ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2025м. ДніпроСправа № 904/1692/25
за позовом ОСОБА_1 , Дніпропетровська область, Солонянський район,

с.Башмачка

до відповідача-1: Приватного підприємства "ГМБ", м. Дніпро

відповідача-2: Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, м. Дніпро

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Плесан", м. Дніпро

про визнання припиненими трудових відносин

Суддя Крижний О.М.

Секретар судового засідання Колісник О.М.

Представники:

Від позивача, відповідачів-1,2 та третьої особи: не з`явилися

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить:

- визнати припиненими з 10.01.2025 року трудові відносини між ОСОБА_1 , який обіймав посаду директора Приватного підприємства "ГМБ" з підстав передбачених частиною першою статті 38 КЗпП України;

- зобов`язати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу "Відомості про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо" відомості про ОСОБА_1 як директора Приватного підприємства "ГМБ".

Відповідач-1 не скористався правом на подання відзиву на позов.

Від відповідача-2 надійшов відзив на позов, у якому зазначає, що процедура виключення відомостей про керівника з Єдиного державного реєстру викладена у роз`ясненні Міністерства юстиції України №44324/8.4.3/32-24 від 21.03.2024. Відповідач-2 зауважує, що порушень з боку суб`єкта державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради відносно позивача не було, а тому просить не покладати на департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради сплату судових витрат. Також відповідач-2 просить при розгляді справи врахувати зазначені пояснення та розглянути справу без участі представника.

Щодо підвідомчості даної справи господарському суду суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У пункті 3 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Даний спір стосується трудових відносин позивача з відповідачем, однак питання про звільнення позивача має бути розглянуте загальними зборами учасників товариства.

Суд звертає увагу, що Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду як розглядає дану категорію справ по суті (постанова від 17.02.2021 у справі № 390/1449/19), так і зазначає про те, що дана категорія спорів відноситься до юрисдикції господарських судів (постанова від 11.08.2021 у справі № 404/1255/21).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено суддю Скриннікову Н.С., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.04.2025.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2025 (суддя Скриннікова Н.С.) відкладено підготовче засідання на 15.07.2025 о 15:00 год.

02.07.2025 керівником апарату прийнято розпорядження №214 від 02.07.2025 Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи, у зв`язку зі звільненням з посади судді ОСОБА_2 .

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 02.07.2025 справу №904/1692/25 передано для розгляду судді Крижному О.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2025 суддею Крижним О.М. прийнято справу 904/1692/25 до свого провадження, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2025 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання 17.09.2025 представники сторін та третьої особи не з`явився. Від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 17.09.2025 без участі у зв`язку з його хворобою. Позовні вимоги позивач підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

У судовому засіданні 17.09.2025 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представника позивача (у попередніх судових засіданнях), дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є: встановлення наявності трудових відносин позивача з відповідачем, наявність підстав для його звільнення, порядок звільнення з посади директора та наявність порушень прав позивача.

Так, судом встановлено, що відповідно рішенням власника Приватного підприємства "ГМБ" від 30.06.2025 звільнено за власним бажанням з посади директора підприємства ОСОБА_3 та призначено на посаду директора Приватного підприємства "ГМБ" ОСОБА_1 з 01.07.2016.

Відповідні зміни внесено до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується витягом із зазначеного реєстру.

Згідно з п. 1.2 Статуту Приватного підприємства "ГМБ" власником Приватного підприємства "ГМБ" є Товариство з обмеженою відповідальністю "Плесан".

27.12.2024 ОСОБА_1 звернувся до власника Приватного підприємства "ГМБ" - Товариства з обмеженою відповідальністю "Плесан" щодо вирішення питання про його звільнення з посади директора Приватного підприємства "ГМБ". Направлення заяви про звільнення підтверджується поштовим відправленням №969, описом вкладення до листа.

В свою чергу, Товариства з обмеженою відповідальністю "Плесан" скерувало п`ятьом учасникам Товариства з обмеженою відповідальністю "Плесан" листи-повідомлення про скликання на 18.03.2025 о 10:00 год. за адресою товариства у м. Дніпро, вул. Вінокурова, 3, загальних зборів з питання розгляду заяви ОСОБА_1 про звільнення з посади директора Приватного підприємства "ГМБ".

Збори мали відбутися з наступним порядком денним: Розгляд заяви директора ПП "ГМБ" ОСОБА_1 про звільнення його з посади директора за власним бажанням. Додатком до листів-повідомлень є копія заяви директора ПП "ГМБ" ОСОБА_1 про звільнення його з посади директора за власним бажанням.

Позивач зазначає, що його заява про звільнення залишена без розгляду, рішення про його звільнення власником Приватного підприємства "ГМБ" не прийнято, що на його думку, порушує трудові права позивача, зокрема право на звільнення з місця роботи за власним бажанням.

Вказане і стало причиною звернення до суду з позовом.

