ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2025 р. Справа№ 910/15005/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Тищенко А.І.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Бренвель" адвоката Іванова А.О. про ухвалення додаткового рішення

за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бренвель"

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2025 (повний текст складено 19.03.2025)

у справі № 910/15005/24 (суддя Андреїшина І.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальнісю "Бренвель"

до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська енергетична біржа"

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Бренвель" (далі - ТОВ "Бренвель", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (далі ДП "Ліси України", відповідач) про зобов`язання Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" поставити Товариству з обмеженою відповідальністю "Бренвель" необроблену деревину в кількості 929,358 м3 відповідно до умов договору купівлі-продажу необробленої деревини № UEEX-9099-4 від 12.09.2024, згідно біржового (аукціонного свідоцтва № 9099/120924/36704615/1 від 12.09.2024, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бренвель" та Державним спеціалізованим господарським підприємством "Ліси України" (ідентифікаційний код 44768034) в особі підписувача - уповноваженої особи філії "Славутське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (ідентифікаційний код 45091889).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.03.2025 у справі № 910/15005/24 у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ТОВ "Бренвель" 08.04.2025 звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2025 у справі №910/15005/24 скасувати, постановити нове рішення, яким позов задовольнити; стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 36 968,44 грн за подання позовної заяви та 55 452,66 грн за подання апеляційної скарги, а також витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.07.2025 апеляційну скаргу ТОВ "Бренвель" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2025 у справі № 910/15005/24 задоволено, рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2025 у справі №910/15005/24 скасовано, постановлено нове рішення, яким позов задоволено.

До Північного апеляційного господарського суду 21.07.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від представника ТОВ "Бренвель" адвоката Іванова А.О. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/15005/24. Заявник просить ухвалити додаткову постанову у справі №910/15005/24, якою стягнути з ДП "Ліси України" на користь ТОВ "Бренвель" витрати, пов`язані з розглядом справи №910/15005/24 у суді апеляційної інстанції, а саме витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 133 857,73 грн.

Обгрунтовуючи подану заяву, позивач просить врахувати, що до судових дебатів (у тексті апеляційної скарги) позивач подав до суду заяву про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог та повідомив причини, з яких всі докази на підтвердження судових витрат не можуть бути подані раніше, оскільки правнича допомога надається позивачу на погодинній основі, що унеможливлює визначення її розміру наперед.

Також в апеляційній скарзі позивач зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, зокрема витрати на професійну правничу допомогу під час супроводу справи у суді апеляційної інстанції становлять 45 000,00 грн.

При цьому заявник, посилаючись на частину 3 статті 124 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), вказує, що попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.07.2025 заяву представника ТОВ "Бренвель" адвоката Іванова А.О. про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/15005/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П., Тищенко А.І.

У зв`язку з перебуванням судді Тищенко А.І. у відпустці з 21.07.2025 по 08.08.2025 включно, процесуальні дії у справі не здійснювались.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2025 прийнято заяву представника ТОВ "Бренвель" адвоката Іванова А.О. про ухвалення додаткового рішення у справі №910/15005/24 до розгляду у письмовому провадженні відповідно до частини 13 статті 8 та частини 3 статті 244 ГПК України.

З огляду на конкретні обставини справи, з урахуванням її складності, правової кваліфікації відносин сторін, без чого неможливо правильно вирішити питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу та застосувати норми процесуального права, а також зважаючи на перебування судді-доповідача у відпустці з 01.09.2025 до 14.09.2025, з метою повного, всебічного, об`єктивного розгляду заяви позивача, забезпечення єдності та сталості судової практики, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду заяви ТОВ "Бренвель" в розумний строк, тобто такий, що є необхідним для виконання процесуальних дій та забезпечення належного судового захисту учасників справи.

Вирішуючи питання щодо розподілу витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу у даній справі за результатами розгляду поданої ним апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість.

Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати (рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 у справі №23-рп/2009).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).

Відповідно до частин 1, 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (частина 3 статті 244 ГПК України, в редакції Закону України №4508-ІХ від 18.06.2025, чинній з 16.07.2025).

Відповідно до частини 13 статті 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За змістом частини 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Частина 8 статті 129 ГПК України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи слідує, що із заявою про ухвалення додаткового рішення з доданими до неї доказами, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивач звернувся до апеляційного суду 21.07.2025, тобто у межах строку, встановленого частиною 8 статті 129 ГПК України, враховуючи, що ним в апеляційній скарзі заявлено про вирішення питання щодо розподілу судових витрат після ухвалення судового рішення у справі з повідомленням причин, за яких всі докази на підтвердження цих витрат не можуть бути подані до закінчення судових дебатів.

