ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2025 р. Справа№ 911/125/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Суліма В.В.

Гаврилюка О.М.

за участю секретаря судового засідання : Гончаренка О.С.

за участю представників сторін

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Відділу освіти, молоді та спорту Дубов`язівської селищної ради

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2025, повний текст якого складений 24.04.2025,

у справі № 911/125/25 (суддя Горбасенко П.В.)

за позовом Відділу освіти, молоді та спорту Дубов`язівської селищної ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Асер Білдінг»

про зобов`язання повернути майно

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2025 року Відділ освіти, молоді та спорту Дубов`язівської селищної ради (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Асер Білдінг» (далі - відповідач) про зобов`язання відповідача повернути позивачу в натурі майно згідно додатка № 1 до договору відповідального зберігання № 1 від 20.12.2021, а саме: клей двокомпонентний TETRAPUR 100T - 402, 6792 кг; кольоровий пігмент - 940, 92 кг; поліуретанове зв`язуюче TETRAPUR 144 - 2 979, 58 кг, поліуретанове зв`язуюче TETRAPUR 144 (колор) - 313, 64 кг; на загальну суму 1 769 441, 38 грн.

В обґрунтування позовних вимог Відділ освіти, молоді та спорту Дубов`язівської селищної ради посилається на обставини неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором відповідального зберігання № 1 від 20.12.2021 в частині повернення на вимогу позивача визначеного згідно із спірним договором майна.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.04.2025 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що зважаючи на обставини дії в Україні станом на дату розгляду цієї справи введеного указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 воєнного стану, обов`язок із повернення переданого на відповідальне зберігання спірного майна, в розрізі чинних положень додаткових угод до договору зберігання, не настав, у зв`язку з чим вимогу позивача про зобов`язання відповідача повернути визначене договором зберігання відповідне майно суд вважав передчасною.

Крім того, суд першої інстанції, врахувавши обставини наявності в матеріалах цієї справи копії листа Відділу освіти, молоді та спорту Дубов`язівської селищної ради № 1/28-689 від 11.12.2024, адресованого Товариству з обмеженою відповідальністю «Асер Білдінг», зокрема, про припинення договору відповідального зберігання № 1 від 20.12.2021, у зв`язку із небажанням позивача продовжувати термін його дії, зазначив, що таке звернення позивача є передчасним, а тому такий договір, з усіма внесеними до нього додатковими угодами змінами, є чинним і до тепер.

Таким чином, суд першої інстанції зазначив про відсутність будь-яких порушень, як умов спірного договору, так і приписів чинного законодавства з боку відповідача, а тому дійшов висновку про відсутність підстав для повернення відповідачем переданого йому згідно із договором відповідального зберігання № 1 від 20.12.2021 спірного майна та, як наслідок, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у цій справі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Відділ освіти, молоді та спорту Дубов`язівської селищної ради звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 18.04.2025 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Також, апелянт зазначає, що основною вимогою позивача є повернення його майна та навіть якщо договір вважається чинним, це не позбавляє позивача права вимагати повернення майна згідно із п.п.2.1.4, 3.2 договору та ч.1 ст. 953 ЦК України.

Апелянт звертає увагу, що неодноразово звертався до відповідача з вимогою про повернення майна, однак відповідач майно не повернув та не повідомив причин невиконання.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та неправильно застосував норми матеріального права, що регулюють відносини зберігання та дію форс-мажорних обставин, та не повною мірою дослідив обставини справи.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Позивач своїм правом згідно з ч. 1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не скористався, відзив на апеляційну скаргу не надав, що відповідно до ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2025 апеляційну скаргу Відділу освіти, молоді та спорту Дубов`язівської селищної ради на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2025 у справі № 911/125/25 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Майданевича А.Г., суддів: Сулім В.В., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2025 апеляційну скаргу Відділу освіти, молоді та спорту Дубов`язівської селищної ради на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2025 у справі № 911/125/25 залишено без руху.

21.05.2025 через через систему Елекстронний суд від Відділу освіти, молоді та спорту Дубов`язівської селищної ради надійшла заява про усунення недоліків з доказами сплати судового збору у розмірі 31 849,94 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відділу освіти, молоді та спорту Дубов`язівської селищної ради на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2025 у справі № 911/125/25 та розгляд апеляційної скарги призначено на 30.06.2025.

