ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.09.2025 м. ДніпроСправа № 904/3141/25

За позовом Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Музики Тараса Григоровича, м. Дніпро

про стягнення заборгованості

Суддя Крижний О.М.

Представники:

Від позивача: Шестіріков А.В., довіреність №702 від 10.03.2025, адвокат

Від відповідача: Бочкарь Р.В., ордер серія АЕ №1401788 від 02.07.2025, адвокат

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просить стягнути з Фізичної особи - підприємця Музики Тараса Григоровича заборгованість за теплопостачання в 129382,29 грн, 3% річних у розмірі 2689,97 грн, інфляційні збитки в розмірі 11863,49 грн та пеню в розмірі 1742,14 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов типового договору з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії в частині повного та своєчасного розрахунку за теплову енергію.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2025 відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач проти позову заперечує тим, що нежитлове приміщення яке належить відповідачу та знаходиться за адресою: м.Дніпро, проспект Олександра Поля, буд. 43 відключено від теплопостачання з 2010 року, що підтверджується відповідними актами про відключення централізованого теплопостачання споживача від 01.10.2010 року та від 12.10.2012, складеними уповноваженими співробітниками КП "Дніпровські міські теплові мережі". Вказує, що не звертався із заявами про підключення (відновлення теплопостачання) і заявляє, що з моменту придбання майна, тобто з 2012 року, теплова енергія не постачалась у вказане нежитлове приміщення. Відповідач зауважує, що доказів відновлення теплопостачання та фактичну поставку теплової енергії позивачем не надано. Також відповідач зазначає, що не звертався до позивача з пропозицією укласти договір з теплопостачання, та не отримував таких пропозицій від позивача. Щодо посилання позивача на акти прийому-передачі послуг, як на доказ факту отримання теплової енергії, зауважує, що вони складені в односторонньому порядку та не підписані відповідачем, при цьому звертає увагу, що не надано доказів вручення актів та типового договору відповідачу.

Додатково відповідач звертає увагу, що долучений до позовної заяви типовий договір не відповідає договору затвердженому Постановою 380. Вказує, що на момент начебто відправлення відповідачу листа з пропозицією укласти договір вже діяв типовий договір в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року №1022. При цьому п. 4 типового договору в чинній на той момент редакції встановлює, що фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. Відповідач наполягає на тому, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу акцептування відповідачем договору.

У відповіді на відзив позивач не погоджується із запереченнями відповідача, зазначає, що до житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, пр. Олександра Поля, буд. 43 надається послуга з постачання теплової енергії. Зауважує, що на теперішній час приміщення № 61 за адресою: м. Дніпро, пр. Олександра Поля, буд. 61, отримує послуги з постачання теплової енергії від внутрішньобудинкової системи теплопостачання, докази встановлення в передбаченому законом порядку автономного (альтернативного) джерела опалення відсутні та відповідачем при поданні відзиву на позовну заяву не були надані. Крім того позивач стверджує, що факт споживання, теплової енергії будинком за адресою: м. Дніпро, пр.Олександра Поля, буд. 43 підтверджується і довідкою № 599 від 06.06.2025 року (про обсяги споживання теплової енергії за будинком № 43), в якій зазначено обсяг спожитого тепла в Гкал, відповідно до загальної площі та площі приміщення відповідача (копія довідки міститься в матеріалах справи). Також позивач звертає увагу суду, на той факт, що відповідно до наданих відповідачем актів про відключення централізованого теплопостачання споживача, таке відключення мало місце 01.10.2010, а отже процедура відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої пари була врегульована наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 № 4 в редакції від 09.06.2008. Проте, зазначеним наказом була передбачена лише можливість відключення окремого житлового будинку (будинків) від мереж ЦО і ГВП, а не відключення окремих приміщень будинку, яка допускалась в його первинній редакції. За таких обставин, позивач вважає, що відключення від централізованої системи теплопостачання за адресою: м. Дніпро, пр. Олександра Поля, буд. 43, прим. 61, не відповідає критерію законності, адже це відключення є самовільним та таким, що здійснене з порушенням встановленої законодавством процедури.

Щодо порядку укладення договору, позивач зазначає, що з метою встановлення договірних відносин між позивачем та відповідачем, позивачем було направлено договір про надання послуг з постачання теплової енергії №040258 та лист з пропозицією на укладення такого договору. Зауважує, що після направлення договору, відповідачеві було направлено рахунки та акти прийому-передачі послуг за період з листопада 2023 по травень 2025 року, для їх оплати. Вказує, що також акти та рахунки направленні відповідачеві на адресу електронної пошти вказану у відомостях, що міститься в Єдиному державно реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: . Таким чином, позивач вважає, що зі своєї сторони здійснив всі можливі дії для повідомлення відповідача про необхідність укладення договору та встановлення договірних відносин, а також інформування про наявність заборгованості за послуги теплопостачання.

У запереченнях на відповідь на відзив, відповідач звертає увагу, що приміщення було відключено ще у 2010 році при попередньому власнику нежитлового приміщення. Після придбання нежитлового приміщення з новим власником - Музикою Т.Г. було складено додатково акт про відключення, який фактично підтвердив факт того, що приміщення відключено. Таким чином, відповідач вказує, що на момент відключення нежитлового приміщення від централізованого теплопостачання наказу наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 № 4 в редакції від 09.06.2008, на який посилається позивач у відповіді на відзив, взагалі не існувало і посилатися на процедури встановлені ним у даній справі є неправомірним. Також відповідач зауважує, що позивач не надає докази часу та місця публікації договору на своєму сайті типового індивідуального договору, у зв`язку з чим відповідач приходить висновку, що позивач такої публікації не робив взагалі, як не публікувався договір і на сайті ДМР. Також відповідач вважає неналежними надані позивачем докази направлення на адресу відповідача договору, актів та рахунків, оскільки лише копія опису вкладення в поштове відправлення не є належним та допустимим доказом так як після проставлення відмітки на описі, представник позивач міг відмовитись від оплати послуг поштового зв`язку і такий лист не відправляли. Зазначає, що опис вкладення в поштове відправлення може бути доказом відправлення листа лише у сукупності з квитанцією про оплату послуг поштового зв`язку та відповідної накладної від Укрпошта.

Відповідач стверджує, що наданими до матеріалів справи актами підтверджено те, що нежитлове приміщення з 2010 року не опалюється від ЦО, тобто комунальна послуга не надається. Вказує, що доказів які б доводили, що у приміщення яке належить відповідачу постачалось та постачається теплова енергія, матеріали справи не містять, тобто позивачем не доведено. Враховуючи вищевикладене, відповідач просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 13.08.2025 було здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача у підготовчому судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Відповідач підтримав подані заперечення.

Від позивача надійшли додаткові пояснення у справі з приводу питань, які виникли у попередньому судовому засіданні.

Представник відповідача заперечував проти долучення до матеріалів справи доказів, які додані позивачем до поданих пояснень.

Відповідно до частини 3 статті 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Суд вважає за можливе продовжити строк підготовчого провадження та відкласти підготовче засідання.

Керуючись статтями 177-185, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Продовжити строк підготовчого засідання на 30 днів.

2. Відкласти підготовче засідання на 15.10.2025 о 11:30 год., яке відбудеться у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області в залі судового засідання №1-107 за адресою: 49027, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1.

До судового засідання сторонам у строк до 30.09.2025:

- надати пояснення з приводу питань, які виникли у судовому засіданні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складений - 17.09.2025.

Суддя О.М. Крижний