ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2025м. ДніпроСправа № 904/3276/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Іванової Т.В.

за участю секретаря судового засідання Давидової Є.О.

та представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кентавріна фрутберрі" (03115, Київська область, місто Київ, проспект Берестейський, будинок 91; ідентифікаційний код 44719118)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Клаустен Ектів" (49083, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Чикаленка Євгена, будинок 2, офіс 28; ідентифікаційний код 45297010)

про стягнення заборгованості за договором поставки №08/11-2024 від 08.11.2024

ВСТАНОВИВ:

І. СУТЬ СПОРУ

1. Стислий виклад позиції позивача

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором поставки № 08/11-2024 від 08.11.2024 у частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 87 284,40 грн.

Позивач зазначає, що ним виконано умови договору шляхом поставки товару на адресу відповідача на загальну суму 183 284,40 грн, що підтверджується видатковою накладною № КФ-44 від 26.12.2024. Відповідач здійснив лише часткову передоплату, а залишок у сумі 87 284,40 грн у встановлений строк не сплатив.

У зв`язку із простроченням грошового зобов`язання позивач, керуючись пунктом 7.2 договору та статтею 625 Цивільного кодексу України, нарахував штрафні санкції, а саме: 11 000,23 грн пені, 3 812,19 грн інфляційних втрат та 1 090,46 грн 3% річних.

Після часткової сплати відповідачем суми основного боргу у розмірі 34 097,12 грн, 22.08.2025 позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, зменшивши основну суму боргу до 53 187,28 грн.

Крім того після часткової сплати відповідачем суми основного боргу у розмірі 20 000,00 грн, 28.08.2025 позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, зменшивши основну суму боргу до 33 187,28 грн.

Також після часткової сплати відповідачем суми основного боргу у розмірі 17 284,40 грн, 15.09.2025 позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, зменшивши основну суму боргу до 15 902,88 грн, з яких 3 812,19 грн інфляційні втрати, 11 000,23 грн пеня та 1 090,46 грн 3% річних.

2. Стислий виклад заперечень відповідача

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому статтею 165 Господарським процесуальним кодексом України.

З приводу дотримання судом прав відповідача під час розгляду даної справи слід зазначити таке.

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Частиною 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Судом з`ясовано, що відповідач має зареєстрований Електронний кабінет в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. Враховуючи вказане, ухвала суду від 07.07.2025 була направлена учасникам справи засобами електронного зв`язку, а саме:

- відповідачу в його Електронний кабінет в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

За змістом частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Враховуючи вказане, з урахуванням положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала господарського суду від 07.07.2025 вважається врученою відповідачу 08.07.2025, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа в Електронний кабінет відповідача в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи (а.с.46 на звороті).

Крім того господарським судом, з метою належного повідомлення відповідача про обставини даної справи, здійснено поштове направлення ухвали суду від 07.07.2025 відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Клаустен Ектів" (ідентифікаційний код 45297010), за адресою: 49083, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Чикаленка Євгена, будинок 2, офіс 28 зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 18), яке отримано останнім 17.07.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 67).

Також, суд наголошує, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Так, згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, зокрема, ухвалу господарського суду від 07.07.2025 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/128650964) надіслано судом 07.07.2025, зареєстровано в реєстрі 07.07.2025 та забезпечено надання загального доступу 08.07.2025, тобто завчасно; отже у відповідача були всі дані, необхідні для пошуку та відстеження руху справи, а також поданими у ній заявами по суті справи, а також реальна можливість отримання такої інформації також із вказаного відкритого джерела - у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Так, ухвалою суду від 07.07.2025, з урахуванням вимог частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Враховуючи встановлену судом дату отримання ухвали суду відповідачем в електронному вигляді (08.07.2025), граничним строком, з урахуванням частин 1, 2, 4 статті 116 Господарського процесуального кодексу України, для подання відзиву на позовну заяву було 23.07.2025.

Судом враховані Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України №958 від 28.11.2013, на випадок направлення відповідачем відзиву на позовну заяву або клопотання до суду поштовим зв`язком.

Отже, станом на 17.09.2025 строк на подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг та враховуючи обмеження, пов`язані із запровадженням воєнного стану, закінчився.

Слід зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Більше того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись за рахунок порушення права позивача на розумність строків розгляду справи судом (на своєчасне вирішення спору судом), що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Беручи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2025, не скористався правом на подачу до суду відзиву на позовну заяву, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

З приводу належного повідомлення судом відповідача про дату, час та місце судового розгляду слід зазначити таке.

Судом враховано, що за змістом частини 4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Господарський суд зазначає, що ухвала господарського суду від 28.08.2025 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті в засіданні на 09.09.2025 о 15:00 год була надіслана відповідачу до його електронного кабінету 01.09.2025 о 09:33 год, тобто завчасно, що довідкою про доставку електронного листа (а.с. 119 на звороті).

Крім того господарським судом, з метою належного повідомлення відповідача про обставини даної справи, здійснено поштове направлення ухвали суду від 07.07.2025 відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Клаустен Ектів" (ідентифікаційний код 45297010), за адресою: 49083, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Чикаленка Євгена, будинок 2, офіс 28 зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 18), яке отримано останнім 17.07.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 121).

