ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2025м. ДніпроСправа № 904/3590/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАСТРІМБУД"

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат"

про стягнення боргу за договором

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 150 034,82 грн. - основного боргу, 13 703,45 грн. - індексу інфляції, мотивуючи неналежним виконанням Відповідачем Договору №310/13/124ВО про закупівлю товару від 25.04.2024.

Господарський суд Дніпропетровської області 08.07.2025 відкрив провадження у справі №904/3590/25 та призначив її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Заперечень щодо порядку розгляду справи від сторін не надходило. Судом зобов`язано: Відповідача, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заява; Позивача, протягом 5 днів з дня одержання відзиву, надати відповідь на відзив.

Враховуючи, що Відповідач зареєстрував електронний кабінет, відповідно до ч.7 ст.6 ГПК України ухвала суду вручалася йому в електронній формі шляхом направлення до електронного кабінету такої особи (доставлена 08.07.2025 о 22:25), що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Пунктом 2 ч.6 ст. 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак, Відповідач є обізнаними про вирішення спору, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа.

Всупереч пропозицій суду, викладених в ухвалі від 08.07.2025, Відповідач відзив на позовну заву не надав, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами.

Судом досліджено надані до матеріалів справи докази.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.04.2024 ТОВ "МЕГАСТРІМБУД" (Позивач, Постачальник) з ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (Відповідач, Покупець) уклали Договір про закупівлю товару № 310/13/124ВО (далі Договір), за п. 1.1 якого Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві товар, зазначений в п.1.2. Договору, а Покупець прийняти і оплатити такий Товар.

Відповідно до умов Договору:

1.2. Постачальник зобов`язується поставити Гумові вироби, код ДК 021:2015 1951 (Технічна пластина гумова) за найменуванням, кількістю та ціною відповідно до Специфікації №1, яка є невід`ємною частиною Договору.

3.1. Сума (ціна) Договору, відповідно до Специфікації №1 становить 181 900,00 грн. (сто вісімдесят одна тисяча дев`ятсот грн. 00 коп.), без ПДВ (платник єдиного податку).

4.2 Покупець здійснює оплату отриманої партії Товару по факту його поставки протягом 30-ти календарних днів.

5.3. При поставці партії Товару Постачальник надає документ що підтверджує якість Товару; рахунок фактуру; видаткову накладну; товарно-транспортні документи.

5.4. Датою поставки Товару та переходу права власності на Товар буде вважатися дата фактичної поставки Товару на склад Покупця.

6.1. Покупець зобов`язаний:

6.1.1. Своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений Товар.

6.1.2. Приймати поставлений Товар по якості у відповідності до діючих інструкцій про приймання продукції №П-7 (Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного використання по якості від 25.04.66р.) та по кількості у відповідності до діючих інструкцій про приймання продукції №П-6 (Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного використання по кількості від 15.06.65р.) з доповненнями та змінами.

6.1.3. Перед прийняттям Товару здійснити його огляд та в разі невідповідності Товару найменуванню, зазначеному в Специфікації №1 відмовитися від його одержання.

6.2. Покупець має право:

6.2.1. У разі невиконання Постачальником умов та строків поставки Товару, встановлених даним Договором, або невиконання умов Договору відносно якості, кількості, асортименту, тари та упаковки Товару розірвати Договір в односторонньому порядку, повідомивши про це Постачальника.

6.4. Постачальник має право:

6.4.1. Своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлений Товар.

7.1. У випадку порушення своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність визначену цим Договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених зобов`язань.

11.1. Договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами і діє до 31.12.2024р., але в будь - якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.

Позивач виставив Відповідачеві рахунок на оплату № 369 від 11.09.2024 на суму 150 034,82 грн.

Позивач поставив Відповідачеві товар на загальну суму 150 034,82 грн., що підтверджується видатковою накладною № 197 від 17.09.2024, підписаною сторонами без заперечень.

Проте, Відповідач поставлений товар не оплатив, у зв`язку з чим, за останнім обліковується борг у розмірі 150 034,82 грн.

31.10.2024 сторони підписали Акт звірки взаємних розрахунків за період з січня 2024 по жовтень 2024, відповідно до якого борг Відповідача перед Позивачем становить 150 034,82 грн.

28.03.2025 Позивач направив Відповідачеві претензію № 02/ПР від 28.03.2025 про стягнення коштів за поставлений товар за Договором 310/13/124 ВО від 17.09.2024, в якій запропонував Відповідачеві оплатити борг за вказаним Договором до 30 квітня 2025 року.

За даними Позивача, зазначена претензія залишена Відповідачем без відповіді та задоволення.

З посиланням на ст. 625 ЦК України, на борг Відповідача Позивач нарахував 13 703,45 грн. індексу інфляції за період з листопада 2024 року по травень 2025 року.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є факт поставки Позивачем товару Відповідачеві, настання/ненастання строку оплати, обґрунтованість стягуваних сум.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 611 ЦК України встановлено, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи Позивача не заперечував і не спростував.

Перевіривши доводи і докази Позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд погоджується з Позивачем.

Беручи до уваги надані докази (Договір, рахунок, видаткову накладну, Акт звірки взаєморозрахунків), відсутність заперечень Відповідача щодо наявного боргу, суд вважає, що строк оплати товару настав, а вимога про стягнення 150 034,82 грн. основного боргу підлягає задоволенню.

Перевіривши розрахунки Позивача, за допомогою "Юридична інформаційно-пошукова система "Законодавство", судом встановлено, що розрахунки індексу інфляції проведено правильно.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, до стягнення належать: 150 034,82 грн. основного боргу, 13 703,45 грн. індексу інфляції.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати у справі слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Україна, Дніпропетровська обл., місто Жовті Води, вулиця Олеся Гончара (Горького), будинок, 2, код 14309787) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАСТРІМБУД" (40016, Сумська обл., місто Суми, пр. Свободи, будинок 12/1, код 45120888) 150 034 грн. 82 коп. основного боргу, 13 703 грн. 45 коп. інфляційних втрат, 2 422 грн. 40 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК України.

Суддя С.Г. Юзіков