РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.09.2025Справа № 910/8221/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НВІ Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Алуф Груп"

про стягнення 151 000,00 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НВІ Україна» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Алуф Груп" про стягнення 151 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором від 09.11.2021 № НВІ-0911-05.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2025 позовну заяву залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

Позивачем 14.07.2025 сформовано (15.07.2025 зареєстровано) у системі «Електронний суд» заяву про усунення недоліків, з якої вбачається, що позовну заяву приведено у відповідність до статей 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2025 відкрито провадження у справі; визнано справу малозначною та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; визначено сторонам строки для подачі своїх заяв по суті спору.

Ухвалу про відкриття провадження у даній справі направлено відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за місцезнаходженням відповідно до інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Виходячи зі змісту статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 11, 17, 82, 83,101-104, 104 Правил надання послуг поштового зв`язку, суд дійшов висновку, що відповідач повідомлений про судовий розгляд спору належним чином. Крім того, відповідач мав можливість ознайомитись з ухвалою суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідачем відзив суду не надано та позовні вимоги не заперечено. Відповідно до частини дев`ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі 09.11.2021 укладено договір № НВІ-0911-05, за умовами пункту 1.1 та підпункту 3.2.1 якого позивач зобов`язався надавати відповідачу послуги автотранспортом, будівельною технікою та вантажопідйомними машинами та/або іншими будівельними механізмами (надалі по тексту - «техніка»), зазначеними в додатках до договору з особами (операторами), які мають право на керування такою технікою, для використання її у господарській діяльності відповідача, а відповідач - оплачувати їх вартість.

Згідно з пунктами 2.1-2.2 договору, загальна вартість послуг за договором складає сукупну вартість послуг, визначених у всіх підписаних сторонами актах виконаних робіт (наданих послуг).

Оплата послуг здійснюється відповідачем протягом 5 банківських днів з моменту підписання актів виконаних робіт (наданих послуг), шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача.

Умовами пункту 10.1 визначено, що договір вступає в силу з моменту його підписання та діє протягом дванадцяти місяців, а в частині здійснення розрахунків до повного їх виконання.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного сторонами договору, суд дійшов висновку, що вказаний правочин за своєю правовою природою є договором надання послуг.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Згідно з статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Позивачем надано відповідачу послуги за період дії договору на загальну суму 2 665 000,00 грн. На підтвердження надання послуг до матеріалів справи долучено акти здачі-приймання робіт (надання послуг).

Зазначені акти здачі-приймання робіт (надання послуг) з боку відповідача не підписано. Також, матеріали справи не містять доказів направлення актів, окрім акту від 20.03.2023 № 113.

Відповідно до пунктів 2.7-2.8 договору, основним документом для визначення кількості відпрацьованого технікою часу є акт виконаних робіт (наданих послуг), підписаний представниками позивача та відповідача. Акт виконаних робіт (наданих послуг) готує позивач і передає на підпис відповідачу. Відповідач зобов`язаний підписати акт протягом 3 банківських днів з моменту отримання або в той самий строк надати вмотивовану відмову від його підписання. У разі ненадання підписаного акту виконаних робіт (наданих послуг) або вмотивованої відмови в зазначений строк, акт виконаних робіт (наданих послуг) вважається прийнятим. Підписання акту виконаних робіт (наданих послуг) представником відповідача є підтвердженням відсутності претензій з його боку до наданих послуг.

Судом встановлено, що всі акти за спірний період було направлено позивачем відповідачу разом із заявою про усунення недоліків позовної заяви. Зазначене підтверджується описом вкладення у цінний лист від 14.07.2025, накладною № 183 від 14.07.2025 та фіскальним чеком № 201 від 14.07.2025.

Відповідачем спірні акти не підписано, вмотивованої відмови від їх підписання також не надано.

Таким чином, станом на момент розгляду справи судом, акти здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.11.2021 № 1095 на суму 153 850,00 грн., від 30.12.2021 № 1314 на суму 216 750,00 грн., від 31.01.2022 № 79 на суму 204 000,00 грн., від 01.02.2022 № 216 на суму 17 000,00 грн., від 23.02.2022 № 221 на суму 177 650,00 грн., від 23.02.2022 № 222 на суму 165 750,00 грн., від 31.05.2022 № 303 на суму 203 000,00 грн., від 30.06.2022 № 380 на суму 213 000,00 грн., від 04.08.2022 № 430 на суму 243 000,00 грн., від 01.09.2022 № 517 на суму 239 000,00 грн., від 01.10.2022 № 596 на суму 87 000,00 грн., від 30.11.2022 № 797 на суму 112 000,00 грн., від 05.01.2023 № 2 на суму 137 000,00 грн., від 09.01.2023 № 3 на суму 153 000,00 грн., від 20.03.2023 № 113 на суму 152 000,00 грн. та від 08.06.2023 № 371 на суму 191 000,00 грн. вважаються прийнятими.

Відповідно до пункту 2.2 договору, оплата послуг здійснюється відповідачем протягом 5 банківських днів з моменту підписання актів виконаних робіт (наданих послуг), шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача.

Відповідачем здійснено часткову оплату наданих послуг у загальному розмірі 2 514 000,00 грн., що підтверджується фільтрованою банківською випискою від 08.07.2025, долученою до матеріалів справи. Послуги вартістю 151 000,00 грн. відповідачем не оплачено.

Позивач направив відповідачу претензію від 12.06.2025 № 1110, якою вимагав сплатити заборгованості у розмірі 151 000,00 грн., що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 12.06.2025 та накладною № 592 від 12.06.2025.

Відповідачем вимоги претензії не виконано, заборгованість у повному обсязі не погашено. Протилежного суду не доведено.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Умовами статті 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 151 000,00 грн. є правомірною і підлягає задоволенню повністю.

У відповідності до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до положень частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача 12 000,00 грн. витрат на послуги адвоката.

Відповідачем не надано заперечення щодо відшкодування зазначених витрат.

У матеріалах справи містяться ордер № 1867964, виданий позивачем адвокату Солдаткіну Олександру Сергійовичу та свідоцтво про право на зайняття останнім адвокатською діяльністю.

Частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 17.04.2025 № 4, рахунку на оплату № 070325 та платіжної інструкції № 6339 адвокат надав позивачу правову допомогу, загальною вартістю 12 000,00 грн.

Таким чином, матеріали справи містять документи, які свідчать про надання правової допомоги та її вартість.

Статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно з статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

У той же час, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд, керуючись принципом справедливості та верховенства права, встановив, що розмір витрат на адвоката, заявлений позивачем до стягнення з відповідача, є співрозмірним із складністю справи та часом, витраченим адвокатом, а також, ціною позову.

Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 12 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 74, 76-79, 86, 123, 129, 232-233, 237- 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Алуф Груп" (03148, місто Київ, вулиця Комісара Рикова, будинок 2А, офіс 10; ідентифікаційний номер 40194625) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НВІ Україна» (03115, місто Київ, вулиця Котельникова Михайла, будинок 25, офіс 204; реєстраційний номер 42951923) 151 000,00 грн. основного боргу, 12 000,00 грн. адвокатських витрат та 2 422,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Т.Ю. Кирилюк