Разом з тим, згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, зокрема, ухвалу господарського суду від 28.08.2025 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/129848835) надіслано судом 29.08.2025, зареєстровано в реєстрі 02.09.2025 та забезпечено надання загального доступу 03.09.2025, тобто завчасно; отже у відповідача були всі дані, необхідні для пошуку та відстеження руху справи, а також поданими у ній заявами по суті справи, а також реальна можливість отримання такої інформації також із вказаного відкритого джерела - у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Враховуючи вказане, судом встановлено, що відповідач повідомлений про день, час та місце розгляду справи по суті належним чином.

Відповідно до частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Крім того суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема в постановах Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 922/1200/18, від 04.06.2020 у справі № 914/6968/16.

Також суд зауважує, що ухвалою господарського суду від 28.08.2025 повідомлено учасників справи про дату, час та місце судового засідання та попереджено учасників справи про те, що відповідно до пункту 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Слід зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

В даному випадку підстави для відкладення розгляду справи чи оголошення перерви у судовому засіданні, визначені статтями 202, 216 та 252 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та у статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

У зв`язку із вказаним, за наслідками розгляду справи суд постановив перейти до стадії ухвалення та проголошення судового рішення у справі, про що постановлено ухвалу господарського суду, відповідно до якої ухвалення та проголошення судового рішення у справі №904/3276/25 призначено на 18.09.2025 о 17:30 год.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити, що ухвала господарського суду від 09.09.2025 про перехід до стадії ухвалення та проголошення судового рішення у справі надіслана відповідачу до його електронного кабінету 11.09.2025 о 11:28 год, тобто завчасно, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 157 на звороті).

Крім того, згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, зокрема, ухвалу господарського суду від 09.09.2025 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/130127384) надіслано судом 10.09.2025, зареєстровано в реєстрі 11.09.2025 та забезпечено надання загального доступу 12.09.2025, тобто завчасно; отже у відповідача були всі дані, необхідні для пошуку та відстеження руху справи, а також поданими у ній заявами по суті справи, а також реальна можливість отримання такої інформації також із вказаного відкритого джерела - у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

ІІ. Процесуальні дії у справі. Заяви, клопотання

19.06.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Кентавріна фрутберрі" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Клаустен Ектів" за допомогою системи "Електронний суд" надійшла позовна заява про заборгованості за договором поставки №08/11-2024 від 08.11.2024 у загальному розмірі 103 187,28 грн, відповідно до якої позивач просить суд:

- стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Клаустен Ектів" на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Кентавріна фрутберрі" суму боргу за отриманий товар згідно договору №08/11-2024 від 08 листопада 2024 року, в розмірі 87 284,40 грн;

- стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Клаустен Ектів" на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Кентавріна фрутберрі" штрафних санкцій (пеня, 3% річних, інфляційне збільшення) в розмірі 15 902,88 грн за порушення умов проведення розрахунків за договором № 08/11-2024 від 08 листопада 2024 року;

- стягнути з відповідача судовий збір.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2025 справу №904/3276/25 передано на розгляд судді Івановій Т.В.

23.06.2025 ухвалою господарського суду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кентавріна фрутберрі" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Клаустен Ектів" про стягнення заборгованості за договором поставки №08/11-2024 від 08.11.2024 у загальному розмірі 103 187,28 грн залишено без руху.

25.06.2025 до господарського суду від представника позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшли письмові пояснення (вх. суду №27460/25 від 25.06.2025) на ухвалу від 23.06.2025, про залишення позовної заяви без руху.

30.06.2025 ухвалою господарського суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

02.07.2025 до господарського суду від представника відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява (вх. суду №28611/25 від 02.07.2025), відповідно до якої він просить суд справу №904/3276/25 розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

07.07.2025 ухвалою господарського суду задоволено заяву представника відповідача (вх. суду №28611/25 від 02.07.2025) про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Постановлено перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №904/3276/25 за правилами загального позовного провадження, а також розпочати розгляд справи зі стадії відкриття провадження у справі. Призначено справу до розгляду у підготовче засідання на 21.07.2025 о 11:00 год.

21.07.2025 до господарського суду від представника відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшло клопотання (вх. суду №31382/25 від 21.07.2025) про відкладення розгляду справи.

21.07.2025 ухвалою господарського суду відкладено підготовче засідання у справі на 21.08.2025 о 10:00 год. Призначено розгляд клопотання представника відповідача (вх. суду №31382/25 від 21.07.2025) в частині поновлення пропущеного строку для подання відповіді на відзив у підготовчому засіданні на 21.08.2025 о 10:00 год.

15.08.2025 до господарського суду від представника позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшло клопотання (вх. суду №35620/25 від 15.08.2025) про долучення документів до матеріалів справи.

У зв`язку з перебуванням судді Іванової Т.В. у відпустці судове засідання, призначене на 21.08.2025 у даній справі, не відбулося.

22.08.2025 ухвалою суду призначено підготовче судове засідання на 28.08.2025.

21.08.2025 до господарського суду від представника позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява (вх. суду №36274/25 від 21.08.2025) про зменшення позовних вимог, відповідно до якої остання просить суд зменшити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кентавріна фрутберрі", а саме: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Клаустен Ектів" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кентавріна фрутберрі" за договором поставки №08/11-2024 від 08.11.2024 у загальному розмірі 53 187,28 грн, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Клаустен Ектів" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кентавріна фрутберрі" витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн та витрати із сплати судового збору.

