ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2025 р. Справа№ 910/651/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Владимиренко С.В.

Демидової А.М.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників:

від позивача (первісним позовом): Абросімов С. С.

від відповідача (первісним позовом): Зибунова Ю. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення господарського суду міста Києва від 24.06.2025 (повне рішення складене 07.07.2025)

у справі № 910/651/25 (суддя Морозов С.М.)

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "Енерго-Тайм"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 1 163 141,06 грн, -

та за зустрічним позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "Енерго-Тайм"

про стягнення 99 405,60 грн

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

В січні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "Енерго-Тайм" (ТОВ "ЕК "Енерго-Тайм") звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (АТ "Укрзалізниця") про стягнення 1 153 705,86 грн інфляційних втрат та 9 435,20 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором №П/Е-211341/НЮ від 17.12.2021 в частині своєчасної та повної оплати отриманої електроенергії, вартість якої було стягнутого рішенням господарського суду міста Києва №910/6741/24 від 29.09.2024.

11.02.2025 АТ "Укрзалізниця" подано до суду зустрічну позовну заяву про стягнення з ТОВ "ЕК "Енерго-Тайм" суми штрафу в розмірі 99 405,60 грн, нарахованого у зв`язку з порушенням відповідачем за зустрічним позовом строку надання послуг за договором №П/Е-211341/НЮ від 17.12.2021.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення.

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.06.2025 у справі № 910/651/25 позов задоволено та стягнуто з АТ "Укрзалізниця" на користь ТОВ "ЕК "Енерго-Тайм" суму 0,1% річних в розмірі 9 435,20 грн, суму інфляційних втрат в розмірі 1 153 705,86 грн та суму судового збору в розмірі 17 477,12 грн. Зустрічний позов задоволено повністю та стягнуто з ТОВ "ЕК "Енерго-Тайм" на користь АТ "Укрзалізниця" суму штрафу в розмірі 99 405,60 грн та суму судового збору в розмірі 3 028,00 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що обов`язок з оплати вартості послуг виник у відповідача за первісним позовом на підставі договору та норм ст. 530 ЦК України, в той час як рішенням в справі №910/6741/24, яке набрало законної сили, підтверджується існування невиконаного зобов`язання, що виникло з договору. Отже, по день фактичного виконання судового рішення, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних. В частині зустрічного позову судом встановлено, що у відповідності до договору, відповідач за зустрічним позовом повинен був виконати роботи до 29.12.2021, в той час, як виконав роботи лише 27.01.2022, що встановлено попередніми судами. При цьому судом враховано, що обставин порушення зобов`язання з вини позивача за зустрічним позовом не доведено.

Короткий зміст апеляційної скарги та її доводів.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду міста Києва від 24.06.2025 у справі № 910/651/25, АТ "Укрзалізниця" звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить його скасувати в частині первісного позову як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 253, 530 ЦК України, ст.ст. 13, 86, 236 ГПК України, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ТОВ "ЕК "Енерго-Тайм" відмовити.

При цьому скаржник зазначає, що з урахуванням встановлених у справі №910/6741/24 обставин, саме з дати ухвалення постанови Північного апеляційного господарського суду у вказаній справі сума заборгованості підлягає сплаті.

Позивач подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а судове рішення - без змін, посилаючись на те, що жодна з умов укладеного між сторонами договору не передбачає, що виконання зобов`язань за ним припиняється до моменту ухвалення судового рішення.

АТ "Укрзалізниця" подало відповідь на відзив, який залучено до матеріалів справи і враховано судом.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті та явка представників сторін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.08.2025 (колегія суддів у складі: головуючого Ходаківської І.П., суддів Владимиренко С.В., Демидової А.М.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Укрзалізниця" на рішення господарського суду міста Києва від 24.06.2025 у справі № 910/651/25 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 10.09.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2025 за клопотанням представника АТ "Укрзалізниця" розгляд справи постановлено здійснювати у режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 10.09.2025 в режимі відеоконференції взяв участь представник АТ "Укрзалізниця", який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити.

Присутній у судовому засіданні 10.09.2025 представник ТОВ "ЕК "Енерго-Тайм" заперечив проти апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, а також здійснити розподіл судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу).

Обставини справи, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, визначення відповідно до них правовідносин.

