового рішення. Отже, підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк, встановлений судом.

ГПК України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, надати розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови.

При цьому, відповідно до частини 5 статті 331 ГПК України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Згідно з приписами частини 5 статті 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

З урахуванням викладених правових норм, датою ухвалення рішення Господарського суду Закарпатської області у справі № 907/385/25 є 16.06.2025, з урахуванням чого нормативно визначений максимум надання розстрочки виконання такого рішення визначається до 16.06.2026.

При цьому, дата набрання судовим рішенням законної сили та дата ухвалення судового рішення об`єктивно не можуть збігатися в часі, а відтак, беручи до уваги, що законодавцем визначено обрахунок річного строку розстрочки виконання рішення суду саме з дати його ухвалення, а не набрання законної сили, суд не вправі надавати розстрочку виконання рішення поза межами визначеного законодавцем строку.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Окрім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі Чіжов проти України зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у Параграфі 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

В обґрунтування поданої заяви про надання розстрочки виконання судового рішення боржник зазначає, що на сьогоднішній день відповідач (боржник) перебуває у складному фінансовому становищі, що значно ускладнює виконання рішення суду. Посилається на те, що на даний час відповідач не має змоги виконати рішення суду у повному обсязі шляхом погашення вказаної суми коштів в силу того, що на його утриманні перебувають неповнолітні діти, які згідно з рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 20.06.2022 у справі 309/2077/22 проживають разом із ним, та питанням забезпечення яких мати дітей не займається. Також вказує на те, що у період дії воєнного стану в Україні відповідач не може залишити дітей та займатися питаннями щодо врегулювання цього спору.

Водночас, вказані доводи не підтверджені жодними доказами, які могли б достеменно підтвердити наявність виняткових обставин, що ускладнюють саме виконання рішення або роблять його неможливим, а аргументи щодо необхідності надання розстрочки такого виконання не пов`язуються з наявністю таких обставин.

При цьому саме по собі посилання боржника на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 20.06.2022 у справі № 309/2077/22 суд визнає необґрунтованим, оскільки таке рішення суду визначає виключно місце проживання дітей боржника та жодним чином не підтверджує відповідних виняткових обставин.

Крім того, суд зважає, що боржником не надано належних доказів і реальної можливості виконати рішення суду за умови надання розстрочення виконання до 16.06.2026 (річний строк від дати ухвалення рішення) зі сплатою заборгованості щомісячно рівними частинами.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із статтею 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням викладеного, дослідивши заяву відповідача, оцінивши подані на її підтвердження докази у відповідності до статті 86 ГПК України, заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що самим відповідачем, не доведено та не підтверджено належними і допустимими доказами подій наявності виняткових та виключних обставин, які б істотно утруднювали чи робили неможливим рішення суду в даній справі, а відтак, в задоволенні заяви фізичної особи-підприємця Савчука Андрія Романовича від 28.07.2025 (за вх.№ 02.3.1-02/6734/25 від 29.07.2025) про розстрочення виконання рішення суду від 16.06.2025 у справі № 907/385/25 слід відмовити.

Керуючись статтями 233, 234, 235, 326, 327, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви фізичної особи-підприємця Савчука Андрія Романовича від 28.07.2025 (за вх.№ 02.3.1-02/6734/25 від 29.07.2025) про розстрочення виконання рішення суду від 16.06.2025 у справі № 907/385/25.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судового рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено і підписано 16.09.2025.

Суддя Д. Є. Мірошниченко