ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2025 Справа № 917/979/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Мацко О.С., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

за позовною заявою Акціонерного товариства «Банк Альянс», 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 50, ,

до відповідачів: 1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька міська друкарня», 39614, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Перемоги, 34, ,

2. ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

2. ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

про стягнення 372 159,16 грн,

Представники сторін: не викликались.

Суть спору:

Розглядається позовна заява Акціонерного товариства «Банк Альянс» про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька міська друкарня», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 372 159,16 грн, з яких 282 000,00 грн заборгованість по кредиту, 90 159,16 грн заборгованість по відсоткам.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 21.05.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Аргументи учасників справи:

У позовній заяві АТ «Банк Альянс» стверджує, що ТОВ «Кременчуцька міська друкарня» не виконало свої зобов`язання за Договором банківського обслуговування корпоративних клієнтів АТ «Банк Альянс», у зв`язку з чим заявив до стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька міська друкарня» як боржника за вищезазначеним договором та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як поручителя за виконання ТОВ «Кременчуцька міська друкарня» своїх зобов`язань за договором 372 159,16 грн, з яких 282 000,00 грн заборгованість по кредиту, 90 159,16 грн заборгованість по відсоткам.

Відповідачі у визначеному господарським процесуальним законодавством порядку на позов не відреагували, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи (судом декілька разів здійснювалися поштові відправлення на адреси відповідачів, отримані з офіційних реєстрів).

Так, в матеріалах справи міститься довідка про доставку ОСОБА_2 ухвали суду від 21.05.2025 р. в його електронний кабінет.

Копія ухвали про відкриття провадження у даній справі, що направлялась на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька міська друкарня», вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, була повернута до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи, що ухвала про відкриття провадження у справі направлялась на адресу відповідача-1, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також була своєчасно розміщена судом у Єдиному державному реєстрі судових рішень, він вважається таким, що повідомлений належним чином про судовий розгляд даної справи, про покладені на нього обов`язки та його процесуальні права.

Копії ухвали від 21.05.2025 р., що направлялись на адресу ОСОБА_1 , вказану в Єдиному державному демографічному реєстрі та позовній заяві Акціонерного товариства «Банк Альянс» у даній справі (39600, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. 1905 року, 7, кв. 57), були повернуті до суду без вручення адресату.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням (правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20).

Верховний Суд звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19, від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20; від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20).

Оскільки в матеріалах справи відсутні підтвердження наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, суд вважає, що факт неотримання учасником справи поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19; від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20).

Отже, якщо ухвалу направлено судом за належною адресою і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

З огляду на викладене, суд вважає, що ним було виконано умови Господарського процесуального кодексу України стосовно належного повідомлення відповідача ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи.

Згідно із ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Під час розгляду справи по суті суд дослідив усі письмові докази, що містяться в матеріалах справи та встановив, що їх достатньо для вирішення спору, у зв`язку з чим вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Виклад обставин справи, встановлених судом:

01.12.2023 року між Акціонерним товариством «Банк Альянс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька міська друкарня» було укладено кредитний договір шляхом підписання в електронній формі, в порядку, передбаченому Законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронні довірчі послуги», Заяви № ID91616-VKL/107 про приєднання до договору банківського обслуговування корпоративних клієнтів АТ «Банк Альянс» (а.с. 8).

Згідно з п. 1.1 вказаної Заяви Банк, в порядку та на умовах Договору та цієї Заяви про приєднання за наявності вільних коштів зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти (надалі Відновлювальна кредитна лінія або ВКЛ) в межах ліміту, встановленому цією Заявою про приєднання, загальною сумою ВКЛ або частинами (Траншами), а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути ВКЛ і сплатити проценти за користування ВКЛ, а також інші платежі відповідно до умов Кредитного договору.

Істотними умовами кредитування згідно із Заявою № ID91616-VKL/107 від 01.12.2023 р. є, зокрема, наступні:

- ліміт ВКЛ 290 000,00 грн:

- строк траншу та відповідний розмір процентної ставки: для траншів строком до 30 днів 27 % річних, для траншів строком до 60 днів 29 % річних, для траншів строком до 90 днів 32 % річних, для траншів строком до 180 днів 35 % річних;

- період сплати процентів: з 01 по 10 число кожного місяця.

01.12.2023 року між Акціонерним товариством «Банк Альянс» та ОСОБА_1 було в електронній формі укладено Договір поруки № ID91616-VKL/107/П1 (а.с. 11-12), предметом якого є надання поруки Поручителем ( ОСОБА_1 ) перед Кредитором (АТ «Банк Альянс») за виконання Боржником (ТОВ «Кременчуцька міська друкарня») зобов`язань за кредитним договором № ID91616-VKL/107 від 01.12.2023 р.