Як встановлено судом першої та перевірено судом апеляційної інстанції, за результатами тендерних торгів на закупівлю (номер оголошення про проведення торгів UA-2021-08-31-001644-b, лот №2) між АТ "Укрзалізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця", як замовником, та ТОВ "ЕК "Енерго-Тайм", як виконавцем, укладено договір від 17.12.2021 №П/Е-211341/НЮ, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надати послуги: Код ДК 021:2015:50530000-9 - Послуги з ремонту і технічного обслуговування техніки (Послуги з капітального ремонту силових трансформаторів), (далі - послуги) - за лотом №2 Послуги з капітального ремонту силового трансформатору типу ТДТНГ-20000/110/35/10 кВ тягової підстанції Циганська. Замовник зобов`язаний прийняти та оплатити послуги, надані виконавцем, відповідно до договору.

Згідно з п. 1.3 договору склад та обсяги послуг, що є предметом договору, визначаються на підставі технічного завдання (додаток №3 до договору).

В п. 3.1 договору встановлено, що ціна цього договору визначається Плановою калькуляцією (додаток №1 до договору) і складає 3 550 200,00 грн, у тому числі ПДВ - 591700,00 грн.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що оплата за надані послуги здійснюється замовником не менше 45 банківських днів з дати реєстрації податкової накладної на підставі наданого рахунка-фактури, після підписання акту приймання-передачі наданих послуг уповноваженими представниками сторін й за умови виконання вимог п. 5.20 договору сторонами в повному обсязі.

За положеннями п. 4.3 договору разом з актом приймання-передачі наданих послуг виконавець надає замовнику фактичну калькуляцію за надані послуги з розшифровками по статтям витрат (матеріальних витрат, фактичний обсяг послуг, заробітної плати та накладних витрат), акт повернення бувших у використанні матеріалів та обладнання з силового трансформатору.

Роботи, надані виконавцем без узгодження з замовником, не оплачуються.

Відповідно до п.п. 5.1,5.2 договору строк надання послуг визначається календарним планом, що становить невід`ємну частину договору (додаток №2).

Місцезнаходження силового трансформатору за лотом №2 Україна, 64333, Харківська область, Ізюмський район, с. Іскра, вул. Залізнична, 9, тягова підстанція "Циганська" виробничого підрозділу "Основ`янська дистанція електропостачання" регіональної філії "Південна залізниця" АТ "Укрзалізниця".

Згідно з пунктом 5.3 договору сторони погодили, що послуги вважаються наданими після підписання акту приймання-передачі наданих послуг замовником, який підписується уповноваженими представниками сторін.

Зі сторони замовника акт приймання-передачі наданих послуг підписується з урахуванням вимог статуту замовника щонайменше двома такими уповноваженими особами: зі сторони замовника акт приймання-передачі наданих послуг підписується відповідними особами філії: директор виконавчої філії (особа, що виконує його обов`язки); перший заступник директора виконавчої філії (особа, що виконує його обов`язки); головний інженер філії (особа, що виконує його обов`язки); заступник директора виконавчої філії з інфраструктури (особа, що виконує його обов`язки); заступник директора виконавчого філії з рухомого складу (особа, що виконує його обов`язки); заступник директора філії виконавчого з фінансово-економічних питань (особа, що виконує його обов`язки); керівники служб, дирекцій та підпорядкованих їм підрозділів або керівники підрозділів регіональної філії, підпорядкованих безпосередньо директору виконавчому філії або його заступникам.

Замовник не несе відповідальності та обов`язку оплати за надані послуги за актом приймання-передачі наданих послуг, що підписані іншими особами.

Попередньо акт приймання-передачі наданих послуг зі сторони замовника візується представниками лінійного підрозділу та керівництвом служби електропостачання.

Разом з актом приймання-передачі наданих послуг виконавець надає замовнику завірені виконавцем копії документів, які підтверджують якість замінених матеріалів та обладнання.

Пунктом 5.11 договору погоджено, що виконані послуги приймаються замовником з обов`язковим складанням відповідних актів приймання-передачі наданих послуг та наданням підрядником документів, які підтверджують якість використаних матеріалів.

В п. 5.20 договору визначено, що виконавець та замовник після надання послуг складають та підписують акт повернення бувших у використанні матеріалів та обладнання з силового трансформатору, лом металу. Виконавець після надання послуг повертає замовнику згідно акту повернення впродовж 15 календарних днів, після його підписання, бувші у використанні матеріали та обладнання з силового трансформатору, лом чорного металу.