На підтвердження своїх доводів позивач надав наступні докази (копії):

- заяву ОСОБА_1 про звільнення з посади директора від 27.12.2024 з доказами направлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Плесан".

- протокол №1/2016 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Плесан" від 30.06.2016

- Статут Приватного підприємства "ГМБ";

- рішення власника Приватного підприємства "ГМБ" №б/н від 30.06.2016;

- листи-повідомлення про скликання загальних зборів учасникам Товариства з обмеженою відповідальністю "Плесан";

- витяги (безкоштовні запити) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Приватного підприємства "ГМБ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Плесан".

Відповідно до п. 7.1 Статуту власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до Статуту підприємства. Власник має прав, зокрема призначати на посаду та звільняти з посади директора та головного бухгалтера (п. 7.2 Статуту).

Згідно з п. 9.1 Статуту управління підприємством здійснюється директором, який призначається власником на підставі рішення.

27.12.2024 позивач направив власнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "Плесан" заяву про звільнення з посади директора Приватного підприємства "ГМБ" за власним бажанням.

В свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю "Плесан" скерувало п`ятьом учасникам Товариства з обмеженою відповідальністю "Плесан" листи-повідомлення про скликання на 18.03.2025 о 10:00 год. за адресою товариства у м. Дніпро, вул. Вінокурова, 3, загальних зборів з питання розгляду заяви ОСОБА_1 про звільнення з посади директора Приватного підприємства "ГМБ". Збори мали відбутися з наступним порядком денним: Розгляд заяви директора ПП "ГМБ" ОСОБА_1 про звільнення його з посади директора за власним бажанням. Додатком до листів-повідомлень є копія заяви директора ПП "ГМБ" ОСОБА_1 про звільнення його з посади директора за власним бажанням.

Позивач зазначає, що його заява про звільнення залишена без розгляду, рішення про його звільнення власником Приватного підприємства "ГМБ" не прийнято, що на його думку, порушує трудові права позивача, зокрема право на звільнення з місця роботи за власним бажанням.

Посилаючись на передбачену статтею 22 Кодексу законів про працю України заборону будь-якого прямого або непрямого обмеження прав при укладенні, зміні та припиненні трудового договору, просить у судовому порядку визнати припиненими з 10.01.2025 його трудові відносини Приватним підприємством "ГМБ" на підставі частини першої статті 38 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

У пункті 3 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

У пункті 4 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України визначено, що підставами припинення трудового договору, зокрема, є розірвання трудового договору з ініціативи працівника.

Згідно з частиною першою статті 38 Кодексу законів про працю України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Конституційний Суд України у рішеннях від 7 липня 2004 року № 14-рп/2004, від 16 жовтня 2007 року № 8-рп/2007 та від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

Враховуючи порушення права позивача на припинення трудового договору, обраний ним спосіб захисту направлений на відновлення його трудових прав, гарантованих Конституцією України.

Передбачений частиною першою статті 38 Кодексу законів про працю України порядок розірвання трудового договору з ініціативи працівника передбачає попередження ним про це власника або уповноважений орган письмово за два тижні.

Суд звертає увагу, що за відсутності рішення власника товариства про звільнення керівника з метою захисту своїх прав він може звернутися до суду, належним та ефективним способом захисту його прав та законних інтересів у такому випадку буде вимога припинити такі трудові відносини за рішенням суду, які (трудові відносини) будуть припинені саме з дати набрання судовим рішенням законної сили.

При цьому суд зазначає, що право на припинення трудових відносин на посаді директора (виконавчого органу) товариства саме за рішенням суду і саме з дати набуття ним (рішенням) чинності враховує можливість товариства доводити інші підстави звільнення, які можуть відрізнятись від підстав звільнення за власним бажанням.

Згідно з частиною першою статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 11 Господарського процесуального кодексу України.

Встановлені у справі обставини, а саме: написання позивачем заяви про звільнення за власним бажанням, направлення цієї заяви товариству, вказують на те, що позивачем дотримана процедура звільнення із займаної посади директора товариства.

Відповідно до трудового законодавства України керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні.

Оскільки статутом передбачено прийняття власником приватного підприємства рішення, це може відбуватися і без скликання загальних зборів, оскільки такий власник є одноособовим.

Враховуючи, що позивач у визначений чинним законодавством України строк повідомив Приватне підприємство "ГМБ" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Плесан" (власника) про звільнення з посади директора товариства за власним бажанням, на підставі ч. 1 ст. 38 Кодексу Законів про працю, однак засновник не вчинив жодних дій на припинення трудових відносин, суд приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту шляхом припинення трудових відносин між Приватним підприємством "ГМБ" та ОСОБА_1 з дати набрання законної сили рішенням суду у справі, що відповідає способу захисту, передбаченому пунктом 7 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням викладеного, надані позивачем докази на підтвердження наявності підстав для його звільнення з посади директора, зволікання відповідача щодо вчинення дій спрямованих для звільнення позивача є більш вірогідними. Позивачем у даній справі вчинені всі необхідні, передбачені законодавством та статутом залежні від нього дії для звільнення з посади директора.

