ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.09.2025р. Справа №905/673/25

Розглянувши матеріали справи за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», м.Дружківка

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Камінь», м.Слов`янськ

про стягнення заборгованості в сумі 28247,54 грн.

Суддя Левшина Г.В.

ВСТАНОВИВ:

без виклику сторін

1. Суть спору:

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго», м.Дружківка, позивач, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Камінь», м.Слов`янськ, про стягнення заборгованості в сумі 28247,54 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору на поставку теплової енергії №813 від 01.09.2019р., внаслідок чого у Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Камінь» утворилась заборгованість за спожиту теплову енергією.

2. Щодо порядку господарського судочинства під час розгляду справи судом:

Ухвалою суду від 18.07.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/673/25; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; роз`яснено учасникам справи, що відповідно до ч.7 ст.252 Господарського процесуального кодексу України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву; попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи; встановлено строк для подання позивачем відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов.

Станом на дату винесення цього рішення відповідач правом на подання відзиву не скористався, будь-яких заяв та/або клопотань до суду не надав.

Відповідно до ч.5 ст.176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Частиною 11 ст.242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За допомогою підсистеми Автоматизованої системи "Діловодства спеціалізованого суду", судом встановлено, що у Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Камінь» не зареєстрований електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 18.07.2025р. була направлена рекомендованим листом з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 84122, Донецька обл., м.Слов`янськ, вул. Торська, буд. 39А.

Поштовий конверт повернуто до господарського суду без вручення адресатові за закінченням терміну зберігання.

За змістом ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Інформації ж про іншу адресу відповідача у суду немає.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (постанова Верховного Суду від 25 червня 2018 року у справі №904/9904/17).

Крім того, суд намагався встановити зв`язок з відповідачем за номером телефону, який зазначено у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Разом з тим, судом було опубліковано оголошення на офіційному веб-порталі суду, яке наявне в матеріалах справи.

Судом також враховано, що відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд Донецької області зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно із ст.2 Господарського процесуального кодексу України однією із засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи.

Відповідно до положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Ухвалюючи судове рішення суд виходить з тих обставин, що боржник здійснивши свою реєстрацію за певною адресою у Єдиному державному реєстрі бажав та не заперечував, щоб ці засоби комунікації використовувалися іншими особами, у тому числі й судом. Це, в свою чергу, покладає на відповідача обов`язок отримувати повідомлення та відповідати на них. Суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести "ризик незнання" учасника, який надав необмеженому колу осіб свою адресу, номер телефону, але не користується чи не стежить за ними.

Таким чином, враховуючи вжиті судом заходи щодо повідомлення відповідача з наявним судовим провадженням, суд виходить з принципу "презумпції обізнаності" відповідача з наявним провадженням та згідно із ст.165 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

3. Встановлені судом обставини справи:

01.09.2019р. між Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» (теплопостачальна організація, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Камінь» (споживач, відповідач) укладено договір на поставку теплової енергії №813 (далі договір), згідно з п. 1.1 якого теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати споживачеві теплову енергію в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором.

Відповідно до п. 2.1 договору теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком №1 до цього договору (крім споживачів які мають прилади обліку) на такі потреби: опалення - в період опалювального сезону.

Рішення про початок та закінчення опалювального сезону приймається виконавчими органами відповідних сільських, селищних та міських рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації, нормами санітарного законодавства та іншими нормативними документами. На початок опалювального сезону постачання теплоносія здійснюється після того, як споживач надасть акт про готовність системи опалення до прийняття теплоносія за підписом представника теплопостачальної організації (п.п. 2.3, 2.4 договору).

Споживач теплової енергії зобов`язується, зокрема, виконувати умови та порядок оплати спожитої енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором (п.3.2.3 договору).

Згідно з п. 5.1 договору облік споживання теплової енергії проводиться: споживачам, що мають прилади обліку - за приладами обліку.

Розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться на підставі пред`явлених рахунків (2 екз.), відповідно до встановлених тарифів, надісланих рекомендованим листом або врученим під особистий підпис представниками споживача з обов`язковим поверненням другого екземпляра рахунка (акта виконаних робіт) з підписом та печаткою підприємства/ФОП в строк 5-10 днів після його отримання (п.6.1 договору).

В разі не повернення другого екземпляра рахунка (акта виконаних робіт) в адресу теплопостачальної організації в установлений строк, автоматично вважається, що споживач послуги с теплопостачання отримав (п.6.2 договору).

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 6.3 договору).

Пунктом 6.4 договору сторони погодили, що споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує теплопостачальній організації вартість зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця.

Кінцеві розрахунки за фактично спожиту теплову енергію споживач зобов`язаний сплачувати не пізніше 15-го числа місяця наступного за розрахунковим (п.6.6 договору).

За умовами п. 6.8 договору споживач виконує звірку розрахунків за спожиту теплову енергію з підписанням акту звірки щомісяця.

Цей договір набуває чинності з дня фактичного надання послуг, який підтверджується актом між представниками теплопостачальної організації та балансоутримувачем будівлі, в якому розташований споживач, з 01.09.2019р. та діє до 20.04.2025р. (п.10.1 договору).