Відповідно до п. 6.2 договору замовник зобов`язаний прийняти в установленому порядку та оплатити надані послуги.

Строк дії договору - з моменту його підписання уповноваженими особами та скріплення печатками (за наявності) і діє в частині надання послуг - до 31.12.2021, а в частині розрахунків - до повного виконання (п. 10.1 договору).

На виконання умова договору виконавцем прийнято в ремонт на підставі акту приймання-здавання ТДТНГ-20000/110/35/10 від 06.01.2022 силовий трансформатор типу ТДТНГ-20000/110/35/10, потужністю 20МВА, Зав 32698, що розташований ТП "Циганська" "Основ`янської дистанції електропостачання" Регіональної філії "Південна залізниця" АТ "Укрзалізниця".

Листом від 27.01.2022 №27/01-1 виконавець повідомив замовника про готовність до здавання результату гаданих послуг за договором П/Е-211341/НЮ від 17.12.2021 та підписання актів прийому-передачі наданих послуг.

Станом на 27.01.2022 роботи за договором П/Е-211341/НЮ від 17.12.2021 виконано повністю, у зв`язку з чим виконавець направив замовнику рахунок на оплату №7 від 27.01.2022 на суму 3 550 200,00 грн та акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №1 від 27.01.2022 на суму 3 550 200,00 грн.

Вказаний акт замовником не підписано.

27.01.2022 на виконання умов п. 5.20 договору між уповноваженими представниками сторін підписано акт №2 прийому-передачі демонтованого обладнання силового трансформатора Т-2 ТДТНГ 20000/110/35/10, зав. №32698 на ТП "Циганська" ВП "Основ`янської дистанції електропостачання" Регіональної філії "Південна залізниця" АТ "Укрзалізниця", у якому зазначено зокрема, що демонтоване обладнання (вживане) з ознаками сильних пошкоджень передається на складське приміщення ТЦ "Циганська", замовнику.

Виконавцем також була складена податкова накладна №5 від 27.01.2022 на загальну суму коштів у розмірі 3 550 200,00 грн, зареєстрована Державною податковою службою України, відповідно до якої отримувачем послуг з капітального ремонту силового трансформатору типу ТДТНГ 20000/110/35/10 кВ тягової підстанції Циганська є АТ "Українська залізниця".

Зважаючи на те, що замовник не сплатив 3 550 200,00 за рахунком на оплату №7 від 27.01.2022 та не повернув підписаний ним акт здачі-приймання (надання послуг) №1 від 27.01.2022, виконавець повторно надіслав на адресу замовника з супровідним листом акти здачі-приймання робіт (надання послуг) №1 від 27.01.2022 та рахунок на оплату №7 від 27.01.2022 на суму 3 550 200,00 грн., що підтверджується описом вкладення до цінного листа від 25.03.2024 та накладною №356 від 25.03.2024.

Неоплата замовником виконаних робіт стала підставою для звернення ТОВ "ЕК "Енерго-Тайм" до господарського суду міста Києва з відповідним позовом, за результатами розгляду якого в межах справи №910/6471/24 позов ТОВ "ЕК "Енерго-Тайм" задоволено та стягнуто з АТ "Укрзалізниця" суму основного боргу в розмірі 3 550 200,00 грн.

Під час розгляду справи №910/6471/24 судовими інстанціями встановлено, що роботи виконані виконавцем відповідно до акта приймання-передачі виконаних робіт від 27.01.2022 №1 вважаються виконаними належним чином, прийнятими замовником без зауважень та підлягають оплаті у встановленому договором №П/Е-211341/НЮ від 17.12.2021 порядкущо є підставою для стягнення з відповідача основної заборгованості за договором №П/Е-211341/НЮ від 17.12.2021 у розмірі 3550200,00 грн.

Предметом стягнення у даній справі є стягнення з замовника 0,1% річних в розмірі 9 435,20 грн та інфляційних втрат в розмірі 1 153 705,86 грн нарахованих до дати фактичного виконання зобов`язання з оплати виконаних робіт.