Трудові відносини позивача з відповідачем припиняються з дати набрання рішенням законної сили.

Щодо вимоги про зобов`язання Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про керівника, суд зазначає наступне.

Державний реєстратор при здійсненні будь-яких реєстраційних дій керується Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", який є спеціальним Законом, що регулює відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб-підприємців.

Відповідно до пункту 13 частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі, зокрема, містяться відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта, інформація для здійснення зв`язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти)), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

У частині першій статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" визначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації та судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі.

Заявлена позивачем вимога про зобов`язання Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу "Відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо" відомості про ОСОБА_1 як про директора (керівника) Приватного підприємства "ГМБ" є похідною від вимоги про визнання припиненими трудових відносин між директором (керівником) ОСОБА_1 та Приватним підприємством "ГМБ" у зв`язку зі звільненням із займаної посади директора за власним бажанням, на підставі ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України.

Суд вважає, що наявність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про те, що ОСОБА_1 є директором Приватного підприємства "ГМБ" порушує його права, оскільки дана інформація є у вільному доступі та використовується користувачами реєстру.

Позивач позбавлений можливості виключити інформацію щодо себе, як керівника відповідача у встановлений Законом спосіб та порядок, шляхом надання державному реєстратору документів визначених в статті 17 Закону про реєстрацію, при цьому уповноважений на звільнення керівника орган підприємства не розглянув по суті заяву позивача про звільнення протягом передбачених законодавством строків, не виконав покладені на нього обов`язки, тим самим допустив порушення трудових прав позивача.

У постанові Верховного Суду від 05.02.2020 у справі №914/393/19 зроблено висновок, що як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Процедура звільнення директора із займаної посади внаслідок припинення трудових відносин з товариством має супроводжуватись виключенням директора з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Верховний Суд у постанові від 24.12.2019 у справі №758/1861/18 зазначив, що факт припинення повноважень директора як посадової особи законодавець пов`язує із моментом внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

З огляду на прийняття судом рішення щодо припинення трудових відносин позивача з відповідачем-1 та з метою забезпечення ефективності наданого судового захисту і унеможливлення необхідності вчинення будь-яких інших заходів задля захисту визначеного інтересу позивача, суд дійшов висновку про те, що із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу "Відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо" підлягає виключенню відомості про ОСОБА_1 , як про директора (керівника) Приватного підприємства "ГМБ".

Водночас, частинами першої - третьої статті 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №552/6381/17, від 13 березня 2019 року у справі №757/39920/15-ц, від 27 березня 2019 року у справі №520/17304/15-ц).

Зі змісту та характеру відносин між учасниками цієї справи вбачається, що позивач має спір з Приватним підприємством "ГМБ".

Державний реєстратор здійснює реєстрацію змін відомостей щодо юридичної особи на підставі поданих йому документів.

Отже, позовні вимоги, спрямовані на внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань не можуть бути звернені до державного реєстратора, якого позивач визначив співвідповідачем. Адже Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради не було порушено прав позивача.

Виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу "Відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо" відомостей про ОСОБА_1 , як про директора (керівника) Приватного підприємства "ГМБ", за рішенням суду, є підставою для вчинення відповідної реєстраційної дії. Остання вчиняється будь-яким державним реєстратором/приватним нотаріусом, а не лише Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради. Із набранням законної сили відповідним судовим рішенням виникає юридичний факт, з яким законодавство пов`язує юридичні наслідки, зокрема, обов`язок реєстратора вчинити відповідну реєстраційну дію.

Отже, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради не є належним відповідачем за вимогами позивача.

Звернення з позовом до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у позові (п. 8.18 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі №910/15792/20).

За викладеного, в задоволенні вимог до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради судом відмовлено.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача-1 в розмірі 4844,80 грн, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача-1.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства "ГМБ", Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Плесан" про визнання припиненими трудових відносин задовольнити частково.

Припинити трудові відносини між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та Приватним підприємством "ГМБ" (49051, м. Дніпро, просп. Слобожанський, 40-А, ідентифікаційний код 22637413) на підставі частини першої статті 38 КЗпП України з дати набрання рішенням законної сили.

Виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу "Відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо" відомості про ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) як директора Приватного підприємства "ГМБ" (49051, м. Дніпро, просп. Слобожанський, 40-А, ідентифікаційний код 22637413).

У задоволенні решти позовних вимог до Приватного підприємства "ГМБ" - відмовити.

У задоволенні позову до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Приватного підприємства "ГМБ" (49051, м. Дніпро, просп. Слобожанський, 40-А, ідентифікаційний код 22637413) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 4844,80 грн (чотири тисячі вісімсот сорок чотири грн 80 коп).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 24.09.2025

Суддя О.М. Крижний