Отже, у суду апеляційної інстанції наявні підстави для здійснення перевірки наданих позивачем доказів та надання їм оцінки з метою розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги у даній справі, оскільки позивачем дотримано порядок встановлений статтею 129 ГПК України.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №242/4741/16-ц).

Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 ГПК України).

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом наведеної норми адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною 1 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні положень Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Аналогічні висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Як свідчать матеріали справи, 27.10.2023 між Адвокатським об`єднанням "Моріс Груп" (адвокатське об`єднання) та ТОВ "Бренвель" (клієнт) укладено Договір про надання правничої допомоги №113/23-МГ (далі Договір), відповідно до пункту 1.1 якого в порядку та на визначених умовах адвокатське об`єднання зобов`язується надати клієнту правничу допомогу щодо захисту клієнта, представництва його інтересів у судових справах досудового врегулювання спорів або надання консультацій щодо захисту та представництва клієнта, а клієнт зобов`язується належним чином прийняти її та оплатити.

Згідно з положеннями пункту 1.2 зазначеного Договору детальний опис правничої допомоги, що надається клієнту, бажаний результат, за його наявності, її вартість та порядок оплати, і порядок відшкодування фактичних витрат, понесених в ході надання правничої допомоги, визначаються погодженими сторонами Замовленнями на надання правничої допомоги (надалі Замовлення), які з моменту підписання сторонами стають невід`ємною частиною даного Договору.

За умовами пункту 2.3 Договору правнича допомога може надаватися як штатними співробітниками адвокатського об`єднання, так і іншими адвокатами та консультантами/радниками, котрі на розсуд адвокатського об`єднання залучаються ним для надання правничої допомоги, за умови, що відповідальність за надану правничу допомогу несе винятково адвокатське об`єднання. Умови оплати залученим адвокатом та консультантам/радникам погоджуються сторонами у Замовленні.

Серед зобов`язань клієнта, визначених пунктом 3.2 Договору, передбачено, зокрема, протягом 2 (двох) календарних днів з моменту отримання усного або письмового запиту адвокатського об`єднання видати довіреності особам, зазначеним адвокатським об`єднанням у запиті, на вчинення дій, необхідних для надання правничої допомоги відповідно до Замовлення (підпункт 3.2.4).

Пунктом 4.2 Договору сторонами узгоджено, що вартість правничої допомоги, що надається клієнту в рамках цього Договору визначається сторонами у відповідних Замовленнях на надання правничої допомоги, в один із наступних способів чи шляхом їх поєднання, в тому числі погодинна оплата (підпункт 4.2.1).

Так, за змістом підпункту 4.2.1 Договору вартість правничої допомоги адвокатського об`єднання визначається, виходячи із погодинної тарифної ставки працівників адвокатського об`єднання, наведеної у Додатку "Погодинні тарифні ставки працівників Адвокатського об`єднання" до цього Договору на основі фактично витраченого часу на надання правничої допомоги клієнту, що підтверджується відповідним протоколом білінг-системи (автоматизованої системи обліку часу, наданої правничої допомоги, її тарифікації і виставлення рахунків для оплати. Протокол білінг-системи обов`язково повинен містити наступну інформацію: найменування клієнта, реквізити Договору та Замовлення, період надання правничої допомоги, її детальний перелік та зміст, кількісний та посадовий склад працівників адвокатського об`єднання, що надавали правничу допомогу, кількість часу, витраченого кожним з них на надання правничої допомоги, виражену погодинно, розмір їхніх тарифних ставок, її гривневий еквівалент, загальну кількість годин надання правничої допомоги та загальну вартість правничої допомоги згідно протоколу білінг-системи.

Відповідно до підписаного сторонами Замовлення на надання правничої допомоги №3 від 02.04.2025 (Додаток до Договору) змістом правничої допомоги, що надається адвокатським об`єднанням клієнту є: представництво інтересів клієнта у судах і складення процесуальних документів під час здійснення судочинства в межах судової справи №910/15005/24 за позовом клієнта до ДСГП "Ліси України" про зобов`язання вчинити дії. З метою представництва інтересів клієнта у судах і складення процесуальних документів під час здійснення судочинства в межах справи, клієнт доручає адвокатському об`єднанню представляти інтереси клієнта з усіма правами, наданими клієнту, та без обмежень у повноваженнях, зокрема: отримувати, підписувати та подавати пояснення, відзиви, заперечення, заяви, скарги, клопотання, апеляційні скарги, касаційні скарги, сплачувати судовий збір, знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в судових засіданнях, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, засвідчувати своїм підписом копії документів та довіреностей, підписувати документи, звертатись із заявами про видачу виконавчих документів.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Замовлення сторони узгодили, що вартість послуг визначається відповідно до п. 4.2.1 Договору, а саме на підставі кількості часу, витраченого працівниками адвокатського об`єднання та/або залученими адвокатським об`єднанням адвокатами та/або консультантами на надання правничої допомоги і розміру погодинної тарифної ставки відповідного працівника та/або залученого адвокатським об`єднанням адвоката та/або консультанта на надання правничої допомоги, зазначеної в Додатку "Погодинні тарифні ставки Виконавців Адвокатського об`єднання" до Договору та ПДВ 20%. Оплата за правничу допомогу здійснюється у національній валюті України гривні, виключно у безготівкой формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок адвокатського об`єднання впродовж 3 (трьох) робочих днів з моменту виставлення рахунку на оплату.