22.08.2025 ухвалою суду прийнято до розгляду позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кентавріна фрутберрі" в наступній редакції: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Клаустен Ектів" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кентавріна фрутберрі" за договором поставки №08/11-2024 від 08.11.2024 у загальному розмірі 53 187,28 грн та витрати із сплати судового збору.

28.08.2025 до суду від представника позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява (вх. суду №37253/25 від 28.08.2025) про зменшення позовних вимог, відповідно остання просить суд зменшити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кентавріна фрутберрі", а саме: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Клаустен Ектів" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кентавріна фрутберрі" за договором поставки №08/11-2024 від 08.11.2024 у загальному розмірі 33 187,28 грн, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Клаустен Ектів" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кентавріна фрутберрі" витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн та витрат із сплати судового збору. Закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті.

28.08.2025 ухвалою господарського суду відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача (вх. суду №31382/25 від 21.07.2025) в частині поновлення пропущеного строку для подання відповіді на відзив. Прийнято до розгляду позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кентавріна фрутберрі" в наступній редакції: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Клаустен Ектів" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кентавріна фрутберрі" за договором поставки №08/11-2024 від 08.11.2024 у загальному розмірі 33 187,28 грн, витрат із сплати судового збору та витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. Закрито підготовче провадження у справі. Справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 09.09.2025 о 15:00 год.

08.09.2025 до господарського суду від представника відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшли письмові пояснення (вх. суду №38966/25 від 08.09.2025) по справі.

09.09.2025 у судове засідання в режимі відеоконференції з`явився повноважний представник позивача. Повноважний представник відповідача у вказане судове засідання не з`явився. В судовому засіданні 09.09.2025 розглянуто справу по суті та після судових дебатів суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, зазначив, що рішення буде ухвалено та проголошено 18.09.2025 о 17:30 годині.

09.09.2025 до господарського суду від представника позивача за допомогою засобів електронного зв`язку надійшла заява (вх. суду №39122/25 від 09.05.2025) про зменшення позовних вимог та про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

09.09.2025 до господарського суду від представника позивача за допомогою системи "Електронний суд" у надійшла заява (вх. суду №39124/25 від 09.05.2025) про зменшення позовних вимог та про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

10.09.2025 ухвалою господарського суду від представника позивача за допомогою засобів електронного зв`язку надійшла до суду заява (вх. суду №39414/25 від 10.09.2025), відповідно до якої остання просить суд прийняти до відома вказану заяву та вважати подану нею заяву від 08.09.2025, скеровану на офіційну електронну адресу суду, відкликаною та як таку, що подана помилково.

15.09.2025 до господарського суду від представника позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява (вх. суду №40016/25 від 15.09.2025) про зменшення позовних вимог та про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

18.09.2025 ухвалою господарського суду заяву представника позивача (вх. суду №39122/25 від 09.09.2025) про зменшення позовних вимог та про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та додані до неї документи, а також заяву представника позивача (вх. суду №39414/25 від 10.09.2025) про відкликання раніше поданої заяви повернуто без розгляду. Відмовлено у задоволенні заяви представника позивача (вх. суду №39124/25 від 09.09.2025) про зменшення позовних вимог та про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням заяви (вх. суду №40016/25 від 15.09.2025) в частині зменшення позовних вимог. Повідомлено позивача, що питання розподілу судових витрат по сплаті судового збору та витрат на правничу (правову) допомогу буде вирішено під час ухвалення господарським судом рішення по справі №904/3276/25. Закрито провадження у справі №904/3276/25 в частині стягнення суми основного боргу за договором поставки №08/11-2024 від 08.11.2024 у розмірі 17 284,40 грн.

ІІІ. Фактичні обставини справи

Спір у справі виник у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки №08/11-2024 від 08.11.2024 у частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару, що призвело до утворення заборгованості у сумі 87 284,40 грн, погашеної на час розгляду справи. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано 11 000,23 грн пені, 3 812,19 грн інфляційних втрат та 1 090,46 грн 3% річних.

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі:

(1) Факт укладення договору поставки та його умови;

(2) Факт виконання позивачем своїх зобов`язань щодо поставки товару;

(3) Факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань з оплати товару.

(4) Правомірність нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних.

1. Укладення договору та його умови.

08.11.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кентавріна фрутберрі", як постачальником та Товариством з обмеженою відповідальністю "Клаустен Ектів", як покупцем укладено договір поставки №08/11-2024 з додатками №1 та №2 від 08.11.2024 (далі договір, а.с. 7-10), відповідно до умов пункту 1.1. якого постачальник зобов`язався поставити і передати у власність покупцю, а покупець прийняти і оплатити продукцію (далі товар) в порядку та на умовах, визначених цим договором, або додатками до нього, які є невід`ємною частиною цього договору.

Товар поставляється окремими партіями на підставі замовлення на придбання партії товару, що здійснюється покупцем шляхом подачі заявки через менеджера постачальника в будь-який зручний для постачальника спосіб (засобами телефонного зв`язку (вайбер, телеграм), засобами електронного зв`язку). Поставка товару здійснюється на підставі замовлення, підтвердженого постачальником. Замовлення має містити наступні обов`язкові реквізити: артикул або назва товару, одиниця виміру товару та його кількість, пункт поставки, орієнтовна дата поставки. Підтвердженням Замовлення є виставлений постачальником рахунок на оплату товару. Поставка товару здійснюється покупцем в строк, що не перевищує 15 (п`ятнадцять) календарних днів з моменту підтвердження постачальником замовлення покупця та отримання постачальником передплати, визначеної пунктом 5.2.1. цього договору (пункт 1.2. договору).