Судове засідання 30.06.2025 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Гаврилюка О.М. в період з 30.06.2025 по 02.07.2025 на лікарняному.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2025 відкладено розгляд апеляціійцної скарги Відділу освіти, молоді та спорту Дубов`язівської селищної ради на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2025 у справі № 911/125/25 на 04.08.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.08.2025 відкладено розгляд апеляційної скарги Відділу освіти, молоді та спорту Дубов`язівської селищної ради на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2025 у справі № 911/125/25 на 08.09.2025.

Явка учасників у судове засідання

У судове засідання представники позивача та відповідача не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином (позивач шляхом доставки електронного документу до електронного кабінету позивача; відповідач - поштовими повідомленнями: №425; №785; №930, а також повідомленням на сайті Північного апеляційного господарського суду ).

Від представника позивача 08.09.2025 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його перебуванням на лікарняному.

В силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції (§66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до пункту 11 статті 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Згідно із положеннями частини 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від імені відповідно до закону, статуту, положення (само представництво юридичної особи), або через представника.

Отже, колегія суддів зазначає, що позивач не скористався своїм правом на забезпечення участі у судовому засіданні іншого представника згідно з частиною 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, колегія суддів звертає увагу, що до клопотання про відкладення не додано жодних доказів на підтвердження знаходження представника позивача на лікарняному.

Згідно із частиною 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, з метою дотримання принципів розумності строків розгляду справи судом, враховуючи те, що явка учасників справи судом обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників позивача та відповідача, які належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, однак не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що 20.12.2021 між Відділом освіти, молоді та спорту Дубов`язівської селищної ради, як поклажодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будiвельна марка», як зберігачем укладено договір відповідального зберігання № 1 (далі - договір зберігання), відповідно до п. 1.1 якого поклажодавець передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання протягом строку цього договору матеріали (далі - майно), кількість i асортимент яких визначаються додатком № 1, який є невід`ємною частиною договору.

Положеннями пп. 1.3, 1.4, п.п. 2.1.1, 2.1.4 п. 2.1, п.п. 3.1.1, 3.1.2 п. 3.1, пп. 3.2, 7.1, 7.2, 7.4 договору зберігання визначено, що приймання майна на відповідальне зберігання та повернення його з відповідального зберігання здійснюється сторонами за актами приймання-передачі, які є невід`ємною частиною цього договору.

Перелік майна, яке передається на відповідальне зберігання згідно з цим договором, його кількість, вартість та комплексність визначаються сторонами у актах приймання-передачі.

Зберігач зобов`язаний, зокрема: вживати всіх необхідних заходів для забезпечення схоронності майна протягом строку зберігання; повернути майно поклажодавцевi за першою вимогою останнього.

Поклажодавець зобов`язаний, зокрема: передати зберігачеві майно на зберігання; після закінчення строку дії цього договору забрати майно у зберігача протягом 7 (семи) календарних днів.

Поклажодавець має право у будь-який час вимагати у зберігача повернення майна, яке знаходиться на зберіганні (всього або його частини).

Цей договір вважається укладеним i набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін.

Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1 цього договору та закінчується 31 грудня 2022 року.

У випадку, якщо за 20 днів до закінчення строку дії цього договору сторони не повідомлять одна одну про його припинення, договір вважається продовженим на той самий строк i на тих самих умовах.

Відповідно до п. 1 додатка № 1 до договору зберігання сторони погодили перелік, кількість та вартість належного до передачі Товариству з обмеженою відповідальністю «Будiвельна марка» на відповідальне зберігання майна, а саме:

1) клей двокомпонентний TETRAPUR 100T - 402, 6792 кг загальною вартістю (без податку на додану вартість) 119 233, 3111 грн;

2) кольоровий пігмент - 940, 92 кг загальною вартістю (без податку на додану вартість) 398 573, 712 грн;

3) поліуретанове зв`язуюче TETRAPUR 144 - 2 979, 58 кг загальною вартістю (без податку на додану вартість) 806 274, 348 грн;

4) поліуретанове зв`язуюче TETRAPUR 144 (колор) - 313, 64 кг загальною вартістю (без податку на додану вартість) 150 453, 108 грн.

