СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року м. Харків Справа № 922/2048/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М., суддя Шутенко І.А.,

за участю секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,

за участю представників:

від позивача адвокат Скриннік І.А., на підставі ордера (поза межами приміщення суду),

від відповідача Підгорний Б.Б. в порядку самопредставництва, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (в залі суду),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду у режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Солодковський і К" (вх.№1895Х) на рішення Господарського суду Харківської області від 11.08.2025 (повне судове рішення складено 11.08.2025, суддя Калантай М.В.) у справі №922/2048/25

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Солодковський і К", м. Дергачі Харківської області,

про стягнення 381 167, 04грн

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Солодковський і К" про стягнення 381 167, 04грн, з яких 378 237, 69грн заборгованості за невиконання зобов`язань за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період: жовтень 2023 року - грудень 2024 року, 153, 90грн заборгованості за абонентську плату за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період: жовтень 2023 року - грудень 2024 року, 2 775, 45грн заборгованості за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання теплової енергії за публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за період: жовтень 2023 року-грудень 2024 року.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати наданих послуг за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, а також за Публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, до яких відповідач приєднався за фактом отримання послуги теплопостачання.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 11.08.2025 у справі №922/2048/25 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Солодковський і К" на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" 378 237, 69грн заборгованості за невиконання зобов`язань за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, 153, 90грн заборгованості за абонентську плату за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, 2 775, 45грн заборгованості за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання теплової енергії за публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, 4 574, 00грн. судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що докази, наявні в матеріалах справи, свідчать про те, що відповідачем всупереч умовам договорів не сплачено 378 237, 69грн за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період: жовтень 2023 року - грудень 2024 року, 153, 90грн абонентської плати за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період: жовтень 2023 року - грудень 2024 року, 2 775, 45грн за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання теплової енергії за публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за період: жовтень 2023 року-грудень 2024 року.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням Господарського суду Харківської області від 11.08.2025, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті судового рішення норм права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 11.08.2025 та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити повністю. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги апелянт просить покласти на позивача.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відповідачем не подавалась заява про приєднання, відповідач не приєднувався до умов індивідуального договору, рахунки за надані позивачем послуги не отримував. Апелянт вважає, що надані позивачем акти не підтверджують факт споживання теплової енергії відповідачем, оскільки не містять як показання приладів обліку, так і інших показників споживання теплової енергії, на підставі яких позивачем були здійснені розрахунки.

Апелянт вважає, що позивачем не було надано доказів, а суд першої інстанції не перевірив обставини правильності здійснення розрахунків за формулами, які наведені у Методиці розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315, що призвело, на його думку, до прийняття незаконного та необґрунтованого рішення.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2025, для розгляду справи №922/2048/25 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гребенюк Н.В., судді Слободін М.М., Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Солодковський і К" на рішення Господарського суду Харківської області від 11.08.2025 у справі №922/2048/25. Призначено справу до розгляду на "16" вересня 2025 р. о 10:30 годині.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.09.2025 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Солодковський і К" про участь його представника в судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Постановлено судове засідання у справі №922/2048/25, призначене на "16" вересня 2025 р. о 10:30 годині, та усі наступні судові засідання провести за участю Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Солодковський і К" в особі представника адвоката Скринніка Ігоря Анатолійовича в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення з використанням власних технічних засобів заявника.

09.09.2025 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, зазначає, що система опалення приміщень відповідача є невід`ємною частиною централізованої системи опалення житлового будинку, тому при подачі теплової енергії у централізовану систему опалення житлового будинку одночасно оплюються нежитлові приміщення відповідача. Між сторонами у справі договір укладений з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. З огляду на викладене, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 11.08.2025 - без змін.

11.09.2025 від апелянта надійшло клопотання про призначення у справі комплексної теплотехнічної та економічної експертизи, проведення якої доручити експертам ННЦ "Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса".

На вирішення комплексної експертизи просить поставити такі питання:

1. Визначення обсягу теплової енергії, яка потрапила за опалювальний період жовтень 2023 грудень 2024, до нежитлових приміщень цокольного поверху №1, 3, 6, 8час.прим.№10 прим. №16,18,20 в літ. "А-3" загальною площею 106, 8кв.м в житловому будинку за адресою: вул. Гоголя, 2 в м. Харкові, через мережі теплопостачання, які маються у будинку, відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.12.2021 №358), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.12.2018 за№1502/32954.

2. Визначення правильності розрахунку вартості та обсягу теплової енергії по нежитлових приміщеннях цокольного поверху №1, 3, 6, 8 час.прим.№10 прим.№16, 18, 20 в літ. "А-3" загальною площею 106, 8кв.м в житловому будинку за адресою: вул. Гоголя, 2 в м. Харкові за період жовтень 2023 року грудень 2024 року відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.12.2021 №358), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.12.2018 за№1502/32954 та з урахуванням фактичного обсягу споживання теплової енергії відповідачем.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 16.09.2025 представник апелянта оголосив клопотання про призначення у справі експертизи; представник позивача проти задоволення вказаного клопотання заперечує.

Розглянувши клопотання апелянта про призначення у справі комплексної теплотехнічної та економічної експертизи, судова колегія зазначає таке.