Також 01.12.2023 року між Акціонерним товариством «Банк Альянс» та ОСОБА_2 було в електронній формі укладено Договір поруки № ID91616-VKL/107/П2 (а.с. 14-15), предметом якого є надання поруки Поручителем ( ОСОБА_2 ) перед Кредитором (АТ «Банк Альянс») за виконання Боржником (ТОВ «Кременчуцька міська друкарня») зобов`язань за кредитним договором № ID91616-VKL/107 від 01.12.2023 р.

14.11.2024 року Банком були направлені Позичальнику та Поручителям листи-вимоги № 75.4/6037 від 11.11.2024 р., № 75.4/6067 від 12.11.2024 р. та № 75.4/6068 від 12.11.2024 р. щодо виконання зобов`язань за кредитним договором № ID91616-VKL/107 від 01.12.2023 р. та договорами поруки № ID91616-VKL/107/П1 від 01.12.2023 р. та № ID91616-VKL/107/П2 від 01.12.2023 р. (а.с. 18-25).

Посилаючись на те, що відповідач-1 не повернув кредитні кошти у розмірі, визначеному Договором № ID91616-VKL/107 від 01.12.2023 р., позивач просить стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька міська друкарня», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 372 159,16 грн, з яких 282 000,00 грн заборгованість по кредиту, 90 159,16 грн заборгованість по відсоткам.

Перелік доказів, якими позивач обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі: Заява про приєднання до договору банківського обслуговування корпоративних клієнтів АТ «Банк Альянс» № ID91616-VKL/107 від 01.12.2023 р., Договір банківського обслуговування корпоративних клієнтів АТ «Банк Альянс», розміщений на офіційному сайті Банку, договори поруки № ID91616-VKL/107/П1 від 01.12.2023 р. та № ID91616-VKL/107/П2 від 01.12.2023 р., заяви на видачу траншу № 1 від 05.12.2023 р., № 2 від 06.12.2023 р. та № 3 від 12.12.2023 р., виписки по рахунку позивача за період з 01.12.2023 р. по 07.05.2025 р. та ін.

Докази відповідача в спростування вимог Акціонерного товариства «Банк Альянс» в матеріалах справи відсутні.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

За змістом ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст.ст. 11, 509 ЦК України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлене договором або не випливає із суті змішаного договору (ч. 2 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до норм ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Частиною 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

01.12.2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька міська друкарня» було підписано "Заяву про приєднання до договору банківського обслуговування корпоративних клієнтів АТ «Банк Альянс»" № ID91616-VKL/107.

Таким чином, 01.12.2023 року між сторонами було укладено кредитний договір, який складається з умов, визначених у вищевказаній Заяві.

Водночас, обґрунтовуючи свої вимоги в даній справі, позивач посилається на те, що відповідач-1 підписанням зазначеної Заяви приєднався до Договору банківського обслуговування корпоративних клієнтів АТ «Банк Альянс», розміщеного на офіційному сайті Банку, який разом із цією Заявою та Тарифами Банку становлять Кредитний договір, який за своєю правовою природою є договором приєднання.

Однак матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей примірник Договору банківського обслуговування корпоративних клієнтів АТ «Банк Альянс», доданий до позовної заяви, розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Заяву від 01.12.2023 р., а також те, що вказаний документ на момент отримання Товариством з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька міська друкарня» кредитних коштів містив умови, на які посилається позивач.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

За таких обставин, оскільки наданий Банком примірник Договору банківського обслуговування корпоративних клієнтів АТ «Банк Альянс» не містять підпису відповідача-1, його не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання Заяви від 01.12.2023 р.

Дана позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 р. у справі № 342/180/17, що відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України має враховуватись судами при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

З огляду на викладене, суд не бере до уваги наданий позивачем примірник Договору банківського обслуговування корпоративних клієнтів АТ «Банк Альянс», оскільки останній не є належною підставою, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з п. 1.1 Кредитного договору, укладеного шляхом підписання Товариством з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька міська друкарня» Заяви від 01.12.2023 р., Банк зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти (надалі Відновлювальна кредитна лінія або ВКЛ) в межах ліміту, встановленому цією Заявою про приєднання, загальною сумою ВКЛ або частинами (Траншами), а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути ВКЛ і сплатити проценти за користування ВКЛ, а також інші платежі відповідно до умов Кредитного договору.