Згідно із положеннями пункту 1.3. договору поставка товару здійснюється по домовленості сторін.

Ціна Договору є сукупність цін товару за узгодженими за цим договором замовленнями та фактичними поставками товару у відповідності до накладних (пункт 2.1. договору).

Асортимент та ціна на товар, що постачається, визначаються та надаються покупцю у видаткових накладних (пункт 2.2. договору).

В разі зміни ціни та асортименту товару, постачальник зобов`язаний повідомити про це покупця не пізніше, ніж за 15 днів до фактичної дати поставки товару. Зміна постачальником ціни на товар без попередження про це покупця, відповідно до умов пункту 2.2. договору не допускається (пункт 2.3. договору).

В ціну товару включена вартість споживчої упаковки (пункт 2.4. договору).

За домовленістю сторін, дерев`яні піддони (якщо використовуються) включені в ціну товару та не підлягають поверненню постачальнику (пункт 2.5. договору).

Відповідно до пункту 4.1 договору партією товару вважається обсяг товару, погоджений сторонами в одному замовленні на одну дату поставки та в один пункт призначення, якщо інше не вказано у самому замовленні. Поставка товару здійснюється покупцем протягом строку дії договору. Допускається дострокова поставка товару за умови наявності згоди постачальника. Про дату дострокової поставки покупець повідомляє постачальника засобами телефонного зв`язку (вайбер, телеграм), засобами електронного зв`язку, або через представника у строк не менше одного дня.

Згідно із пунктом 4.2. договору поставка товару здійснюється покупцем окремими партіями по реквізитам які вказані в замовленнях на поставку кожної партії товару. За домовленістю сторін, поставка товару може здійснюватися транспортом покупця/постачальника (за домовленістю сторін).

Поставка товару, за домовленістю сторін, може здійснюватися на умовах EXW (передано на склад постачальника), або на умовах СРТ (перевезення сплачено до місця, вказаного покупцем), або згідно інших міжнародних правил по тлумаченню термінів "Інкотермс" в редакції 2020, відповідно до домовленості сторін. Строк поставки кожної окремої партії товару визначається в заявках на товар, але не повинен перевищувати тридцяти календарних днів з моменту погодження постачальником замовлення, за умови здійснення покупцем передплати в строки визначені цим договором (пункт 4.3. договору).

У разі неможливості або реальної загрози порушення строку поставки партії товару з вини чи з інших обставин, які виникли у постачальника, останній негайно повідомляє про вказаний факт покупцю письмово, але не пізніше ніж за три робочі дні до дати поставки. У разі отримання письмового повідомлення постачальника у строк визначений цим пунктом. Покупець має право письмово вимагати повернення сплачених за відповідну партію товару коштів (у разі передплати), які постачальник зобов`язаний сплатити протягом трьох банківських днів від дати такої вимоги покупця, якщо сторони не домовляться про інше (пункт 4.4. договору).

Пунктом 4.5 договору передбачено, що моментом здійснення поставки товару є отримання покупцем супроводжувальної первинної обліково-видаткової документації з відповідною відміткою постачальника (товарно-транспортна накладна, видаткова накладна). Разом з товаром покупцю передаються документи, що підтверджують його якість і безпеку (оригінали або копії, завірені печаткою постачальника).

Відповідно до пункту 4.6. договору право власності на товар, а також ризик випадкової загибелі товару, переходять до покупця в момент підписання відповідальною особою покупця видаткової (та/або товарно-транспортної) накладної, що є підтвердженням належного виконання постачальником умов даного договору. Підписання представником покупця видаткової накладної та скріплення печаткою або штампом (у разі наявності) підписом представника покупця на видатковій накладній, засвідчує належне виконання постачальником умов даного договору по поставці товару та засвідчує узгодження з покупцем асортименту, кількості та вартості (ціни) товару зазначеної у видатковій накладній. Зважаючи на той факт, шо поставки мають системний характер, сторони узгодили, що постачальник та покупець надають один одному кільцеву довіреність (додаток №1 та №2).

Прийом товару за кількістю та якістю проводиться уповноваженими на те представниками сторін, відповідно до Інструкції про порядок прийому продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю від 15 червня 1965 року (№Г1-6) та Інструкції про порядок прийому продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю від 25 квітня 1966 року (№11-7), на складі, або іншому приміщенні покупця, або за попередньою домовленістю на складі постачальника (пункт 4.7. договору).

При неповному (частковому) прийнятті товару, постачальник зобов`язується передати покупцю відповідно виправлені супроводжувальні первинні обліково-видаткові документи протягом двох робочих днів з моменту поставки (пункт 4.8. договору).

Поставка товару є виконаною в повному обсязі постачальником, якщо він поставив товар, згідно узгодженої заявки, з усією супроводжувальною документацією, яка вимагається чинним законодавством України і даним договором (пункт 4.9. договору).

Пунктом 4.10 договору передбачено, що постачальник має право відмовитись від поставки товару у випадку: прострочення оплати за раніше поставлений товар в строки, вказані в пунктом 5.2 цього Договору; недотримання покупцем умов цього договору.