За змістом частин першої, другої статті 98 Господарського процесуального кодексу України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено право призначення господарським судом експертизи за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Така правова позиція наведена, зокрема у постановах Верховного Суду від 17.07.2018 у справі №910/4071/17, від 24.01.2018 у справі №907/425/16 та від 24.01.2018 у справі №917/50/17.

В обґрунтування підстав для призначення експертизи відповідач посилається на необхідність з`ясування обставин правильності визначення обсягу теплової енергії та правильності розрахунку вартості та обсягу теплової енергії у спірний період.

Судова колегія, дослідивши матеріали справи, зазначає, що, по-перше, з таким клопотанням відповідач мав звертатись до суду першої інстанції. Посилання відповідача на те, що він не знав про розгляд даної справи і не зареєстрував електронний кабінет під час розгляду справи місцевим господарським судом не є поважними: відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи, ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана на адресу відповідача, наявну у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак, поштовий конверт з вказаною ухвалою був повернутий до суду із зазначенням причини: адресат відсутній.

Відповідно до статті 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

З 18.10.2023 в силу положень статті 6 Господарського процесуального кодексу України відповідач був зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, і невиконання вимог закону останнім не може бути підставою для визнання поважною причини неподання відповідного клопотання суду першої інстанції.

Згідно з положеннями статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Отже, за загальним правилом, усі докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень мають бути подані учасниками справи до суду першої інстанції, а до суду апеляційної інстанції додаткові докази подаються у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Прийняття судом апеляційної інстанції додатково поданих доказів без урахування наведених вище критеріїв матиме наслідком порушення приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України.

У даному випадку безпідставне задоволення клопотання апелянта про призначення у справі судової експертизи призведе до прийняття судом апеляційної інстанції додаткового доказу (висновку експерта), що не був предметом розгляду судом першої інстанції.

В решті наявні у матеріалах справи докази дозволяють встановити обставини і підстави щодо виникнення заборгованості відповідача.

З огляду на наведене, судова колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання апелянта про призначення у справі судової експертизи.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 16.09.2025 представник апелянта оголосив доводи апеляційної скарги, просить її задовольнити.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечує, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 11.08.2025 - без змін.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду скарги, сторони висловили доводи і вимоги щодо апеляційної скарги, судова колегія вважає можливим розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта та доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, відповідачу на праві власності належать нежитлові приміщення цокольного поверху №1, 3, 6, 8 час.прим.№10 прим.№16, 18, 20 в літ. "А-3" загальною площею 106, 8кв.м в житловому будинку за адресою: вул. Гоголя, 2 в м. Харкові, що підтверджується наявною у справі інформацією з Державного реєстру прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Система опалення зазначених приміщень є невід`ємною частиною централізованої системи опалення житлового будинку, тому при подачі теплової енергії у централізовану систему опалення житлового будинку одночасно опалюються нежитлові приміщення відповідача.

Постачання теплової енергії на потреби опалення у житлові будинки позивач здійснював на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів 2023-2024, 2024-2025р.р.

На підставі частини 5 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022) та Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1182 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1023), на офіційному сайті Позивача www.hts.kharkov.ua в мережі Інтернет 31.10.2021 було розміщено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (надалі - Договір-1).

Зазначений договір є публічним договором приєднання, який набрав чинності з 01 грудня 2021 року. Даний договір укладений з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором складається з:

- плати за послуги, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначено відповідно до законодавства;

- плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України.

Оскільки належні відповідачу нежитлові приміщення за адресою: м. Харків, вулиця Гоголя, 2 розташовані в житловому будинку, починаючи з 01.12.2021 надання послуги з постачання теплової енергії відповідачу за цією адресою здійснюється на підставі індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії.

Відповідно до положень пункту 51 Договору-1, він набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності.

Згідно з пунктом 4 Договору-1, фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.

Таким чином, факт отримання відповідачем послуги з постачання теплової енергії у опалювальний період 2023-2024, 2024-2025 є фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору).

Факт отримання відповідачем теплової енергії за Договором-1 підтверджується Актом №174/48 від 11.05.2023 готовності до опалювального періоду 2023-2024 років, актом про підключення споживача №174/1368 від 28.10.2023, актом про відключення споживача №174/2374 від 26.03.2024, актом №174/939 від 03.05.2024 готовності до опалювального періоду 2024-2025 років, актом про підключення споживача №174/3592 від 24.10.2024, а також рахунками-фактурами за теплову енергію за вищевказаний період.

Відповідно до пункту 5 Договору-1, виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Пунктом 32 Договору-1 передбачено, що плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Відповідно до п. 30 Договору-1 споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з плати за послугу, плати за абонентське обслуговування.

Згідно з пунктом 34 Договору-1, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Відповідачу направлялися рахунки-фактури, які сплачені не були.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором-1 за його особовим рахунком (17401-1979) утворилася заборгованість за спожиту теплову енергію на потреби опалення в сумі 378 237, 69грн за період з жовтня 2023 року по грудень 2024 року, а також заборгованість зі сплати абонентської плати в розмірі 153, 90грн за період з жовтня 2023 року по грудень 2024 року.