Також згідно із зазначеним додатком сторони визначили загальну вартість усіх перелічених вище матеріалів з урахуванням податку на додану вартість - 1 769 441, 38 грн.

Судом першої інстанції також встановлено, що 20.12.2021 на виконання умов договору зберігання поклажодавець передав, а зберігач прийняв на відповідальне зберігання таке майно:

1) клей двокомпонентний TETRAPUR 100T у кількості 402, 6792 кг;

2) кольоровий пігмент у кількості 940, 92 кг;

3) поліуретанове зв`язуюче TETRAPUR 144 у кількості 2 979, 58 кг;

4) поліуретанове зв`язуюче TETRAPUR 144 (колор) у кількості 313, 64 кг, що підтвердужється копією акта приймання-передачі № 1 від 20.12.2021.

Надалі 19.08.2022 між Відділом освіти, молоді та спорту Дубов`язівської селищної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будiвельна марка» укладено додаткову угоду № 1 до договору відповідального зберігання № 1 від 20.12.2021 (далі - додаткова угода № 1), у пп. 1-3 якої сторони взаємно погодились, що:

- введений в Україні відповідно до указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» воєнний стан є форс-мажорною обставиною та входить до визначеного у договорі переліку форс-мажорних обставин;

- воєнний стан як форс-мажорна обставина триває до закінчення воєнного стану;

- протягом всього часу дії в Україні воєнного стану виконання всіх зобов`язань за договором сторонами припиняється; всі взяті зобов`язання за цим договором будуть виконані сторонами договору у повному обсязі після припинення форс-мажорних обставин, зазначених у п. 1 цієї додаткової угоди.

Також судом першої інстанції встановлено, що п.4 додаткової угоди № 1 сторони погодили п. 7.2 договору зберігання викласти в такій редакції: «Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1 цього договору та закінчується 31 грудня 2022 року, але у будь-якому разі строк дії цього договору триває до закінчення воєнного стану в Україні».

30.12.2022 сторони уклали додаткову угоду №2 до договору відповідального зберігання № 1 від 20.12.2021 (далі - додаткова угода № 2), пп. 1-3 якої є ідентичними пп. 1-3 додаткової угоди № 1.

Водночас, у п. 4 додаткової угоди № 2 Відділ освіти, молоді та спорту Дубов`язівської селищної ради та Товариство з обмеженою відповідальністю «Будiвельна марка» погодили п. 7.2 договору зберігання викласти в такій редакції: «Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1 цього договору та закінчується 31 грудня 2023 року, але у будь-якому разі строк дії цього договору триває до закінчення воєнного стану в Україні».

29.12.2023 сторони уклали додаткову угоду № 3 до договору відповідального зберігання № 1 від 20.12.2021 (далі - додаткова угода № 3), п. 1 якої повідомлено Відділ освіти, молоді та спорту Дубов`язівської селищної ради про зміну назви, директора та адреси зберігача, а саме:

- зміна назви з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будiвельна марка» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Асер Білдінг»;

- зміна директора з Павленка Андрія Володимировича на Родіонова Максима Валерійовича;

- зміна адреси з 40000, Сумська обл., м. Суми, вул. Гагаріна, буд. 9 на 08301, Київська обл., Бориспільський р-н, м. Бориспіль, вул. Нова, буд. 31-Б, офіс 126.

Поряд з тим, пп. 2-4 додаткової угоди № 3 Відділ освіти, молоді та спорту Дубов`язівської селищної ради та Товариство з обмеженою відповідальністю «Асер Білдінг» виклали ідентичними пп. 1-3 додаткової угоди № 1.

За умовами п. 5 додаткової угоди № 3 сторони погодили п. 7.2 договору зберігання викласти в такій редакції: «Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1 цього договору та закінчується 31 грудня 2024 року, але у будь-якому разі строк дії цього договору триває до закінчення воєнного стану в Україні та три місяці після його закінчення».