Претензії покупця по кількості та зовнішньому вигляду товару (тари, упаковки та ін.) приймаються у момент приймання, а по якості - протягом всього строку придатності даного товару за умови дотримання вимог, зазначених у маркуванні товару (пункт 4.11. договору).

Положеннями пункту 4.12 договору сторони дійшли згоди, що всі поставки товару після підписання даного договору здійснюються на умовах цього договору. Посилання у видаткових документах на даний договір, як підставу поставки сторонами, не вимагається.

Покупець сплачує суму за поставлений товар за цінами, вказаними у товаро-супроводжувальній документації (видатковій накладній) на умовах даного договору в порядку і формах, які не суперечать чинному законодавству України.

Згідно із пунктом 5.2. договору розрахунки за товар між покупцем та постачальником здійснюються в національній грошовій одиниці України в безготівковій та/або готівковій формі в наступному порядку:

- передплата 50% від вартості партії товару протягом трьох банківських днів з моменту узгодження заявки та отримання рахунку постачальника (пункт 5.2.1. договору);

- 50% від вартості партії товару протягом тридцяти банківських днів з моменту поставки (пункт 5.2.2. договору).

Днем здійснення платежу вважається день, в який сума, шо підлягає сплаті, поступає на розрахунковий рахунок, або до каси постачальника (пункт 5.3. договору).

Відповідно до пункту 6.3 договору покупець зобов`язаний: прийняти та оплатити поставлений товар відповідно до вимог даного договору і надати постачальнику один екземпляр оригіналу документів завірених підписом керівника та печаткою (за її наявності), а саме: видаткова і товаро-транспортна накладна; при виконанні своїх зобов`язань керуватися даним договором та вимогами чинного законодавства України; письмово повідомляти постачальника про зміну осіб відповідальних від його імені здійснювати прийом товару. У випадку відсутності повідомлення про зміну таких осіб вважається, що товар прийнятий у належній кількості та якості за наявності підпису представника покупця та відтиску печатки (штампу) на видаткових документах (у разі наявності).

Згідно із пунктом 6.5 договору сторони зобов`язуються: у випадку неможливості виконання однією із сторін взятих на себе зобов`язань, попередити про це іншу сторону; дотримуватися комерційної таємниці і конфіденційності даного договору; при виконанні умов договору підтримувати ділові контакти та вживати всіх необхідних заходів для забезпечення ефективності та розвитку їх комерційних зав`язків.

За недотримання умов даного договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України (пункт 7.1. договору).

За несвоєчасну оплату за пунктом 5.2.2. цього договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої суми за кожен день прострочення платежу. Сплата пені не звільняє покупця від сплати основної суми заборгованості (пункт 7.2. договору).

Притягнення винної сторони до відповідальності не звільняє її від виконання зобов`язань за даним договором (пункт 7.7. договору).

Згідно із пунктом 8.1 договору, даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2024.

В разі, якщо за тридцять календарних днів до закінчення строку дії даного договору жодна сторона не виявить бажання розірвати його, про що Сторона повинна повідомити іншу сторону письмово під розпис, або рекомендованим листом, то дія цього договору автоматично продовжується на один рік, на тих же умовах без обмеження кількості таких пролонгацій (пункт 8.2. договору).

Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторони від виконання своїх обов`язків (пункт 8.3. договору).

Судом встановлено, що у вказаному договорі сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов, встановлених законом для даного виду договорів, отже, з урахуванням презумпції правомірності правочину, такий договір є правомірним, укладеним та таким, що породжує у сторін права та обов`язки щодо його виконання.

У матеріалах справи відсутні та сторонами не надані докази визнання недійсним даного договору чи визнання неукладеним в певній частині. Також відсутні докази про розірвання такого договору.

2. Виконання позивачем договірних зобов`язань

Позивач на виконання умов договору поставки №08/11-2024 від 08.11.2024, згідно із видатковою накладною №КФ-44 від 26.12.2024 (а.с. 11) та товарно-транспортною накладною №КФ-26/12 від 26.12.2024 (а.с. 12), здійснив на адресу відповідача поставку товару на загальну суму 183 284,40 грн, у тому числі ПДВ 30 547,40 грн.

Відповідно до вказаної видаткової накладної № КФ-44 від 26.12.2024 (а.с. 11) позивачем поставлено відповідачу товар у такому асортименті та кількості:

- 790 кілограм повидла яблучного нестерилізованого першого ґатунку на суму 38 204,40 грн, у тому числі ПДВ 6 367,40 грн;

- 1 000 кілограм повидла яблучного нестерилізованого вищого ґатунку на суму 48 360,00 грн, у тому числі ПДВ 8 060,00 грн;

- 2 000 кілограм повидла яблучного нестерилізованого першого ґатунку на суму 96 720,00 грн, у тому числі ПДВ 16 120,00 грн.

Вказана видаткова накладна підписана уповноваженим представником відповідача без зауважень. Претензій щодо кількості та якості товару в порядку й строки, визначені договором та відповідними інструкціями про порядок приймання продукції, відповідачем не заявлено.

3. Неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань

Відповідно до пункту 5.2.2. договору, відповідач був зобов`язаний здійснити оплату 50% вартості поставленого товару протягом тридцяти банківських днів з моменту поставки.

