ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

16.09.2025 м. Полтава Справа № 917/919/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Байдуж Ю. С., при секретарі судового засідання Сахно А. В., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка", ; вул. Теліги Олени, буд. 6, літера В, м. Київ, 04112

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра", ; вул. Колективна, 10, м. Полтава, Полтавська область, 36019

про стягнення 160 000 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 16.05.2025 було прийнято до розгляду позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра" про стягнення шкоди в порядку суброгації в розмірі 160 000 грн та відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

30.05.2025 від відповідача через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позов, до якого додано клопотання про призначення судової експертизи.

14.07.2025 ухвалою суду здійснено перехід від спрощеного позовного провадження у справі № 917/919/25 до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 28.08.2025 о 13:30 год., явку учасників справи у підготовче засідання визнано обов`язковою.

Також ухвалою від 28.08.2025 суд задовольнив клопотання представника відповідача від 21.08.2025 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

В підготовче засідання 28.08.2025 сторони не з`явилися. В зв`язку з цим суд відклав підготовче засідання на 16.09.2025 на 11:45 год.

16.09.2025 в підготовче засідання у справі сторони також не з`явилися.

Натомість, через систему "Електронний суд" 16.09.2025 до суду надійшло клопотання відповідача про відкладення судового засідання у зв`язку з неможливістю явки повноваженого представника відповідача (вх. № 11885), а також заяви позивача про проведення засідання за відсутності його представника (вх. № 11895) і про закриття провадження у справі і стягнення судових витрат з відповідача (вх. № 11897).

При вирішенні питання щодо наявності підстав для закриття провадження у справі суд керується наступним:

Предметом позову у даній справі є відшкодування матеріальної шкоди в порядку суброгації у розмірі 160 000 грн.

Позивач до заяви про закриття провадження у справі додав платіжну інструкцію № 16344 від 23.05.2025 про сплату відповідачем на рахунок позивача 160 000 грн.

Тобто, судом встановлено, що після відкриття провадження у даній справі відповідач повністю сплатив заявлену у позовній заяві суму відшкодування, що підтверджується наданою позивачем платіжною інструкцією. Таким чином, предмет спору у даній справі відсутній.

Відповідно до п. 2 ч. ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Отже, провадження у дані справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Одночасно суд роз`яснює позивачу правові наслідки закриття провадження у справі, передбачені частиною третьою статті 231 ГПК України, якими є недопущення повторного звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.Крім того, позивач у своїй заяві просить суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу, посилаючись при цьому на ч. 3 ст. 130 ГПК України.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Так, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі, зокрема: закриття провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом) (п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір").

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн (платіжна інструкція від 12.03.2025 № 000304). Вказана сума судового збору відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Крім цього, позивач просить суд покласти на відповідача витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.

В частині третій статті 126 ГПК України вказано, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження факту понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката суду надані такі докази: копію договору про надання правової допомоги від 31.12.2020 № 1/20ю, укладеного між ПАТ "СК "УНІКА" та АБ "Адвокатське бюро Олександра Лисова "Еквіт" з додатком № 1 від 04.03.2025 та додатковою угодою № 4 від 07.01.2025 до нього; ордер серії АА від 01.01.2024, виданий адвокатом Адвокатського бюро "Лисов2856 "ЕКВІТ" Білоконь І. В.; свідоцтво Білоконь І. В. про право на заняття адвокатською діяльністю серії РН № 1639 від 21.05.2019; розрахунок витрат на правову допомогу; рахунок № 61 від 04.03.2025; платіжну інструкцію № 246 від 11.03.2025 на суму 7000 грн; акт надання послуг № 61 від 06.05.2025.

При вирішенні клопотання позивача про розподіл його витрат на професійну правничу допомогу суд керується таким:

Відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, є основною засадою (принципами) господарського судочинства.

Проте, реалізація цієї засади має відбуватися у спосіб встановлений процесуальним законом, у разі наявності такого.

Так, відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з тим, згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові КГС ВС від 20.03.2025 у справі № 910/10548/24 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/125983323), закриваючи провадження у справі або залишаючи позов без розгляду, суд у питанні розподілу судових витрат має керуватися нормами ст. 130 ГПК України з урахуванням особливостей процесуальної поведінки позивача, яка у подальшому призвела, зокрема, до закриття провадження у справі (звернення у порядку господарського судочинства з позовом, що не підлягає розгляду в такому порядку, подання позову за відсутності його предмета, наявність судового рішення між тими ж сторонами з того ж предмета спору, розгляд аналогічного спору іншим судом тощо).

Законодавець у згаданій статті Кодексу передбачив способи та особливості розподілу судових витрат у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи, укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку, відмови позивача від позову, якщо сторони під час укладення мирової угоди не передбачили порядку розподілу судових витрат, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.

Частиною 5 ст. 130 ГПК України передбачено, що в разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Отже, зазначена норма надає лише відповідачу право вимагати компенсації здійснених у справі витрат та лише у випадку необґрунтованості дій позивача. Натомість права позивача на заявлення вимог про компенсацію здійснених витрат на професійну правничу допомогу в разі закриття провадження у справі за відсутності предмета спору цією нормою не передбачено.

Оскільки суд закриває провадження у даній справі саме через відсутність предмету спору у зв`язку з тим, що після подання позивачем позову до суду відповідач сплатив у повному обсязі заборгованість, стягнення якої було предметом позову.

Таким чином, враховуючи зазначене, у даному випадку відсутні процесуальні підстави для компенсації здійснених позивачем у справі витрат на професійну правничу допомогу. У зв`язку з цим, судом не досліджуються надані позивачем докази понесення таких витрат.

Крім цього, суд бере до уваги, що позивач на підставі усталеної правової позиції Верховного Суду звернувся з вимогою про відшкодування матеріальної шкоди в порядку суброгації безпосередньо до суду, без попереднього звернення до страховика (відповідача). І відразу після такого звернення відповідач виконав вимогу в добровільному порядку. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позивач міг запобігти понесенню ним витрат на правничу допомогу, звернувшись в порядку досудового врегулювання з відповідною вимогою до відповідача. А отже, покладення на відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу у даному випадку суперечило б принципу справедливості.

Керуючись ч. 5 ст. 130, ст. ст. 231, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі № 917/919/25 у зв`язку з відсутністю предмету спору.

2. Повернути Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Уніка" (; вул. Теліги Олени, буд. 6, літера В, м. Київ, 04112) з Державного бюджету України судовий збір в сумі 2422,40 грн, сплачений платіжною інструкцією від 12.03.2025 № 000304.

3. Відмовити у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" про стягнення з відповідача судових витрат з надання правничої допомоги по справі № 917/919/25.

4. Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 16.09.2025 та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту складення повного тексту ухвали.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Юлія БАЙДУЖ