Зустрічну позовну заяву АТ "Українська залізниця" обґрунтовано тим, що відповідачем за зустрічним позовом допущено прострочення строків виконання робіт на 28 днів з 30.12.2021 року по 26.01.2022.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставинами справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, є юридичні факти, що призвели до виникнення спірного правовідношення, настання відповідальності або інших наслідків, тобто такі факти, з якими норми матеріального права пов`язують виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів спірного матеріального правовідношення.

Матеріалами справи підтверджено факт порушення відповідачем за первісним позовом своїх зобов`язань з оплати виконаних за договором №П/Е-211341/НЮ від 17.12.2021 робіт.

Зокрема, під час розгляду справи №910/6741/24, судовими інстанціями встановлено, що наявність у АТ "Українська залізниця" зобов`язання з оплати робіт на загальну суму в розмірі 3 550 200,00 грн, оскільки останнє не повернуло виконавцю отриманий пакет документів для прийому-передачі наданих послуг на доопрацювання; мотивована відмова від прийняття робіт відсутня, а відтак, виконані відповідно до акта від 27.01.2022 №1 роботи вважаються виконаними належним чином, прийнятими замовником без зауважень та підлягають оплаті у встановленому договором №П/Е-211341/НЮ від 17.12.2021 порядку.

Відповідно до п. 4.2. договору оплата за надані послуги здійснюється замовником не менше 45 банківських днів з дати реєстрації податкової накладної на підставі наданого рахунка-фактури, після підписання акту приймання-передачі наданих послуг уповноваженими представниками сторін й за умови виконання вимог п. 5.20 договору сторонами в повному обсязі.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

З огляду на те, що реєстрацію податкової накладної позивачем за первісним позовом здійснено 15.02.2022 (квитанція про реєстрацію долучено до матеріалів справи), а акт приймання-передачі наданих послуг підписаний 27.01.2022, обґрунтованим є висновок суду, що обов`язок з оплати послуг за договором у відповідача за первісним позовом виник з 20.04.2022 року.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Частиною 2 цієї статті установлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання, яка полягає у тому, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

Отже, невиконання зобов`язання у встановлений договором строк є його порушенням та підставою для нарахуванням відсотків річних та інфляційних втрат.

З огляду на викладене безпідставним є посилання скаржника, що зобов`язання з оплати виконаних робіт виникло у нього з дати ухвалення постанови Північного апеляційного господарського суду у справі №910/6741/24.

За вказаних обставин вмотивованим є висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення первісного позову та стягнення з відповідача за ним 9 435,20 грн 0,1% річних, розмір яких погоджено в укладеному сторонами договорі, та 1 153 705,86 грн інфляційних втрат за весь період прострочення сплати заборгованості.

Так само, правомірним та таким, що відповідає встановленим обставинам є висновок суду про задоволення зустрічного позову.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учаснику справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Розподіл судових витрат

З огляду на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, в порядку статті 129 ГПК України, покладаються на АТ "Укрзалізниця" (скаржника).

Щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Згідно з частиною першою статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, відповідно до пункту 1 частини третьої зазначеної статті, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами першою, другою статті 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини третьої статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Пунктом 8 частини 3 статті 165 ГПК України передбачено, що відзив повинен містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У клопотанні про розподіл судових витрат ТОВ "ЕК "Енерго-Тайм" просить стягнути з АТ "Укрзалізниця" на свою користь 40 000 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

АТ "Укрзалізниця" подало до суду заперечення на клопотання про розподіл судових витрат, в яких просить: відмовити ТОВ "ЕК "Енерго-Тайм" у задоволенні клопотання в повному обсязі; у разі задоволення клопотання зменшити розмір заявлених судових витрат до розміру, що відповідають критерію реальності понесення адвокатських витрат.

Відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 викладено висновок щодо обчислення розміру гонорару та змісту детального опису робіт про таке.

За змістом частини третьої статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) однією з підстав виникнення представництва є договір.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону № 5076-VI).

Закон № 5076-VI формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.

Частинами першою та другою статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру; погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

За положенням частини другої статті 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Пункт 1 частини третьої цієї статті визначає верховенство права однією із основних засад (принципів) господарського судочинства.