Однак, відповідач свої зобов`язання з повної та своєчасної оплати вартості товару не виконав. Станом на день звернення позивача до суду заборгованість за поставлений товар складала 87 284,40 грн, що підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків за період з 01.12.2024 по 31.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Клаустен Ектів" і Товариством з обмеженою відповідальністю "Кентавріна фрутберрі" за договором поставки №08/11-2024 від 08.11.2024 (а.с.14), підписаним сторонами з обох сторін шляхом накладення власних електронних підписів.

4. Правомірність нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення його виконання.

Пунктом 7.2 договору поставки передбачено, що у разі несвоєчасної оплати вартості поставленого товару покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої суми за кожен день прострочення.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач, керуючись зазначеними положеннями та умовами договору, здійснив розрахунок (а.с. 2-3) і заявив до стягнення з відповідача 3 812,19 грн інфляційних втрат, 11 000,23 грн пені та 1 090,46 грн 3 % річних за загальний період заборгованості з 17.01.2025 по 17.06.2025.

Суд відзначає, що відповідач доказів сплати вказаної заборгованості чи контррозрахунку не надав, а відтак заявлені позивачем вимоги належним чином не спростовані.

ІV. МОТИВИ СУДУ

1. Норми права, які застосував суд.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно із статтею 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Правочин, яким скасовується чи обмежується відповідальність за умисне порушення зобов`язання, є нікчемним.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до приписів статті 664 Цивільного кодексу України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

2. Оцінка судом доказів та позицій сторін

17.10.2019 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 №132-IX, яким було, зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України і змінено назву статті 79 Господарського процесуального кодексу України з "Достатність доказів" на "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

У рішенні Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.1997 наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У розумінні положень наведеної норми на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Таким чином, обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів, що запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановляння законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 Господарського процесуального кодексу України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кентавріна фрутберрі", як постачальником та Товариством з обмеженою відповідальністю "Клаустен Ектів", як покупцем укладено договір поставки №08/11-2024 з додатками №1 та №2 від 08.11.2024.

Відповідно до вказаного договору між сторонами виникли обов`язки щодо поставки товару, зокрема, позивач зобов`язався передати у власність покупця продукцію в узгодженому асортименті, кількості та у визначені строки, а відповідач зобов`язався прийняти поставлений товар та здійснити його оплату у встановлені договором строки й порядку.

Позивач на виконання умов договору поставки №08/11-2024 від 08.11.2024, згідно із видатковою накладною №КФ-44 від 26.12.2024 (а.с. 11) та товарно-транспортною накладною №КФ-26/12 від 26.12.2024 (а.с. 12), здійснив на адресу відповідача поставку товару на загальну суму 183 284,40 грн, у тому числі ПДВ 30 547,40 грн.

Видаткова накладна №КФ-26/12 від 26.12.2024 підписана уповноваженим представником відповідача без зауважень. Претензій щодо кількості та якості товару в порядку й строки, визначені договором та відповідними інструкціями про порядок приймання продукції, відповідачем не заявлено.

Відповідно до умов пункту 5.2.2. договору відповідач був зобов`язаний здійснити оплату 50% вартості поставленого товару протягом тридцяти банківських днів з моменту поставки.

Як вказано вище, 26.12.2024 позивачем на адресу відповідача поставлено товар, що підтверджується видатковою накладною №КФ-44 від 26.12.2024 та товарно-транспортною накладною №КФ-26/12 від 26.12.2024.

Таким чином відповідач у строк до 07.02.2025 повинен був здійснити оплату 50% вартості поставленого товару протягом тридцяти банківських днів з моменту його поставки.

Однак, відповідач свої зобов`язання з повної та своєчасної оплати вартості товару не виконав. Станом на день звернення позивача до суду заборгованість за поставлений товар складала 87 284,40 грн, що підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків за період з 01.12.2024 по 31.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Клаустен Ектів" і Товариством з обмеженою відповідальністю "Кентавріна фрутберрі" за договором поставки №08/11-2024 від 08.11.2024 (а.с.14), підписаним сторонами з обох сторін шляхом накладення власних електронних підписів.

При цьому суд зазначає, що вказана сума основного боргу (87 284,40 грн) погашена відповідачем під час розгляду справи у повному обсязі, що підтверджується наступними платіжними інструкціями на загальну суму 84 547,41 грн, а саме: №3985 від 18.08.2025 на суму 10 000,00 грн (а.с. 94); №3883 від 08.08.2025 на суму 10 000,00 грн (а.с. 93) №3769 від 31.07.2025 на суму 30 000,00 грн (а.с. 95) №4075 від 26.08.2025 на суму 10 000,00 грн (а.с. 110); №4060 від 25.08.2025 на суму 10 000,00 грн (а.с. 111); №4090 від 27.08.2025 на суму 17 284,40 грн (а.с. 130 на звороті).

Здійснення погашення суми основного боргу з боку відповідача свідчить про визнання ним факту існування зобов`язання та його розміру, що підтверджується конклюдентними діями боржника стосовно погашення суми боргу.

Між тим, у зв`язку із простроченням грошового зобов`язання позивач відповідно до умов договору та чинного законодавства здійснив розрахунок (а.с. 2-3) і заявив до стягнення з відповідача 3 812,19 грн інфляційних втрат, 11 000,23 грн пені та 1 090,46 грн 3 % річних за загальний період прострочення з 17.01.2025 до 17.06.2025 року.