Додатком "Погодинні тарифні ставки Виконавців Адвокатського об`єднання" до Договору сторони погодили такі погодинні тарифні ставки працівників адвокатського об`єднання, зокрема: старший юрист 150 доларів США; молодший юрист 75 доларів США (ставка адвоката дорівнює ставці юриста відповідного рівня), а також знижені погодинні ставки в залежності від виду роботи: робота з документами неюридична 50 доларів США; очікування судового засідання/ дорога в рамках надання правничої допомоги клієнту 50% від ставки відповідного працівника.

Абзацом 3 пункту 4.2.1 Договору перерахунок розміру тарифних ставок у гривню здійснюється згідно офіційного курсу гривні щодо іноземної валюти, встановленого Національним банком України на дату формування відповідного акту надання послуг згідно з протоколом білінг-системи, та опублікованому на офіційному веб-сайті Національного банку.

За змістом пункту 5.1 Договору приймання-передача наданої правничої допомоги та понесених фактичних витрат здійснюється шляхом підписання сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг.

За приписами пункту 11.1 Договору він вважається укладеним та набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2024, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань у відповідності до укладених Замовлень.

Представництво інтересів ТОВ "Бренвель" у суді апеляційної інстанції здійснював адвокат Іванов А.О. на підставі ордеру на надання правничої допомоги від 08.04.2025 серії АІ № 1867589.

ТОВ "Бренвель" в апеляційній скарзі, поданій адвокатом Івановим А.О., навело орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 45 000,00 грн.

Подавши заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції ТОВ "Бренвель" уточнило розмір таких витрат, який склав 133 857,73 грн, та надало докази на їх підтвердження, а саме: копію Протоколу наданих послуг за період: 01.03.2025-17.07.2025; копію довідки від 18.07.2025 за вих.№158/25 про підтвердження роботи адвоката Іванова А.О в Адвокатському об`єднанні "Моріс Груп" на посаді старшого адвоката; копію довідки від 18.07.2025 за вих.№158/25 про підтвердження роботи адвоката Бєлкіна М.Л. в Адвокатському об`єднанні "Моріс Груп" на посаді старшого адвоката; копію Акта надання послуг від 17.07.2025 № 143.

Як убачається із наданої позивачем копії Протоколу наданих послуг за період: 01.03.2025-17.07.2025, адвокатським об`єднанням при супроводженні справи №910/15005/24 було надано клієнту такі послуги (правничу допомогу):

1) підготовка апеляційної скарги:

і) старшим адвокатом Івановим Андрієм:

-кількість затраченого часу 03.04.2025 6,00 годин; погодинна ставка - 150; сума у валюті проекту -900,00; сума в гривні (курс 41,8129) - 37 631,61;

- кількість затраченого часу 04.04.2025 1,50 годин; погодинна ставка -150; сума у валюті проекту -225,00; сума в гривні (курс 41,8129) 9 407,90;

- кількість затраченого часу 07.04.2025 1,00 годин; погодинна ставка -150; сума у валюті проекту - 150,00; сума в гривні (курс 41,8129) 6 271,94;

іі) старшим адвокатом Бєлкіним Марком:

- кількість затраченого часу 04.04.2025 0,95 годин; погодинна ставка -150; сума у валюті проекту - 142,50; сума в гривні (курс 41,8129) 5 958,34;

2) підготовка та подання апеляційної скарги:

і) старшим адвокатом Івановим Андрієм:

- кількість затраченого часу 08.04.2025 1,50 годин; погодинна ставка -150; сума у валюті проекту -225,00; сума в гривні (курс 41,8129) 9 407,90;

3) направлення примірників апеляційної скарги сторонам по справі:

і) молодшим юристом Діхтяруком Максимом:

- кількість затраченого часу 08.04.2025 0,62 годин; погодинна ставка -50; сума у валюті проекту -31,00; сума в гривні (курс 41,8129) 1 296,20;

4) час у дорозі до Північного апеляційного господарського суду з метою подачі апеляційної скарги через канцелірію:

і) молодшим юристом Діхтяруком Максимом:

- кількість затраченого часу 08.04.2025 1,22 годин; погодинна ставка -37,50; сума у валюті проекту -45,75; сума в гривні (курс 41,8129) 1 912,94;