Також відповідно до частини 1 статті 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", з 01.07.2022 набрав чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності (надалі - Договір-2), який укладається з урахуванням статей 11, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України та опублікований 01.06.2022 на офіційному сайті позивача в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua.

У відповідності до положень пункту 30 Договору-2, цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності.

Відповідно до пункту 4 Договору-2, фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору), є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема шляхом оплати рахунка, отриманого від виконавця послуги, або фактичного отримання послуги.

Згідно з пунктом 5 Договору-2, виконавець зобов`язується надати споживачу послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплатити виконавцю надані послуги затвердженою вартістю в строки та умови зазначені цим Договором.

Відповідно до пункту 6 Договору-2, технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання проводиться відповідно до переліку адрес будинків, зазначених у Додатку 1, та включає комплекс робіт, які визначені на підставі Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76, Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2004 №150.

Згідно з пунктом 13 Договору-2, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги сплачується споживачем виконавцю щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Позивач направляв відповідачу рахунки-фактури для оплати.

Відповідач своє зобов`язання щодо внесення оплати за Договором-2 також не виконав, у зв`язку з чим за особовим рахунком відповідача (17401-1979) утворилася заборгованість з оплати послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання в сумі 2 775, 45грн за період з жовтня 2023 року по вересень 2024 року.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до статті 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 статті 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно з положеннями статей 627-629 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно матеріалів справи, договір між сторонами у формі єдиного документу не укладався, проте, суд апеляційної інстанції зазначає, що цивільні права та обов`язки сторін виникли в порядку частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України з дій юридичних осіб, які в силу загальних правил і змісту цивільного законодавства породжують взаємні права та обов`язки.

Cпоживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Вказана позиція є усталеною та викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №922/4239/16, Верховного Суду від 09.06.2021 у справі №303/7554/16-ц, 25.09.2019 у справі № 522/401/15-ц та 10.12.2018 у справі № 638/11034/15-ц, від 26.04.2018 у справі №904/6293/17 тощо.

Підставою для виникнення зобов`язань з оплати за отриману теплову енергію без укладення договору є, насамперед, факт надання відповідних послуг / постачання товарної продукції, а також доведення обсягу та вартості таких послуг належними та допустимими доказами, адже споживання теплової енергії не може бути безоплатним

Як вбачається із матеріалів справи, належне відповідачу нерухоме майно знаходиться у житловому будинку із централізованим опаленням.

При цьому, апеляційний суд враховує, що теплопостачання - це особливий вид комунальної послуги. Система теплопостачання для здійснення покладених на неї завдань виконується з окремих технологічно пов`язаних частин, що складають єдину систему централізованого постачання, включає сукупність взаємопов`язаних джерел теплової енергії (технічних елементів і пристроїв), призначених для передачі у приміщення необхідної кількості тепла та підтримання в них заданої температури повітряного середовища.

Оскільки належне відповідачу приміщення знаходиться у житловому будинку, який має єдину загальнобудинкову систему опалення, технічна можливість не поставлення теплової енергії останньому відсутня.

Єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає.

Наведене відповідає правовій позиції, висловленій у постанові Верховного Суду від 19.08.2019 у справі №226/1437/16-ц (провадження №61-29708св18).

Матеріали справи такого акту не містять.

Таким чином, оскільки позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, що підтверджується наданими позивачем копіями актів готовності до опалювального періоду, актами підключення/відключення, відповідач зобов`язаний оплатити надані послуги, незалежно від споживання цієї послуги.

Відтак, судова колегія відхиляє доводи апелянта, що ним не подавалась заява про приєднання і він не приєднувався до умов індивідуального договору.

Матеріалами справи підтверджується, що за період з жовтня 2023 року по грудень 2024 року позивач надавав відповідачу послуги з опалення належного відповідачу приміщення.

Згідно з частиною 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання", споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Стаття 526 Цивільного кодексу передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

На підтвердження заборгованості відповідача позивач надав вказані вище акти та рахунки.

Саме по собі неотримання відповідачем надісланих йому рахунків не є правовою підставою для звільнення від оплати отриманих послуг.

Апелянт вважає, що надані позивачем акти не підтверджують факт споживання теплової енергії відповідачем, оскільки не містять як показання приладів обліку, так і інших показників споживання теплової енергії, на підставі яких позивачем були здійснені розрахунки.

Однак, судова колегія зазначає, що позивач посилається на те, що нарахування плати за надані послуги теплопостачання здійснювалося на підставі відомостей споживання та діючих в період споживання тарифів. Фактично, здійснювалося обслуговування всього житлового будинку в цілому, а щомісячне нарахування обсягу спожитої теплової енергії вираховувалося пропорційно опалювальній площі споживача.

Обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 №315, відтак, безпідставними є доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для справи, та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Солодковський і К" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 11.08.2025 у справі №922/2048/25 без змін.

Відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати апелянта зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 256, 269-270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст.ст. 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Солодковський і К" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 11.08.2025 у справі №922/2048/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження постанови передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 24.09.2025.

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін

Суддя І.А. Шутенко