Суд відзначає, що відповідач доказів сплати вказаної заборгованості чи контррозрахунку не надав, а відтак заявлені позивачем вимоги належним чином не спростовані.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок (а.с. 2-3), судом встановлено, що він містить помилку у визначенні періоду нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат. Так позивачем визначено період прострочення з 17.01.2025 до 17.06.2025 року, в той час як визначений судом строк виконання зобов`язання настав 07.02.2025, враховуючи дату поставки та умови пункту 5.2.2. договору. Таким чином вказаний розрахунок слід проводити за період з 07.02.2025 (строк настання виконання грошового зобов`язання) по 17.06.2025 (кінцева дата періоду нарахування визначена позивачем).

Враховуючи викладене, господарський суд здійснивши власний перерахунок штрафних санкцій заявлених позивачем, за вірним періодом нарахування за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості штрафних санкцій "Ліга. Закон" (https://ips.ligazakon.net/calculator/ff) дійшов висновку наступних висновків:

- перевіривши розрахунок пені на суму грошового зобов`язання у розмірі 87 284,40 грн, господарський суд встановив, що наданий позивачем розрахунок на суму 11 000,23 грн є неправильним, оскільки сума пені що належить до стягнення з відповідача за період прострочення з 07.02.2025 по 17.06.2025 становить 9 577,37 грн;

- перевіривши розрахунок інфляційних втрат на суму грошового зобов`язання у розмірі 87 284,40 грн, господарський суд встановив, що наданий позивачем розрахунок на суму 3 812,19 грн є неправильним, оскільки сума інфляційних втрат що належить до стягнення з відповідача за період прострочення з 07.02.2025 по 17.06.2025 становить 4 540,96 грн. При цьому згідно з частиною 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, а тому стягненню з відповідача підлягають нарахування у розмірі, заявленому позивачем, а саме: 3 812,19 грн;

- перевіривши розрахунок 3% річних на суму грошового зобов`язання у розмірі 87 284,40 грн, господарський суд встановив, що наданий позивачем розрахунок на суму 1 090,46 грн є неправильним, оскільки сума 3% річних що належить до стягнення з відповідача за період прострочення з 07.02.2025 по 17.06.2025 становить 939,80 грн.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Правовий аналіз зазначених норм свідчить про те, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов та на розсуд суду.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду. Господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені. При застосуванні правил про зменшення неустойки суди не мають якогось усталеного механізму зменшення розміру неустойки, тому кожного разу потрібно оцінювати обставини та наслідки порушення зобов`язання на предмет наявності виняткових обставин на стороні боржника.

Висновок суду щодо необхідності зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України).

З наведених норм вбачається, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд має дати належну оцінку правовідносинам сторін з точки зору винятковості випадку.

За змістом статей 546, 549 Цивільного кодексу України, неустойка має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є, в першу чергу, захист інтересів кредитора, а не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Разом з цим, згідно з частиною 1 статті 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтею 551 Цивільного кодексу України, щодо зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд повинен забезпечити баланс інтересів сторін у справі, з урахуванням встановлених обставин справи, та не допускати фактичного звільнення відповідача від їх сплати без належних на те правових підстав.

З урахуванням викладеного, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що 3 812,19 грн інфляційних втрат, 9 577,37 грн пені та 939,80 грн 3% річних зменшенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає, що вимоги позивача щодо 3 812,19 грн інфляційних втрат, 9 577,37 грн пені та 939,80 грн 3% річних є обґрунтованими та доведеними належними доказами, у зв`язку із чим підлягають задоволенню.

V. Висновки Суду

Суди зобов`язані належно мотивувати свої рішення для забезпечення права сторін на справедливий розгляд та суспільного контролю за правосуддям. При цьому не вимагається відповідати на кожен аргумент сторін: достатньо викласти мотиви у межах конкретних обставин справи, з урахуванням характеру рішення.

На підставі встановлених судом фактичних обставин та досліджених доказів, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Позивач обрав належний спосіб захисту свого порушеного права відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України.

З викладеного, з огляду на наявні в матеріалах докази, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог повністю та стягнення з відповідача на користь позивача 3 812,19 грн інфляційних втрат, 9 577,37 грн пені та 939,80 грн 3% річних.

VІ. Судові витрати

Стосовно судових витрат позивача по сплаті судового збору.

Згідно із частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" визначено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року в розмірі 3028,00 грн.

Позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Кентавріна фрутберрі" надійшла до господарського суду через систему "Електронний суд".

Згідно із частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, судовий збір за розгляд позовної заяви в даній справі про стягнення 103 187,28 грн складає: 3028,00 грн (мінімальна ставка в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб) х 0,8 = 2422,40 грн.

За розгляд позовної заяви позивач сплатив судовий збір у сумі 3 028,00 грн платіжною інструкцією №813 від 17.06.2025. Судовий збір зараховано до Державного бюджету України.

Суд звертає увагу, що при поданні позовної заяви в електронній формі за допомогою системи "Електронний суд" заявником сплачено судовий збір без застосування передбаченого частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, тобто позивачем було внесено судовий збір у більшому розмірі (3 028,00 грн), ніж встановлено законом. Відтак має місце переплата на суму 605,60 грн (3028,00 - 2422,40), яку позивач має право повернути з Державного бюджету України на підставі пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" у разі подання до суду відповідного клопотання.