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п.10.4 договору).

Додатком №1 до договору є Планові обсяги постачання теплової енергії, додатком №2 до договору є Схема теплотраси, що перебуває на балансі споживача, додатком №3 до договору є Умови припинення подачі теплової енергії, додатком №4 до договору є Реєстр споживачів теплової енергії, додатком №5 до договору є Розрахунок планової річної вартості послуг опалення.

Договір та відповідні додатки до нього підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками підприємств.

У період з листопада 2021р. по березень 2022р. позивачем у зв`язку з початком опалювального сезону на підставі розпорядження керівника слов`янської міської військово-цивільної адміністрації від 05.10.2021р. №91 «Про початок опалювального періоду 2021/2022 років», згідно з актом про підключення об`єкта до системи централізованого опалення від 01.11.2021р. (у зв`язку з початком опалювального сезону 2021/2022) о 15 год. 00 хв. 01.11.2021р. здійснено підключення нежитлового приміщення до мережі (системи) теплопостачання за адресою: м. Слов`янськ, вул. Торська, б. 39А.

Згідно наявних в матеріалах справи документів, за вказаною адресою наявний прилад обліку тепла - засіб вимірювальної техніки (акт б/н б/д прийняття теплового вузла обліку, свідоцтво №29/1/М/540 від 06.09.2022р. про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки).

Власником нежитлового приміщення, загальною площею 499,2 м2, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Торська, б. 39А, є ТОВ «Компанія «Камінь», що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №429544806 від 02.06.2025р.

На виконання вимог договору №813 від 01.09.2019р. у опалювальний період 2021-2022 років ОКП «Донецьктеплокомуненерго» здійснило відпуск теплової енергії для опалення нежитлового приміщення відповідача на загальну суму 28247,54 грн., на підтвердження чого теплопостачальною організацією було складено та підписано акти приймання-передачі теплової енергії: №1121_813 за листопад 2021р. на суму 7088,41 грн. з ПДВ, №122_813 за січень 2022р. на суму 10764,73 грн. з ПДВ, №222_813 за лютий 2022р. на суму 3563,99 грн. з ПДВ, №322_813 за березень 2022р. на суму 6830,41 грн. з ПДВ.

За твердженням позивача відповідні нарахування здійснювались за показниками приладу обліку. До матеріалів справи додано акти зняття показань вузла комерційного обліку теплової енергії.

Заперечень щодо обставин відпуску теплової енергії відповідач не заявив.

За результатом відпуску теплової енергії та складання актів приймання-передачі теплової енергії позивач виставив відповідачу рахунки: №1121_813 за листопад 2021р. на суму 7088,41 грн. з ПДВ, №122_813 за січень 2022р. на суму 10764,73 грн. з ПДВ, №222_813 за лютий 2022р. на суму 3563,99 грн. з ПДВ, №322_813 за березень 2022р. на суму 6830,41 грн. з ПДВ.

Як зазначає позивач, у зв`язку з несплатою наданих рахунків та актів приймання передачі за споживачем станом на 01.06.2025р. утворилася заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії у загальному розмірі 28247,54 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивачем було направлено на юридичну адресу відповідача претензію №446 від 19.08.2024р. з вимогою сплатити заборгованість за поставлену теплову енергію протягом 15 календарних днів з дня отримання даної претензії.

На підтвердження направлення претензії надано фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 20.08.2024р.

Відповіді на означену претензію матеріали справи не містять.

10.06.2025р. позивач повторно звернувся до відповідача з претензією №423 від 10.06.2025р. про сплату заборгованості, у якій зазначено, що станом на 09.06.2025р. заборгованість складає 28247,54 грн. Висловлено вимогу погасити вказану заборгованість протягом 30 календарних днів з дня отримання даної претензії.

До даної претензії долучено: акти зняття показань вузла комерційного обліку б/н від 02.11.2021р., б/н від 30.11.2021р., б/н від 31.12.2021р., б/н від 04.01.2022р., б/н від 31.01.2022р., б/н від 28.02.2022р., б/н від 31.03.2022р.; рахунки та акти: №1121_813 за листопад 2021р., №122_813 за січень 2022р., №222_813 за лютий 2022р., №322_813 за березень 2022р.

На підтвердження направлення претензії №423 разом з доданими до неї документами до матеріалів справи додано: опис вкладення у цінний лист від 10.06.2025р., накладна АТ «Укрпошта» №560, фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 10.06.2025р.

Відповідно до трекінгу АТ «Укрпошта», поштове відправлення №560 повернуто за закінченням встановленого терміну зберігання 26.06.2025р.

Оскільки заборгованість за договором на поставку теплової енергії №813 від 01.09.2019р. залишилася несплаченою, позивач звернувся із даним позовом до суду для захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

4. Оцінка суду і визначені відповідно до встановлених обставин правовідносини:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства , але за аналогією породжують цивільні права і обов`язки.

Згідно із ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як вбачається з матеріалів справи, у спірний період, сторони перебували у договірних відносинах у сфері постачання теплової енергії.