Умовами договору також передбачено наступне:

- ліміт ВКЛ 290 000,00 грн:

- строк траншу та відповідний розмір процентної ставки: для траншів строком до 30 днів 27 % річних, для траншів строком до 60 днів 29 % річних, для траншів строком до 90 днів 32 % річних, для траншів строком до 180 днів 35 % річних;

- період сплати процентів: з 01 по 10 число кожного місяця.

Також відповідно до п. 2.8 договору строк користування ВКЛ встановлюється Сторонами на 12 місяців (включно) з дати укладення Договору. Не пізніше цього строку Позичальник зобов`язаний повністю погасити заборгованість за ВКЛ, на кінець операційного дня, в останній день Строку кредитування.

Згідно із ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька міська друкарня» було надіслано позивачу заяви на видачу траншу № 1 від 05.12.2023 р., № 2 від 06.12.2023 р. та № 3 від 12.12.2023 р. (а.с. 137-139), які є невід`ємними частинами Заяви про приєднання до договору банківського обслуговування корпоративних клієнтів АТ «Банк Альянс» № ID91616-VKL/107 від 01.12.2023 р.

Згідно з вказаними заявами відповідач-1 просив надати кредитні кошти в загальному розмірі 282 000,00 грн на строк 180 днів.

Банк належним чином виконав свої обов`язки за кредитним договором, надавши Товариству з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька міська друкарня» кредитні кошти в сумі 282 000,00 грн, що підтверджується виписками по рахунку позивача за період з 01.12.2023 р. по 07.05.2025 р. (а.с. 140-172), внаслідок чого у відповідача-1 виник обов`язок повернути кредит та сплачувати відсотки за його користування.

Останній, однак, свої зобов`язання виконав не в повному обсязі. Так, на момент звернення позивача до суду ТОВ «Кременчуцька міська друкарня» не повернуло позивачу 282 000,00 грн кредиту (згідно з наданими виписками) та не сплатило відсотки за користування кредитними коштами в сумі 90 159,16 грн.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку вказаної заборгованості (а.с. 27-30), суд встановив, що він підтверджений документально та є обґрунтованим.

01.12.2023 року між Акціонерним товариством «Банк Альянс» та ОСОБА_1 було укладено Договір поруки № ID91616-VKL/107/П1.

Також 01.12.2023 року між Акціонерним товариством «Банк Альянс» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № ID91616-VKL/107/П2.

Згідно з п. 1 Договору № ID91616-VKL/107/П1 від 01.12.2023 р. Поручитель ( ОСОБА_1 ) поручається перед Банком (АТ «Банк Альянс») за виконання ТОВ «Кременчуцька міська друкарня» (Позичальник) за Заявою № ID91616-VKL/107 від 01.12.2023 р. про приєднання до договору банківського обслуговування корпоративних клієнтів АТ «Банк Альянс», включаючи всі зміни та доповнення до нього (в т. ч., але не виключно й ті, що збільшують розмір основного зобов`язання), які будуть укладені в майбутньому між Банком та Позичальником.

Пунктом 2 Договору визначено, що порукою, зокрема, забезпечується зобов`язань щодо повернення отриманих кредитних коштів у розмірі 290 000,00 грн та сплати процентів за користування кредитом.

У п. 4 Договору також вказано, що за виконання зобов`язань за Кредитним договором Поручитель та Позичальник відповідають перед Банком як солідарні боржники.

Відповідно до п. 5 Договору поруки № ID91616-VKL/107/П1 від 01.12.2023 р. Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Позичальник, включаючи сплату Кредиту, процентів за користування Кредитом, комісій, пені, інших платежів та витрат, передбачених Кредитним договором, відшкодування збитків. Наступним Сторони домовилися, що у разі збільшення або зменшення обсягу зобов`язань Позичальника за Кредитним договором (в тому числі зміни розміру суми кредиту, строків виконання зобов`язань за Кредитним договором тощо), обсяг поруки згідно умов цього Договору збільшується або зменшується відповідно до обсягу забезпеченого порукою основного зобов`язання таким чином, щоб Поручитель відповідав перед Банком за виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором в повному обсязі.

Згідно з п. 7 Договору у випадку невиконання Позичальником будь-якого зобов`язання, передбаченого Кредитним договором (в т.ч. хоча б одноразового порушення порядку повернення Кредиту, хоча б одноразової прострочки сплати процентів тощо) Банк направляє Поручителю відповідну вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов`язання(-ь) шляхом направлення листа (вимоги) за допомогою програмного комплексу «Клієнт-Банк» (або іншого програмного комплексу, до якого поручитель підключений Банком) та/або рекомендованою чи кур`єрською поштою на адресу Поручителя, що зазначена в реквізитах цього Договору або шляхом особистого вручення Поручителю з відміткою про отримання.