Крім того, господарський суд звертає увагу, що на підставі поданих позивачем заяв про зменшення позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу: вх. суду №36274/25 від 21.08.2025 на суму 50 000,00 грн та вх. суду №37253/25 від 28.08.2025 на суму 20 000,00 грн, господарським судом на підставі відповідних ухвал суду від 22.08.2025 та 28.08.2025 зменшено розмір позовних вимог в частині стягнення основного боргу на 70 000,00 грн.

З цього приводу господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Однак, судом враховано, що позивачем при поданні позову сплачено мінімальну ставку судового збору, з огляду на що судовий збір є сплаченим в належному розмірі та у зв`язку із зменшенням позовних вимог поверненню не підлягає.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

У даному випадку, з огляду на часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат, пені та 3% річних на загальну суму 14 329,36 грн, на відповідача покладається обов`язок відшкодувати позивачу витрат по сплаті судового збору у пропорційному розмірі 2182,71 грн (2 422,40 грн Ч 14 329,36 грн ч 15902,88 грн = 2182,71 грн).

Стосовно судових витрат позивача на правничу (правову) допомогу у справі.

Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно із приписами частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження здійснених позивачем судових витрат на правничу допомогу позивачем надано: скан-копію договору №14/07/ЮО від 14.07.2025 на надання правової допомоги адвокатом (а.с. 86-89); скан-копію ордеру на надання правничої допомоги серії АI за номером 1948064 від 14.07.2025 (а.с. 50); скан-копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №11921/10 від 03.04.2025 (а.с. 51-52); скан-копію посвідчення адвоката №11921/10 від 03.04.2025 (а.с. 53-54).

Вирішуючи питання стосовно судових витрат позивача на правничу (правову) допомогу у справі, господарський суд виходить із наступного.

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Слід зазначити, що позивачем у поданій до суду позовній заяві, відсутній попередній орієнтований розрахунок судових витрат на правничу правову допомогу, при цьому відповідно до заяви за вх. суду №36274/25 від 21.08.2025, №37253/25 від 28.08.2025 та №39224/25 від 09.09.2025 позивач просить суд стягнути з відповідача 7 000,00 грн судових витрат на правничу (правову) допомогу.

Згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Такий же правовий висновок зробила Велика Палата ВС у справі №755/9215/15-ц (постанова від 19.02.2020).

Суд, дослідивши надані документи на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу (правову) допомогу, зазначає наступне.

Відповідно до умов пункту 4.3 договору №14/07/ЮО від 14.07.2025 про надання правової допомоги адвокатом (а.с. 86-89) встановлено, що суми гонорару зазначаються адвокатом в актах про надання правової допомоги, які формуються ним в міру необхідності та вручаються безпосередньо клієнту (уповноваженій особі клієнта) або направляються засобами поштового чи комунікаційного зв`язку за його місцезнаходженням.

Акти про надання правової допомоги повинні бути розглянуті підписані, завірені печаткою (за наявності) та повернуті клієнтом адвокату протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання у спосіб визначений пунктом 4.3 договору.

З вказаного вбачається, що доказом понесення судових витрат на правничу (правову) допомогу є акти про надання правової допомоги, складені адвокатом та передані клієнту у визначений договором спосіб, які підлягають підписанню, завіренню печаткою (за наявності) та поверненню адвокату протягом трьох робочих днів з моменту їх отримання.

Таким чином, саме акт є первинним обліковим документом, що підтверджує факт надання адвокатом послуг, підпис клієнта (або уповноваженої особи) на акті є підтвердженням їх прийняття та згоди з вартістю, а наявність таких актів у матеріалах справи є належним доказом понесення витрат на правничу допомогу, який відповідає вимогам процесуального законодавства.

При цьому судом встановлено, що матеріали справи не містять відповідних актів про надання правової допомоги адвокатом, так само як і переліку робіт з розшифруванням сум щодо кожної послуги. За відсутності зазначених документів у суду немає можливості перевірити фактичність, обсяг та співмірність заявлених витрат на правничу допомогу, у зв`язку із чим вони не можуть вважатися належним чином підтвердженими та підлягати відшкодуванню.

Як вказано вище, згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У розумінні положень наведеної норми на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Таким чином, обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів, що запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановляння законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 Господарського процесуального кодексу України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяв позивача за вх. суду №36274/25 від 21.08.2025, №37253/25 від 28.08.2025 та №39224/25 від 09.09.2025 в частині стягнення 7 000,00 грн витрат на правничу (правову) допомогу.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кентавріна фрутберрі" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Клаустен Ектів" про стягнення заборгованості за договором поставки №08/11-2024 від 08.11.2024 - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Клаустен Ектів" (49083, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Чикаленка Євгена, будинок 2, офіс 28; ідентифікаційний код 45297010) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кентавріна фрутберрі" (03115, Київська область, місто Київ, проспект Берестейський, будинок 91; ідентифікаційний код 44719118) 3 812,19 грн (три тисячі вісімсот дванадцять гривень дев`ятнадцять копійок) інфляційних втрат, 9 577,37 грн (дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят сім гривень тридцять сім копійок) пені, 939,80 грн (дев`ятсот тридцять дев`ять гривень вісімдесят копійок) 3% річних та 2182,71 грн (дві тисячі сто вісімдесят дві гривні сімдесят одна копійка) судових витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 18.09.2025

Суддя Т.В. Іванова