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що на виконання умов договору зберігання останній передав на відповідальне зберігання відповідачу майно (клей двокомпонентний, кольоровий пігмент та поліуретанове зв`язуюче) на загальну суму 1 769 441,38 грн, в підтвердження чого надав копію акта приймання-передачі № 1 від 20.12.2021.

Відділ освіти, молоді та спорту Дубов`язівської селищної ради зазначає, що листами № 1/28-487 від 20.09.2024, № 1/28-492 від 23.09.2024 та № 1/28-689 від 11.12.2024 позивач неодноразово звертався до Товариства з обмеженою відповідальністю «Асер Білдінг» із вимогою про повернення переданого згідно із актом приймання-передачі № 1 від 20.12.2021 майна з відповідального зберігання, однак, в порушення вимог п.п. 2.1.4 п. 2.1 договору зберігання, станом на дату звернення із позовною заявою у цій справі відповідач таке майно позивачу не повернув, як і не повідомив причин невиконання відповідного договірного зобов`язання.

На підтвердження викладених вище доводів Відділ освіти, молоді та спорту Дубов`язівської селищної ради долучив до матеріалів справи копії листів № 1/28-487 від 20.09.2024, № 1/28-492 від 23.09.2024 та № 1/28-689 від 11.12.2024.

Отже, посилаючись на те, що відповідач договірного обов`язку щодо повернення майна, переданого останньому на відповідальне зберігання, не виконав, позивач просить суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Асер Білдінг» повернути таке майно в натурі згідно із переліком, наведеним у додатку № 1 до договору зберігання.

Суд першої інстанції встановив, що строк зберігання перелічених вище матеріалів визначений умовами спірного договору - на час дії цього договору, тоді як строк дії останнього відповідно до положень додаткових угод № 1, № 2 та № 3 до договору зберігання, підписаних уповноваженими представниками сторін та скріплених їх печатками, був продовжений за взаємною згодою його сторін до закінчення воєнного стану в Україні та трьох місяців після закінчення останнього.

Отже, судом зазначено, що з моменту прийняття відповідачем на відповідальне зберігання спірного майна та до припинення або скасування воєнного стану в Україні, а також протягом трьох місяців з дня його закінчення, у останнього наявний обов`язок зі збереження такого майна із одночасним забезпеченням його схоронності.

Водночас, суд першої інстанції вказав, що уклавши додаткові угоди № 1, № 2 та № 3 до договору зберігання, Відділ освіти, молоді та спорту Дубов`язівської селищної ради та Товариство з обмеженою відповідальністю «Асер Білдінг» взаємно погодились, що протягом всього часу дії в Україні воєнного стану - виконання всіх зобов`язань за спірним договором сторонами припиняється та, відповідно, всі взяті за цим договором зобов`язання будуть виконані останніми у повному обсязі після припинення форс-мажорних обставин, якими сторони визнали введений у країні відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 воєнний стан.

Також суд першої інстанції зазначив, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про визнання недійсними укладених додаткових угод № 1, № 2 та № 3, які, відповідно, є невід`ємною частиною договору відповідального зберігання № 1 від 20.12.2021. Відтак, такі додаткові угоди в силу презумпції правомірності правочину є дійсними.

Таким чином, зважаючи на обставини дії в Україні станом на дату розгляду цієї справи введеного указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 воєнного стану, суд першої інстанції дійшов висновку, що обов`язок із повернення переданого на відповідальне зберігання спірного майна, в розрізі чинних положень додаткових угод до договору зберігання, не настав, у зв`язку з чим вважав, що вимога позивача про зобов`язання відповідача повернути визначене договором зберігання відповідне майно є передчасною.

Крім того, суд першої інстанції, врахувавши обставини наявності в матеріалах цієї справи копії листа Відділу освіти, молоді та спорту Дубов`язівської селищної ради № 1/28-689 від 11.12.2024, адресованого Товариству з обмеженою відповідальністю «Асер Білдінг», зокрема, про припинення договору відповідального зберігання № 1 від 20.12.2021, у зв`язку із небажанням позивача продовжувати термін його дії, зазначив, що таке звернення позивача є передчасним, а тому такий договір, з усіма внесеними до нього додатковими угодами змінами, є чинним і до тепер.

