ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2025 р. м. Київ Справа № 911/1931/25

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаський тепличний комплекс"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелень Ігуана"
про стягнення 220827,46 грн.
без повідомлення (виклику) сторін

суть спору:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаський тепличний комплекс" (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелень Ігуана" (далі відповідач) про стягнення 220827,46 грн., з яких 180032 грн. заборгованості, 12303,80 грн. інфляційних втрат, 2726,50 грн. 3% річних, 25765,16 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки від 23.08.2024 № 06/09-1 щодо здійснення повного розрахунку за поставлений товар згідно перелічених в позовній заяві накладних у встановлений договором строк.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження та встановлено сторонам процесуальні строки для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив. Запропоновано відповідачу надати суду у строк встановлений для подання відзиву докази належного виконання своїх зобов`язань за договором поставки від 23.08.2024 № 06/09-1 щодо здійснення повного розрахунку за поставлений товар згідно перелічених в позовній заяві накладних у встановлений договором строк; контррозрахунок заявлених до стягнення суми інфляційних втрат, 3 % річних, пені.

Позивач повідомлений про відкриття провадження у справі в порядку встановленому ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України з додержанням вимог частин 3, 4 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, шляхом надсилання до його електронного кабінету копії ухвали в електронній формі.

Відповідач повідомлений про відкриття провадження у даній справі у порядку встановленому ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України з додержанням вимог частин 3, 4 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, шляхом направлення на адресу його місцезнаходження, належним чином завіреної копії ухвали, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У встановлений судом строк відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, відзиву на позовну заяву та інших документів до суду не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі було укладено договір поставки від 23.08.2024 № 06/09-1 (далі договір), відповідно до умов якого позивач постачальник зобов`язався постачати та передати у власність, а відповідач покупець прийняти й оплатити продукцію в асортименті (далі товар) (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору характеристики, кількість, номенклатура, ціна й загальна вартість товару, що поставляється за даним договором, зазначається сторонами в специфікації до договору, що є не від`ємною його частиною.

Згідно з п. 3.1 договору оплата поставленого товару здійснюється покупцем на банківський рахунок постачальника протягом двадцяти одного банківського днів після прийняття товару.

Пунктом п. 3.2 договору оплата товару, що поставляється постачальником, здійснюється покупцем в національній валюті України гривні, відповідно до банківських реквізитів постачальника, зазначених в даному договорі. Датою платежу є дата зарахування коштів на поточний банківський рахунок постачальника (п. 3.3 договору).

Вартість товару, погоджена й затверджена сторонами у відповідному додатку (специфікації) до договору, є фіксованою й незмінною протягом усього строку його дії (п. 3.4 договору).

Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами й діє до 31 грудня 2024 року, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань (п. 9.4 договору).

У специфікаціях від 04.09.2024 № 1, від 22.09.2024 № 3 до договору сторони затвердили характеристики, кількість, номенклатуру й загальну вартість партії товару, що поставляється.

Позивач на виконання умов договору поставив відповідачу товар на загальну суму 401152 грн., що підтверджується наступними видатковими накладними від 27.08.2024 № 68 на суму 80096 грн., від 04.09.2024 № 71 на суму 71120 грн., від 09.09.2024 № 79 на суму 91200 грн., від 22.09.2024 № 85 на суму 100800 грн., від 02.10.2024 № 95 на суму 32016 грн., від 22.10.2024 № 104 на суму 25920 грн., які підписані в двосторонньому порядку повноважними представниками сторін їх електронними цифровими підписами, що підтверджується документами з сервісу Вчасно.

Вказані видаткові накладні містять посилання на договір від 23.08.2024 № 06/09-1.

Відповідач частково розрахувався за поставлений товар на загальну суму 221120 грн., що підтверджується виписками по рахунку, які залучені до матеріалів позовної заяви.

Враховуючи, що відповідач своїх договірних зобов`язань щодо здійснення повного розрахунку за поставлений товар не виконав, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 180032 грн. різниця між перерахованими грошовими коштами та загальною вартістю поставленого товару.

Також в матеріалах справи містяться товарно-транспортні накладні від 04.09.2024 № Р71, від 09.09.2024 № Р79, від 22.09.2024 № Р85, від 02.10.2024 № 95, від 22.10.2024 № Р104.

