СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

22 вересня 2025 року м. Харків Справа № 917/638/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Лакіза В.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги відповідача - Військової частини НОМЕР_1 (вх.№1501П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 10.06.2025 у справі №917/638/25 (повний текст рішення складено та підписано 10.06.2025 суддею Тимощенко О.М. у приміщенні Господарського суду Полтавської області)

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Віді Страхування", с. Софіївська Борщагівка, Бучанський район, Київська область,

до Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,

про стягнення 159 034,38 грн матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Віді-Страхування" звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення 159 034,38 грн виплаченого страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на здійснення ним, як страховиком, страхової виплати застрахованій особі за договором добровільного страхування наземного транспорту від 27.10.2021 № US-00607 у зв`язку із настанням страхового випадку - пошкодження застрахованого автомобіля марки "Mazda"д/н НОМЕР_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини водія автомобіля марки "ГАЗ" д/н НОМЕР_3 ОСОБА_1 , який перебував на військовій службі у відповідача - Військової частини НОМЕР_1 , якій вказаний автомобіль, що спричинив шкоду, належить на праві оперативного управління, у зв`язку з чим, відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України, до позивача перейшло право вимоги в межах суми виплаченого страхового відшкодування, яке потерпіла особа-власник застрахованого автомобіля, яка отримала страхове відшкодування, мала до особи, відповідальної за спричинену пошкодженням автомобіля матеріальну шкоду відповідно до статей 1171, 1187 Цивільного кодексу України - Військової частини НОМЕР_1 , як володільця джерела підвищеної небезпеки та юридичної особи, службовцем якої завдано шкоду під час виконання ним службових обов`язків.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 10.06.2025 у справі №917/638/25 позов задоволено повністю. Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Віді-Страхування" 159 034,38 грн страхового відшкодування та 2 422,40 грн витрат по сплаті судового збору.

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 , подала на зазначене рішення до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, нез`ясування обставин, що мають значення для справи, просить це рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.07.2025 апеляційну скаргу відповідача Військової частини НОМЕР_1 (вх.№1501П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 10.06.2025 у справі №917/638/25 залишено без руху та встановлено скаржнику десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання доказів сплати судового збору в розмірі 3633,60 грн.

23.07.2025 від Військової частини НОМЕР_1 надійшло клопотання, в якому заявник просив звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Полтавської області від 10.06.2025 у справі №917/638/25, посилаючись на те, що Військова частина НОМЕР_1 відповідно до положень статей 6, 13 Закону України Про оборону України, статей 1, 3, 12, 15 Закону України Про Збройні Сили України є структурним підрозділом Збройних Сил України, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а тому є бюджетною установою, яка утримується за рахунок Державного бюджету України і згідно з частиною 1 статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету, у тому числі на сплату судового збору, вона може здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, в той час як через обмежене бюджетне фінансування на рахунках скаржника відсутні цільові кошти для сплати судового збору при поданні позовних заяв та скарг.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.07.2025 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача - Військової частини НОМЕР_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Полтавської області від 10.06.2025 у справі №917/638/25 та залишено цю апеляційну скаргу без руху із встановленням скаржнику десятиденного строку з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання доказів сплати судового збору в розмірі 3633,60 грн.

07.08.2025 від відповідача - Військової частини НОМЕР_1 надійшло клопотання (вх. № 9547), в якому він просить суд відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Полтавської області від 10.06.2025 у справі №917/638/25 посилаючись на те, що Військова частина НОМЕР_1 відповідно до положень статей 6, 13 Закону України Про оборону України, статей 1, 3, 12, 15 Закону України Про Збройні Сили України є структурним підрозділом Збройних Сил України, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а тому є бюджетною установою, яка утримується за рахунок Державного бюджету України і згідно з частиною 1 статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету, у тому числі на сплату судового збору вона може здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, в той час як через обмежене бюджетне фінансування на рахунках скаржника відсутні цільові кошти для сплати судового збору при поданні позовних заяв та скарг, на даний час на адресу відповідача ще не надійшло підтвердження щодо зарахування коштів, перерахованих для сплати судового збору за подання вказаної апеляційної скарги, у листі Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України (розпорядник коштів першого рівня) від 18.07.2025 за вих. № 220/13/23028 зазначено, що фінансовий ресурс за КЕКВ вже вичерпаний, але відповідачем здійснюються заходи щодо вишукування коштів для фінансування зазначеного напрямку.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.08.2025 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача - Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Полтавської області від 10.06.2025 у справі №917/638/25 та залишено цю апеляційну скаргу без руху із встановленням скаржнику десятиденного строку з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання доказів сплати судового збору в розмірі 3633,60 грн.