З огляду на приписи ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.525, 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Разом з тим, ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України встановлює, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

Статтею 714 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води тощо, також є предметом регулювання Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

За приписами ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать, зокрема комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно з ч. 7 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830 затверджено «Правила надання послуги з постачання теплової енергії» (далі - Правила).

Ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.

Пунктами 32, 34, 35, 36 Правил передбачено, що плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. Рахунок на оплату спожитої послуги надається споживачу на безоплатній основі щомісяця відповідно до статті 8 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання". Рахунки на оплату спожитої послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" та надаються споживачу (його представнику) у строк не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором. Розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором.

Статті 16, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначають постачання теплової енергії безперервно, крім часу перерв, зокрема, на міжопалювальний період для мереж (систем) опалення (теплопостачання) виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами.

З матеріалів справи вбачається, що в спірний період відповідач отримував від позивача послуги з теплопостачання, що підтверджується актами зняття показань вузла комерційного обліку теплової енергії б/н від 02.11.2021р., б/н від 30.11.2021р., б/н від 31.12.2021р., б/н від 04.01.2022р., б/н від 31.01.2022р., б/н від 28.02.2022р., б/н від 31.03.2022р.

Окрім того, за наслідком надання відповідачу послуг з постачання теплової енергії за договором №813 від 01.09.2019р. позивачем складено та підписано акти приймання-передачі теплової енергії, а також виставлено відповідачу відповідні рахунки на оплату, а саме: №1121_813 за листопад 2021р. на суму 7088,41 грн. з ПДВ, №122_813 за січень 2022р. на суму 10764,73 грн. з ПДВ, №222_813 за лютий 2022р. на суму 3563,99 грн. з ПДВ, №322_813 за березень 2022р. на суму 6830,41 грн. з ПДВ, всього на загальну суму 28247,54 грн.

Водночас, наведені акти та рахунки за спірний період не підписані відповідачем. Обґрунтованої відмови від підписання останніх матеріали справи не містять.

При цьому, матеріалами справи підтверджується факт надсилання позивачем відповідачу на його юридичну адресу актів приймання-передачі послуги з постачання теплової енергії та рахунків за вказаний період (додано копію опису вкладення у цінний лист ПВ №560, накладну АТ «Укрпошта» №560 від 10.06.2025р., фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 10.06.2025р.).

Пунктом 31 Правил передбачено, що вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, а для багатоквартирних будинків, обладнаних системою автономного теплопостачання, як сума тарифів на виробництво та постачання теплової енергії.

На підтвердження відображених у актах та рахунках даних щодо тарифів за поставлену теплову енергію до позовної заяви додано наступні документи:

- розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від №1083/5-21 від 27.10.2021р. «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для всіх категорій споживачів обласному комунальному підприємству «Донецькотеплокомуненерго» яким встановлено, зокрема, тариф на теплову енергію для інших споживачів (крім населення) без індивідуальних теплових пунктів (без врахування витрат на встановлення вузлів комерційного обліку) - 2540,13 грн/Гкал (без ПДВ);

- розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації №1309/5-21 від 23.12.2021р. «Про внесення змін до розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 27 жовтня 2021 року №1083/5-21» встановлено, зокрема, тариф на теплову енергію для інших споживачів (крім населення, бюджетних установ та релігійних організацій) без індивідуальних теплових пунктів (без врахування витрат на встановлення вузлів комерційного обліку) - 4581,02 грн/Гкал (без ПДВ).

З наданих актів приймання-передачі теплової енергії та рахунків за спірний період вбачається використання вищевказаних тарифів при формуванні ціни за поставлену теплову енергію.

Як встановлено судом за умовами п.6.6 договору №813 від 01.09.2019р. кінцеві розрахунки за фактично спожиту теплову енергію споживач зобов`язаний сплачувати не пізніше 15-го числа місяця наступного за розрахунковим.

Виходячи з погоджених сторонами умов договору, остаточний розрахунок за спожиту у листопаді 2021р., січні - березні 2022р. теплову енергію повинен бути здійснений не пізніше 15-го числа місяця наступного за розрахунковим, суд дійшов висновку, що строк оплати за спожиту теплову енергію є таким, що настав.

Доказів погашення заборгованості в повному обсязі матеріали справи не містять.

Поряд із цим, в матеріалах справи відсутні і будь-які обґрунтовані заперечення відповідача з приводу здійснених позивачем розрахунків вартості поставленої теплової енергії у спірний період.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією з засад судочинства є змагальність.

Як визначає ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Проаналізувавши встановлені у справі обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії у сумі 28247,54 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», м.Дружківка до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Камінь», м.Слов`янськ про стягнення заборгованості в сумі 28247,54 грн., задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Камінь» (84122, Донецька обл., м.Слов`янськ, вул. Торська, буд. 39А, ) на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (84207, Донецька область, м. Дружківка, вулиця Космонавтів, б.39, ) заборгованість в сумі 28247,54 грн., судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 18.09.2025р.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Г.В. Левшина