Таким чином, суд першої інстанції зазначив про відсутність будь-яких порушень, як умов спірного договору, так і приписів чинного законодавства з боку відповідача, а тому дійшов висновку про відсутність підстав для повернення відповідачем переданого йому згідно із договором відповідального зберігання № 1 від 20.12.2021 спірного майна та, як наслідок, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у цій справі.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Пунктом 2 ст. 11 Цивільного кодексу України зазначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509, ч. 1 ст. 627, ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) (тут і надалі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, ст. 629 ЦК України закріплено фундаментальний принцип обов`язковості договору, на якому базуються договірні правовідносини, тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати.

З своєю правовою природою та істотними умовами укладений сторонами у справі спірний договір є договором зберігання, який підпадає під правове регулювання, зокрема, норм ст. 936-955 ЦК України.

Так, приписами ч. 1 ст. 936, ч. 1, 3 ст. 937, ч. 1-3 ст. 938, ч. 1 ст. 942 ЦК України унормовано, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем.

Прийняття речі на зберігання може підтверджуватися видачею поклажодавцеві номерного жетона, іншого знака, що посвідчує прийняття речі на зберігання, якщо це встановлено законом, іншими актами цивільного законодавства або є звичним для цього виду зберігання.

Зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання.

Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення.

Якщо строк зберігання речі визначений моментом пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення, зберігач має право зі спливом звичайного за цих обставин строку зберігання вимагати від поклажодавця забрати цю річ в розумний строк.

Зберігач зобов`язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Асер Білдінг» (в минулому Товариством з обмеженою відповідальністю «Будiвельна марка») прийняло на відповідальне зберігання майно: клей двокомпонентний TETRAPUR 100T у кількості 402, 6792 кг; кольоровий пігмент у кількості 940, 92 кг; поліуретановий зв`язуючий TETRAPUR 144 у кількості 2 979, 58 кг та поліуретановий зв`язуючий TETRAPUR 144 (колор) у кількості 313, 64 кг (далі - спірне майно), що підтверджуються копією підписаного поклажодавцем та зберігачем акта приймання-передачі № 1 від 20.12.2021.

Водночас, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимога позивача про повернення майна є передчасною, оскільки додатковими угодами №1, №2 та №3 до договору відповідального зберігання №1 від 20.12.2021 строк дії договору було продовжено до закінчення воєнного стану в Україні та трьох місяців після його закінчення, а також погоджено, що протягом дії воєнного стану виконання всіх зобов`язань за договором сторонами припиняється.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Так, відповідно до п.п. 2.1.4 п. 2.1 договору, зберігач зобов`язаний повернути майно поклажодавцеві за першою вимогою останнього.

Згідно із п. 3.2 договору, поклажодавець має право у будь-який час вимагати у зберігача повернення майна, яке знаходиться на зберіганні (всього або його частини).

Згідно з ч. 1 ст. 953 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зберігач зобов`язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Вказані положення договору та норми ЦК України надають поклажодавцю безумовне право вимагати повернення майна з відповідального зберігання у будь-який час, незалежно від строку дії договору чи інших обставин, якщо інше прямо не узгоджено сторонами як обмеження саме цього права.

Додаткові угоди, на які посилається суд першої інстанції, продовжують строк дії договору та посилаються на форс-мажорні обставини (воєнний стан), як підставу для припинення виконання зобов`язань, однак вони не містять прямого скасування чи зміни п.п. 2.1.4, 3.2 договору та ч. 1 ст. 953 ЦК України щодо права поклажодавця вимагати повернення майна за першою вимогою. Форс-мажорні обставини у даному випадку звільняють від відповідальності за невиконання зобов`язання, а не позбавляють сторону її прав за договором, зокрема, права вимагати повернення свого майна. Колегія суддів зазначає, що посилання суду на презумпцію правомірності додаткових угод не спростовує той факт, що ці угоди мають тлумачитися у системному зв`язку з іншими умовами договору та нормами законодавства.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково послався на наявність воєнного стану, як на форс-мажорну обставину, визнану сторонами у додаткових угодах. Однак, відповідно до усталеної практики Верховного Суду, сам факт існування форс-мажорних обставин (включаючи воєнний стан) не є безумовною підставою для невиконання зобов`язання. Сторона, що посилається на форс-мажор, повинна довести не лише факт настання таких обставин, а й те, що ці обставини безпосередньо унеможливили виконання конкретного зобов`язання за договором.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази з боку відповідача, які б свідчили про те, яким чином воєнний стан безпосередньо перешкоджав або унеможливлював повернення майна позивачу (клей двокомпонентний TETRAPUR 100T, кольоровий пігмент, поліуретанове зв`язуюче TETRAPUR 144, поліуретанове зв`язуюче TETRAPUR 144 (колор)) за його вимогою.