Сума грошових коштів, що буде зазначена у вимозі Банку, може бути відмінною (збільшеною або зменшеною) від суми заборгованості Позичальника за Кредитним договором, що підлягає задоволенню (виконанню), на момент фактичного погашення такої заборгованості за Кредитним договором Поручителем.

Поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання (в т.ч. про дострокове погашення заборгованості), як солідарний боржник, протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати відправлення (надсилання) Банком Поручителю вимоги або з дати отримання Поручителем вимоги Банка, в залежності від того, яка із зазначених дат настала раніше (п. 8 Договору № ID91616-VKL/107/П1 від 01.12.2023 р.).

Аналогічні положення містяться у Договорі поруки № ID91616-VKL/107/П2 від 01.12.2023 р.

Як зазначено вище, 14.11.2024 року Банком були направлені Позичальнику та Поручителям листи-вимоги № 75.4/6037 від 11.11.2024 р., № 75.4/6067 від 12.11.2024 р. та № 75.4/6068 від 12.11.2024 р. щодо виконання зобов`язань за кредитним договором № ID91616-VKL/107 від 01.12.2023 р. та договорами поруки № ID91616-VKL/107/П1 від 01.12.2023 р. та № ID91616-VKL/107/П2 від 01.12.2023 р.

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Отже, відповідно до вищезазначених положень норм, у відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникли обов`язки щодо сплати позивачу заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька міська друкарня» за Кредитним договором № ID91616-VKL/107 від 01.12.2023 р.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути вказану заборгованість в розмірі 372 159,16 грн солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька міська друкарня», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Однак, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Як зазначено вище, договорами поруки ID91616-VKL/107/П1 від 01.12.2023 р. та № ID91616-VKL/107/П2 від 01.12.2023 р. також встановлено, що Поручителі відповідають перед Банком за виконання зобов`язань за Кредитним договором як солідарні із Позичальником боржники.

Отже, солідарною є відповідальність поручителів перед позивачем разом із позичальником як з боржником, що передбачає пункт 4 кожного договору поруки. А відповідальність поручителів між собою перед позивачем солідарною не є (оскільки це не передбачено умовами укладених сторонами правочинів). Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (частина третя статті 554 ЦК України). Ця норма не може бути застосована до правовідносин, що виникли з декількох договорів поруки, оскільки поручителі не несуть солідарної відповідальності один перед одним, якщо інше не передбачено договором, і таку поруку не можна вважати їхньою спільною.

Таким чином, порука кількох осіб може бути визначена як спільна у разі укладення договору поруки декількома поручителями та встановлення умовами договору волевиявлення цих осіб щодо спільного забезпечення зобов`язання. Лише у такому випадку поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою (спільна порука).

Даних висновків також дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08.06.2021 р. у справі № 202/781/14-ц.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька міська друкарня» та ОСОБА_1 , а також солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька міська друкарня» та ОСОБА_2 372 159,16 грн заборгованості за Кредитним договором № ID91616-VKL/107 від 01.12.2023 р.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Крім того, згідно зі ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010 р. № 4241/03 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відповідно до ч. 23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» за заявою № 63566/00 суд нагадує, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У постанові від 10.12.2019 р. у справі № 922/902/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду також дійшов висновку про необхідність розподілу судових витрат у випадку задоволення позовних вимог майнового характеру до кількох відповідачів, між ними порівну.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на кожного відповідача в сумі 1 488,64 грн.

Керуючись статтями 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства «Банк Альянс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька міська друкарня», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення 372 159,16 грн задовольнити.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька міська друкарня» (39614, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Перемоги, 34, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ),

а також солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька міська друкарня» (39614, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Перемоги, 34, ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Банк Альянс» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 50, ) 282 000,00 грн заборгованість по кредиту, 90 159,16 грн заборгованість по відсоткам.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька міська друкарня» (39614, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Перемоги, 34, ) на користь Акціонерного товариства «Банк Альянс» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 50, ) 1 488,64 грн судового збору.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Банк Альянс» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 50, ) 1 488,64 грн судового збору.

5. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Банк Альянс» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 50, ) 1 488,64 грн судового збору.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку та строки, встановлені ГПК України (ст.ст.256,257 ГПК України).

Повне рішення складено 22.09.2025 р.

Суддя О.С. Мацко