Зміст вказаного принципу неодноразово і досить детально аналізував Конституційний Суд України. Так, зокрема, в абзаці другому підпункту 4.1 пункту 4 Рішення від 02.11.2004 № 15-рп/2004 ним акцентувалася увага на тому, що верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Так, частина третя статті 126 ГПК України визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Статтею 126 ГПК України також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

На обґрунтування клопотання про розподіл судових витрат ТОВ "ЕК "Енерго-Тайм" подало до суду:

договір про надання професійної правничої допомоги від 01.01.2025;

платіжну інструкція від 05.08.2025 на суму 40 000, 00 грн;

акт приймання-передання наданих адвокатських послуг від 12.08.2025;

свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 29.04.2015;

свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 29.05.2020;

ордер на надання правничої допомоги від 28.02.2025.

Зазначені докази надіслані АТ "Укрзалізниця", що підтверджено квитанцією №4352147 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІКС.

За змістом наведених доказів вбачається, що 01.01.2025 між ТОВ "ЕК "Енерго-Тайм", як клієнтом, та Адвокатським об`єднанням "Когнітор", як виконавцем, укладено договір про надання правничої допомоги №01/01/2025-01, згідно якого виконавець зобов`язався представляти інтереси клієнта.

05.08.2025 ТОВ "ЕК "Енерго-Тайм" здійснено оплату за адвокатські послуги (п. 4.3.2. договору) у розмірі 40 000,00 грн на підставі платіжної інструкції № 1751.

В акті приймання-передання наданих адвокатських послуг від 12.08.2025 сторонами погоджено надання таких адвокатських послуг:

правовий аналіз ухваленого судом першої інстанції рішення на предмет його відповідності вимогам законності та обґрунтованості відносно прав та законних інтересів Клієнта;

аналіз чинної релевантної судової практики з приводу вказаного спору з огляду на підстави апеляційного оскарження та вимоги апеляційної скарги;

визначення кола обставин, що підлягають доведенню/спростуванню Клієнтом для належного захисту його прав та законних інтересів та визначення правових механізмів доведення/спростування таких обставин у судовому порядку, а також необхідності позасудового збирання і подання додаткових доказів Клієнтом на стадії апеляційного перегляду;

визначення судової перспективи з формуванням правової лінії захисту і наступним складанням відзиву на апеляційну скаргу відповідача із супутніми процесуальними документами;

безпосередня участь адвоката Виконавця в судових засіданнях у якості представника Клієнта як позивача у Північному апеляційному господарському суді в рамках господарської справи № 910/651/25 (відповідно до відомостей протоколів судового засідання).

Вартість вказаної послуги (розмір гонорару) за цим актом згідно з п. 4.3.2. договору становить 40 000, 00 грн без ПДВ.

Правову допомогу ТОВ "ЕК "Енерго-Тайм" надавали адвокати Величко Д. О. та Абросімов С. С.

Отже надані адвокатом послуги є документально доведеними та підтвердженими.

Як передбачено частиною четвертою статті 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання наведених вимог суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 ГПК України).

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Такий висновок викладений у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18 та у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Доводи АТ "Укрзалізниця", які наведені в запереченнях на клопотання про розподіл судових витрат, фактично є декларативними. Доказів або обґрунтувань щодо суми заявлених ТОВ "ЕК "Енерго-Тайм" витрат, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неспівмірність та/або нерозумність та/або нереальність такого розрахунку або про неналежність послуг адвоката до цієї справи, АТ "Укрзалізниця" не надало. Отже, колегія суддів, розглянувши доводи АТ "Укрзалізниця", які викладені у запереченнях на клопотання щодо розподілу судових витрат, дійшла висновку про їх недоведеність.

З огляду на наведене, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність справи, суд вважає, що заявлені ТОВ "ЕК "Енерго-Тайм" витрати на правову допомогу у розмірі 40 000 грн відповідають встановленим критеріям.

Враховуючи викладене, клопотання ТОВ "ЕК "Енерго-Тайм" про розподіл витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 24.06.2025 у справі № 910/651/25 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, Україна, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "Енерго-Тайм" (61010, Україна, Харківська обл., місто Харків, вулиця Валер`янівська, будинок 111, ідентифікаційний код 41945861) 40 000 (сорок тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Доручити господарському суду міста Києва видати наказ.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повна постанова складена 23.09.2025 (у зв`язку з перебуванням суддів Ходаківської І. П., Демидової А. М. у відпустці з 15.09.2025 по 19.09.2025 та 22.09.2025 та судді Владимиренко С. В. з 12.09.2025 по 22.09.2025).

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді С.В. Владимиренко

А.М. Демидова