До матеріалів позовної заяви позивачем надано також податкові накладні від 27.08.2024 № 66 на суму 80096 грн., від 04.09.2024 № 75 на суму 71120 грн., від 09.09.2024 № 78 на суму 91200 грн., від 22.09.2024 № 84 на суму 100800 грн., від 02.10.2024 № 91 на суму 32016 грн., від 22.10.2024 № 100 на суму 25920 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не виникає з характеру відносин сторін.

Приписами пункту 2 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами договору, відповідач не виконав свої зобов`язань щодо здійснення повного розрахунку за поставлений товар у строк визначений договором, в зв`язку з чим за ним рахується заборгованість в розмірі 180032 грн. Доказів протилежного відповідач суду не надав.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення з відповідача 180032 грн. основного боргу.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов`язання щодо здійснення повного розрахунку за поставлений товар у строк визначений договором, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних з прострочених сум грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача інфляційні втрати з прострочених сум за загальний період прострочення з 09.10.2024 по 28.04.2025 складають 12303,80 грн., 3% річних з прострочених сум за загальний період прострочення з 09.10.2024 по 28.04.2025 складають 2726,50 грн.

Здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимога позивача у вказаній частині підлягає задоволенню.

Позивач на підставі п. 7.3 договору просить суд стягнути з відповідача за порушення строків оплати товару, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, від вартості несвоєчасно оплаченого товару за кожен день прострочення, яка за його розрахунком з прострочених сум за загальний період прострочення з 09.10.2024 по 28.04.2025 складає 25765,16 грн.

Відповідно до п. 7.3 договору при порушенні строків оплати товару покупець сплачує постачальникові неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла за період прострочення оплати, від вартості несвоєчасно оплаченого товару за кожний день прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 20.08.2021 у справі № 910/13575/20 вказано, що у кожному конкретному випадку господарські суди повинні належним чином проаналізувати умови укладених між сторонами договорів щодо нарахування штрафних санкцій, та встановити, чи містить відповідний пункт договору або певний термін, шляхом вказівки на подію (день сплати заборгованості, день фактичної оплати, фактичний момент оплати), або інший строк, відмінний від визначеного ч. 6 ст. 232 ГК України, який є меншим або більшим шести місяців.

Проаналізувати умови договору щодо нарахування пені, судом встановлено, що його умови, а саме п. 7.3 договору не встановлює інший строк нарахування пені, ніж передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України.

Таким чином, належна до стягнення пеня повинна бути нарахована за шість місяців з простроченого платежу за відповідний період виходячи з дня початку строку прострочення.

Згідно з правильним арифметичним розрахунком, який зроблений судом з врахуванням зазначених вище норм чинного законодавства, зокрема, ч. 6 ст. 232 ГК України, періоду нарахування пені заявленого позивачем, стягненню підлягає пеня в розмірі 23968,34 грн. В решті заявленої до стягнення суми пені в розмірі 1796,82 грн. суд відмовляє, з огляду на її безпідставність, оскільки, пеня всупереч положень ч. 6 ст. 232 ГК України нарахована більше ніж за 6 місяців.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, а також враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов`язання щодо здійснення розрахунку за поставлений товар у строк визначений договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 180032 грн. заборгованості, 12303,80 грн. інфляційних втрат, 2726,50 грн. 3% річних, 23968,34 грн. пені є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню. В решті позовних вимог про стягнення 1796,82 грн. пені суд відмовляє з огляду на їх безпідставність.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаський тепличний комплекс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелень Ігуана" про стягнення 220827,46 грн., з яких 180032 грн. заборгованості, 12303,80 грн. інфляційних втрат, 2726,50 грн. 3% річних, 25765,16 грн. пені задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелень Ігуана" (вул. Українська, 83 б, корп. 2, кв. 71, м. Ірпінь, Бучанський р-н, Київська обл., 08205, ідентифікаційний код 45299284) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаський тепличний комплекс" (вул. Садова, 5в, с. Червона Слобода, Черкаський р-н, Черкаська обл., 19604, ідентифікаційний код 44813097) 180032 (сто вісімдесят тисяч тридцять дві) грн. заборгованості, 12303 (дванадцять тисяч триста три) грн. 80 коп. інфляційних втрат, 2726 (дві тисячі сімсот двадцять шість) грн. 50 коп. 3% річних, 23968 (двадцять три тисячі дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 34 коп. пені, 3285 (три тисячі двісті вісімдесят п`ять) грн. 46 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаський тепличний комплекс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелень Ігуана" про стягнення 1796,82 грн. пені відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у строк визначений ст. 256 ГПК України, в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 25.09.2025.

Суддя Ю.В. Подоляк