РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.09.2025Справа № 910/4988/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЛАС КОНСТРАКШЕН»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СПМК КОНСАЛТІНГ»

про стягнення 1009776,25 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АТЛАС КОНСТРАКШЕН» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СПМК КОНСАЛТІНГ» про стягнення 1009776,25 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем порушено умови укладеного між сторонами Договору №30052024 від 30.05.2024 в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 734800 грн, яку позивач просить суд стягнути з відповідача. Окрім того, позивачем заявленого до стягнення 30% штрафу у розмірі 220440 грн та пеню у розмірі 54536,25 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив. Визначено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

Вказана ухвала була отримана відповідачем 09.05.2025, що підтверджується Повідомленням про доставку процесуального документа до електронного кабінету ТОВ «СПМК КОНСАЛТІНГ».

Проте відповідач в установлений строк відзиву на позов не подав, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направив.

Таким чином, суд вказує на те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.05.2024 між позивачем (далі - Виконавець) та відповідачем (далі - Замовник) укладено Договір про надання послуг №30052024 (далі - Договір) відповідно до умов якого Виконавець надає Замовнику послуги, що визначаються та узгоджуються сторонами у специфікаціях, які є додатками та невід`ємними частинами даного Договору, а Замовник приймає надані послуги та оплачує їх вартість на умовах цього Договору та додатків до нього. (п.1.1. Договору)

У специфікації сторони визначають та узгоджують перелік, вид, кількість, та вартість послуг, що має надати Виконавець Замовнику, місце надання послуг, тип та кількість техніки, необхідної для надання послуг Виконавцем, дату початку надання послуг, термін надання послуг, вартість доставки техніки до місця надання послуг і її повернення, а також, за наявності, інші умови, які ускладнюють або є необхідними при наданні послуг. (п.2.1. Договору)

Відповідно до п.2.1. Договору час фактичного надання послуг (час початку та час закінчення надання послуг) фіксується в Акті (-ах) наданих послуг та/або рахунку-фактури.

Вартість послуг Виконавця за цим Договором встановлюється у Специфікації та/або Акті наданих послуг та/або рахунку-фактури. (п.3.1. Договору)

Загальна сума Договору складається з суми вартості всіх Специфікацій до даного Договору та/або актів наданих послуг. (п.3.4. Договору)

Згідно з п.3.5. Договору оплата послуг Виконавця здійснюється у строки та у сумі, визначених у Специфікації та/або Акті наданих послуг та/або рахунку-фактури. У випадках, якщо сторони не узгодили строки та суми оплати у Специфікації сторони погодили, що оплата послуг здійснюється протягом 1 банківського дня з моменту виставлення Виконавцем рахунку-фактури та/або складення Акту наданих послуг.

Відповідно до п.3.6. Договору остаточний розрахунок вартості наданих послуг проводиться Замовником шляхом перерахування грошових коштів на зазначений в Договорі банківський рахунок Виконавця протягом 7 календарних днів з моменту складання Виконавцем Акту надання послуг.

Згідно п.3.11. Договору якщо Замовник не підписав та/чи не направив Виконавцю підписаний Акт звірки взаєморозрахунків та/або не надіслав відмови та/чи заперечення на Акт звірки взаєморозрахунків в термін до 7 календарних днів з дати складення Виконавцем письмової вимоги, Акт звірки взаєморозрахунків вважається прийнятими та погодженим Замовником.

Як вбачається з матеріалів справи сторонами до Договору складено та підписано специфікації №1 від 30.05.2024, №2 від 25.06.2024, №3 від 28.08.2024, №4 від 04.12.2024, №5 від 26.12.2024.

Також, сторонами було оформлено акти прийому-передачі майна під охорону №1 від 30.05.2024, №2 від 26.06.2024, №3 від 28.08.2024, №4 від 06.12.2024, №5 від 17.12.2024, №6 від 24.12.2024, №8 від 26.12.2024.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За приписами ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи актів надання послуг №14 від 30.06.2024 на суму 104000 грн; №11 від 25.06.2024 на суму 318000 грн; №20 від 31.07.2024 на суму 320000 грн; №25 від 30.08.2024 на суму 103000 грн; №38 від 16.09.2024 на суму 288200 грн; №41 від 30.09.2024 на суму 316800 грн; №63 від 25.12.2024 на суму 637600 грн; №1 від 15.01.2025 на суму 147200 грн позивачем було надано, а відповідачем прийнято послуги на суму 2234800 ?грн.

Вказані акти підписані та скріплені печатками обох сторін без претензій та зауважень.

Також до матеріалів справи додано змінні рапорти, виставлені рахунки на оплату, а також податкові накладні.

Суд зазначає, що строк виконання відповідачем взятих на себе грошових зобов`язань є таким, що настав.

Зазначені послуги відповідач оплатив частково на загальну суму 1500000 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи №113 від 07.06.2024 на суму 220000 грн; №327 від 02.09.2024 на суму 40000 грн; №356 від 27.09.2024 на суму 110000 грн; №405 від 06.12.2024 на суму 300000 грн; №445 від 12.12.2024 на суму 100000 грн; №461 від 13.12.2024 на суму 100000 грн; №513 від 26.12.2024 на суму 150000 грн; №518 від 28.12.2024 на суму 200000 грн; №531 від 31.12.2024 на суму 230000 грн; №628 від 10.03.2025 на суму 50000 грн;

Так, відповідач в порушення умов Договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати наданих позивачем послуг, у зв`язку з чим в останнього наявна заборгованість перед позивачем у розмірі 734800 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 03.04.2025 звертався до відповідача з претензією (поштове відправлення №194) щодо оплати заборгованості у розмірі 734800 грн.

Відповіді на претензію, а також доказів оплати вказаної заборгованості матеріали справи не містять.

Згідно ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 527 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Оскільки заявлена позивачем сума заборгованості підтверджена наявними доказами у матеріалах справи в повному обсязі, за відсутності у матеріалах справи доказів сплати вказаної заборгованості, суд приходить до висновку, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 734800 грн.

Щодо заявлених позивачем 30% штрафу у розмірі 220440 грн та пені у розмірі 54536,25 грн, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини 2, 3 статті 549 ЦК України).

Пунктом 6.2. Договору передбачено, що у вразі порушення строку оплати послуг Виконавця Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення.

У разі порушення строку сплати послуг Виконавця більш ніж 30 календарних днів, Замовник сплачує Виконавцеві штраф в розмірі 30% від суми заборгованості.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені та 30% штрафу, суд встановив їх правильність, відповідність умовам Договору та арифметичну вірність, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача вказаних сум підлягають задоволенню.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування викладених у позові обставин.

Враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі, з урахуванням коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору за подання до суду процесуальних документів в електронній формі.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СПМК КОНСАЛТІНГ» (01004, м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4а, офіс. 10; ідентифікаційний код 39173408) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЛАС КОНСТРАКШЕН» (02152, м. Київ, вул. Березняківська, буд. 17а; ідентифікаційний код 43452625) заборгованість у розмірі 734800 (сімсот тридцять чотири тисячі вісімсот) грн, 30% штрафу у розмірі 220440 (двісті двадцять тисяч чотириста сорок) грн, пеню у розмірі 54536 (п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот тридцять шість) грн 25 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 12117 (дванадцять тисяч сто сімнадцять) грн 32 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 17.09.2025.

Суддя Я.В. Маринченко