В обгрунтування відмови у задоволенні клопотань Військової частини НОМЕР_4 про звільнення від сплати судового збору та про відстрочення його сплати суд послався на відсутність законодавчих підстав для цього, вичерпний перелік яких наведено у статті 8 Закону України "Про судовий збір" , враховуючи при цьому те, що із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення підпунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону Про судовий збір не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення підпункту 3 частини першої статті 8 Закону України Про судовий збір можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, а з огляду на те, що предметом спору у справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, доводи скаржника про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору є необґрунтованими.

Разом з цим суд зазначив, що обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у них коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення, розстрочення чи відстрочення від такої сплати, оскільки це не передбачено підставою для звільнення, відстрочення та зменшення сплати судового збору в силу приписів статті 8 Закону України "Про судовий збір", якою встановлено вичерпний перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення судового збору.

Також суд зазначив, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною для звільнення від сплати судового збору.

При цьому суд врахував положення пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України, згідно з яким однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. У зв`язку із цим обставини, пов`язані з небажанням сторони сплатити судовий збір, у тому числі, обставини пов`язані з відсутністю у скаржника коштів не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору.Натомість необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.При цьому ЄСПЛ зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (див. mutatis mutandis рішення у справі Креуз проти Польщі (Case of Kreuz v. Poland) від 19.06.2001, № 28249/95, § 60).

Суд також виходив з того, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про звільнення від сплати судового збору; обов`язок сплатити судовий збір, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

Аналогічна правова позиція щодо підстав звільнення від сплати судового збору та її відстрочення викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 940/2276/18 та від 14.01.2021 у справі № 940/2276/18, ухвалі Верховного Суду від 11.04.2024 у справі № 380/9139/23.

Разом з цим, вирішуючи питання щодо наслідків відмови суду в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та відстроченння його сплати, висловлених в заявах про усунення недоліків апеляційної скарги, колегія суддів врахувала правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду в постанові від 18.10.2023 у справі №910/10939/22, ухвалах Верховного Суду від 21.12.2023 у справі № 911/2579/22, від 24.04.2024 у справі № 914/2745/22 щодо того, що прийнявши рішення про відмову у звільненні від сплати судового збору чи його відстроченні, суд має постановити ухвалу про залишення скарги без руху, направити її заявнику та переконатись, що він отримав цю ухвалу і має розумний строк для сплати судового збору та подання заяви про продовження або поновлення строку на усунення недоліків разом з доказами сплати судового збору.

Оскільки ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 29.08.2025 у даній справі доставлено до електронного кабінету скаржника 01.09.2025 о 00:54 год, строк на усунення недоліків апеляційної скарги закінчився 11.09.2024.

Проте скаржником не надано доказів усунення недоліків апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до ч. 6 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги. Питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Оскільки скаржником у встановлений судом строк не надано доказів усунення недоліків апеляційної скарги, апеляційна скарга підлягає поверненню.

При цьому колегія суддів зауважує скаржникові, що відповідно до положень ч. 8 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду апеляційної інстанції в загальному порядку.

Оскільки апеляційна скарга надійшла до Східного апеляційного господарського суду через систему "Електронний суд", суд не повертає її скаржникові у паперовому вигляді.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 118, 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути апеляційну скаргу відповідача - Військової частини НОМЕР_1 (вх.№1501П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 10.06.2025 у справі №917/638/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Порядок і строки ї оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.В. Тарасова

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя В.В. Лакіза