Крім того, відповідач не надав суду ні відзиву на позовну заяву, ні відзиву на апеляційну скаргу та жодних доказів у справі. Судом першої інстанції не досліджувалось, чи знаходилося майно в зоні бойових дій, чи було воно пошкоджене, чи існували об`єктивні перешкоди для доступу до нього та його транспортування.

За відсутності таких доказів, посилання на припинення виконання зобов`язань через воєнний стан є необґрунтованим для відмови у поверненні майна, яке є власністю позивача.

Також колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції у рішенні вказує на легітимні очікування відповідача щодо дотримання позивачем умов додаткових угод. Однак, позивач також має легітимне очікування на повернення свого майна, враховуючи, що договір прямо передбачає таке право "за першою вимогою" та "у будь-який час".

Тривале утримання майна відповідачем без належного обґрунтування неможливості його повернення, посилаючись лише на загальні положення додаткових угод про воєнний стан, суперечить принципам добросовісності, справедливості та розумності (ст. 3 ЦК України).

Крім того, суд першої інстанції визнав передчасним звернення позивача 11.12.2024 до відповідача з вимогою про припинення договору. Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки основною вимогою позивача є повернення майна та навіть, якщо договір вважається чинним, це не позбавляє позивача права вимагати повернення майна згідно з п.п. 2.1.4, 3.2 договору та ч. 1 ст. 953 ЦК України. Право вимагати повернення майна не завжди тотожне припиненню договору зберігання.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про повернення майна (листи № 1/28-487 від 20.09.2024, № 1/28-492 від 23.09.2024 та № 1/28-689 від 11.12.2024), однак відповідач майно не повернув та не повідомив причин невиконання.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, неправильно застосував норми матеріального права та не повною мірою дослідив обставини справи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги позивача та дійшла до висновку про задоволення позовних вимог Відділу освіти, молоді та спорту Дубов`язівської селищної ради про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Асер Білдінг» повернути позивачу в натурі майно згідно із додатком № 1 до договору відповідального зберігання № 1 від 20.12.2021.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

У відповідності до 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Оскільки, судом першої інстанції прийняте рішення за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи і неправильним застосуванням норм матеріального права, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2025 у справі № 911/125/25 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог Відділу освіти, молоді та спорту Дубов`язівської селищної ради у повному обсязі.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Відділу освіти, молоді та спорту Дубов`язівської селищної ради на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2025 у справі № 911/125/25 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2025 у справі № 911/125/25 скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги Відділу освіти, молоді та спорту Дубов`язівської селищної ради задовольнити.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Асер Білдінг» повернути передане згідно із договором відповідального зберігання № 1 від 20.12.2021 в натурі майно, загальною вартістю 1 769 441, 38 грн, а саме: клей двокомпонентний TETRAPUR 100T - 402, 6792 кг, кольоровий пігмент - 940, 92 кг, поліуретанове зв`язуюче TETRAPUR 144 - 2 979, 58 кг, поліуретанове зв`язуюче TETRAPUR 144 (колор) - 313, 64 кг, на загальну суму 1 769 441 грн 38 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Асер Білдінг» (ревізити) на користь Відділу освіти, молоді та спорту Дубов`язівської селищної ради (реквізити) судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 26 541,62 грн та судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 31 849,94 грн.

4. Матеріали справи №911/125/25 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена та підписана 22.09.2025 у зв"язку з перебуванням судді Гаврилюка О.М. у відпустці з 15.09.2025 по 19.09.2025.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді В.В. Сулім

О.М. Гаврилюк