ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

17.09.2025м. ДніпроСправа № 904/5152/25

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Татарчук В.О., розглянувши заяву про видачу судового наказу:

заявник: Комунальне некомерційне підприємство "Бессарабська багатопрофільна лікарня" Бессарабської селищної ради Одеської області (Одеська обл., Болградський р-н, с-ще Бессарабське)

боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" (Дніпропетровська обл., м. Дніпро)

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Комунального некомерційного підприємства "Бессарабська багатопрофільна лікарня" Бессарабської селищної ради Одеської області про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" заборгованості в розмірі 160110,00грн та 302,80грн судових витрат по сплаті судового збору.

Заявлені вимоги обґрунтовані неналежне виконанням боржником умов договору про закупівлю товару №720 від 23.12.2022 в частині поставки пального.

Проаналізувавши матеріали заяви про видачу судового наказу, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою статті 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина перша статті 148 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 150 Господарського процесуального кодексу України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

Пунктами 4, 5 частини другої статті 150 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у заяві повинно бути зазначено:

- вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

- перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 150 Господарського процесуального кодексу України, до заяви про видачу судового наказу додаються:

- інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (частина перша статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Заявник зазначає, що 23 грудня 2022 року між Комунальним некомерційним підприємством "Тарутинська центральна лікарня" Тарутинської селищної ради Одеської області (перейменовано згідно рішення Тарутинської селищної ради №3509-VIII від 30.10.2024 на Комунальне некомерційне підприємство "Бессарабська багатопрофільна лікарня" Бессарабської селищної ради Одеської області) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" було укладено договір про закупівлю товару №720.

Також заявник зазначає, що 23.12.2022 ТОВ "Інтекс Інвест" була надана видаткова накладна №0038/0001792 на загальну суму 216000,00грн для постачання дизпалива у кількості 4000 літрів. У свою чергу КНП "Тарутинська центральна лікарня" ТСРОО повністю виконала свої зобов`язання, а саме сплатила зазначену у видатковій накладній суму згідно з платіжними дорученнями №72 та №24 від 23.12.2022, та отримала талони (скретч-картки).

Однак, як зазначає заявник, поставка була здійснена частково, а саме: отримано 1035 літрів, залишок не отриманого дизельного палива складає в кількості 2965 літрів на суму 160110,00грн з ПДВ.

Як вбачається з матеріалів заяви про видачу судового наказу, відповідно до пункту 6.1 договору про закупівлю товару №720 від 23.12.2022 строк поставки товарів - до закінчення терміну дії довірчого документу. Згідно з пунктом 6.2.1 наведеного договору передача замовнику товару за цим договором здійснюється учасником на АЗС шляхом заправки автомобілів замовника при пред`явлені довіреними особами замовника скетч-карт. Також пунктом 6.2.2 договору передбачено, що скетч-карта є підставою для видачи (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скетч-картах вважаються виконаними.

Враховуючи викладене, належним доказом, який свідчить про факт неотримання товару та кількість неотриманого товару, є невикористані скретч-картки/талони. Невикористані заявником скретч-картки/талони є належними та достовірними доказами в підтвердження строку їх дії.

Так господарським судом встановлено, що заявником до суду не надано копії невикористаних ним скретч-карток/талонів, якими б, зокрема, підтверджувався обсяг непоставленого товару, а також терміни їх дії.

Отже, до заяви Комунального некомерційного підприємства "Бессарабська багатопрофільна лікарня" Бессарабської селищної ради Одеської області про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" заборгованості за договором про закупівлю товару №720 від 23.12.2022 не додано доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 154 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Частиною другою статті 152 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до частини першої статті 153 Господарського процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Частиною другою статті 151 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 150-154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному некомерційному підприємству "Бессарабська багатопрофільна лікарня" Бессарабської селищної ради Одеської області у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" заборгованості в розмірі 160110,00грн та 302,80грн судових витрат по сплаті судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 17.09.2025 та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.О. Татарчук