5) підготовка відповіді на відзив ДП "Ліси України" на апеляційну скаргу:

і) старшим адвокатом Івановим Андрієм:

-кількість затраченого часу 22.04.2025 2,50 годин; погодинна ставка - 150; сума у валюті проекту -375,00; сума в гривні (курс 41,8129) 15 679,84;

6) участь у судовому засіданні 21.05.2025:

і) старшим адвокатом Івановим Андрієм:

-кількість затраченого часу у дорозі 1,00 годин; погодинна ставка - 75; сума у валюті проекту -75,00; сума в гривні (курс 41,8129) 3 135,97;

-кількість затраченого часу в очікуванні 0,50 годин; погодинна ставка - 75; сума у валюті проекту -37,50; сума в гривні (курс 41,8129) 1 567,98;

-кількість затраченого часу 0,50 годин; погодинна ставка - 150; сума у валюті проекту -75,00; сума в гривні (курс 41,8129) 3 135,97;

7) підготовка та подання письмових пояснень у справі:

і) старшим адвокатом Івановим Андрієм:

-кількість затраченого часу 03.07.2025 2,00 годин; погодинна ставка - 150; сума у валюті проекту - 300,00; сума в гривні (курс 41,8129) - 12 543,87;

- кількість затраченого часу 04.07.2025 1,00 годин; погодинна ставка -150; сума у валюті проекту -150,00; сума в гривні (курс 41,8129) 6 271,94;

Всього по проекту: 20,29 год, 2731,75 доларів США, у національній валюті 114 222, 39 грн, ПДВ 22 844,48 грн, всього до сплати 137 066,87 грн.

Відповідно до Акта надання послуг від 17.07.2025 № 143, підписаного представниками Адвокатського об`єднання "Моріс Груп" та ТОВ "Бренвель", адвокатським об`єднанням було надано клієнту правничу допомогу, а саме: надання юридичних послуг під час розгляду судової справи №910/15005/24 у суді апеляційної інстанції (підготовка та подання процесуальних документів, участь у судових засіданнях) загальна вартість яких склала 114 222,39грн (без ПДВ), сума ПДВ 22 844,48 грн, всього із ПДВ -137 066,87 грн.

У Акті також зазначено, що клієнт претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.

Разом з тим, у поданій заяві позивач визначив розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню відповідачем на його користь, у сумі 133 857,73 грн, за вирахуванням робіт молодшого юриста, який не є адвокатом, та які не відносяться до правничої допомоги.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідач клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну допомогу в порядку, передбаченому частиною 5 статті 126 ГПК України, не заявив, а також не подав заперечень проти визначеного позивачем розміру правової допомоги, яку останній поніс і просить стягнути з відповідача.

Із аналізу положень пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України убачається, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Як вже зазначено судом апеляційної інстанції, загальне правило розподілу витрат на професійну правничу допомогу визначене частиною 4 статті 129 ГПК України. Проте, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частинами 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

Крім того, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункти 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Таким чином, вирішуючи за заявою сторони судового процесу питання про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно зі статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 цього Кодексу.

З огляду на викладене, вирішуючи чи є розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у даній справі, апеляційний господарський суд враховує, що під час апеляційного перегляду справи позиція позивача не змінювалася, а представництво його інтересів здійснювалося тим самим адвокатським об`єднанням, що й у суді першої інстанції, доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, грунтувалися на аргументах позовної заяви .

Таким чином, правова позиція позивача вже була сформована до апеляційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається.

За таких обставин, дослідивши та оцінивши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу з доданими до неї документами, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що розмір заявлених ТОВ "Бренвель" витрат на професійну правничу допомогу в сумі 133 857,73 грн не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру. Такі витрати не мають характеру необхідних і не співрозмірні із виконаною позивачем роботою у суді апеляційної інстанції. Отже, за висновком суду апеляційної інстанції, витрати позивача на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи у суді апеляційної інстанції, підлягають безпосередньому розподілу частково, в сумі 45 000,00 грн, які належить стягнути на його користь з відповідача. Відповідно заява позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 129, 221, 244, 253-254, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Бренвель" адвоката Іванова А.О. про ухвалення додаткового рішення у справі №910/15005/24 задовольнити частково.

2. Ухвалити додаткову постанову у справі №910/15005/24.

Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України " (01601, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 9А, ідентифікаційний код 44768034) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бренвель" (44801, Волинська область, Ковельський район, селище Турійськ, вул. Жежків, буд. 33, ідентифікаційний код 36704615) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 45 000 (сорок п`ять тисяч) грн 00 коп, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

У решті вимог заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.

3. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ із зазначенням необхідних реквізитів.

4. Справу № 910/15005/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

А.І. Тищенко