ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"18" вересня 2025 р. Справа№ 910/18051/16 (910/17618/23)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Сотнікова С.В.

Отрюха Б.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва на рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2025

у справі № 910/18051/16 (910/17618/23) (суддя Чеберяк П.П.)

за позовом Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва

до Київської міської ради

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Виконавчий орган Київської міської ради - Київська міська державна адміністрація в особі Департаменту комунальної власності м. Києва

Дніпровська районна у місті Києві державна адміністрація

за участю Київської міської прокуратури

про визнання права повного господарського відання на нерухоме майно,

в межах справи № 910/18051/16

за заявою Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.07.2025 року у справі №910/18051/16(910/17618/23) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, КП по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2025 вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Мальченко А.О., судді: Михальської Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою суду від 25.08.2025 року відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва на рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2025 року у справі №910/18051/16 (910/17618/23) до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва та витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/18051/16(910/17618/23) за позовом Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва до Київської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Виконавчого органу Київської міської ради - Київської міської державної адміністрації в особі Департаменту комунальної власності м. Києва та Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, та за участю Київської міської прокуратури про визнання права повного господарського відання на нерухоме майно.

04.09.2025 супровідним листом Господарського суду міста Києва №910/18051/16(910/17618/23)/5303/25 від 03.09.2025 витребувані матеріали даної справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

09.09.2025 колегією суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Михальської Ю.Б., Тищенко А.І. заявлено самовідвід у справі №910/18051/16(910/17618/23), який ухвалою суду від 09.09.2025 задоволено, а матеріали справи передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 ГПК України.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2025 року вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Сотніков С.В., Отрюх Б.В.

Розглянувши апеляційну скаргу та додані до неї документи, апеляційний суд дійшов висновку, що вона має бути залишена без руху з огляду на наступне.

Так, статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги, відповідно до частини третьої якої до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно пп.1 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В силу положень п. 2. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної скарги апеляційної скарги на рішення суду, а також у справі про банкрутство справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Скаржником в апеляційному порядку оскаржується рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2025 року, прийняте за наслідками розгляду позову про визнання права повного господарського відання на нерухоме майно (згідно довідки про балансову вартість майна, копія якої додана до позовної заяви, балансова звітність нерухомого майна, яке є предметом спору, становить 624867,53 грн.) за подання якої позивачем було сплачено 9373,01 грн., а відтак за подання даної апеляційної скарги через систему "Електронний суд" апелянтом мало бути сплачено 11247,61 грн. (9373,01х150%х0,8) судового збору.

Але, як вбачається із апеляційної скарги, апелянтом, в порушення ст. 258 ГПК України, не подано жодних доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі.

Натомість скаржником разом з апеляційною скаргою подано клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання вказаної апеляційної скарги терміном до шести місяців, в обґрунтування якого посилається на те, що станом на 20.08.2025 року залишок на рахунку банкрута складає 541,63 грн., що унеможливлює сплату судового збору за подачу даної апеляційної скарги.

Розглянувши заявлене клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів не знайшла підстав для його задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до норм ст. 8 Закону України "Про судовий збір" в чинній редакції враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Судова колегія зазначає, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також те, що вона підпадає під умови, визначені ч. 1 ст. 8 вищезазначеного Закону.

Таким чином, відстрочення сплати судового збору та звільнення від такої сплати є правом суду, а відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до господарського суду, зокрема, з апеляційною скаргою, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

Проте, як вбачається з апеляційної скарги, скаржником при зверненні з відповідним клопотанням, в порушення норм статей 73-80 ГПК України, не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження викладених у ньому обставин та доказів того, що фінансове становище останнього унеможливлює сплату судового збору за подання апеляційної скарги. Апелянтом не вказано також, що він підпадає під умови, визначені ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Додана до апеляційної скарги виписка по рахунку боржника за період з 20.08.2024 по 20.08.2025 не є достатньою для висновку про відстрочення сплати судового збору.

Посилання скаржника на необхідність відстрочення сплати судового збору до шести місяців також не відповідає приписам ст. 8 Закону України "Про судовий збір", оскільки суд може відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, в свою чергу згідно ч.1 ст.273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Поряд з наведеним, у заявленому клопотанні не наведено та не подано доказів на підтвердження того, що матеріальне становище заявника зміниться протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду апеляційної скарги та він зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі.

Крім того, порушення відносно скаржника провадження про банкрутство та перебування останнього в судовій процедурі ліквідації не є беззаперечною підставою для відстрочення скаржнику сплати судового збору. Подібної правової позицій дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 08.05.2020 року по справі №917/1423/19.

Разом з тим, необхідно також зазначити, що згідно ч.4 ст.30 КУзПБ витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Згідно ч. 3 ст. 61 КУзПБ під час проведення ліквідаційної процедури ліквідатор зобов`язаний використовувати лише один (ліквідаційний) рахунок боржника в банківській установі. Залишки коштів на інших рахунках перераховуються на ліквідаційний рахунок боржника.

Кошти, що надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на ліквідаційний рахунок боржника. Після оплати витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури, та сплати основної і додаткової винагороди арбітражного керуючого здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Оплата витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури, здійснюється у такому порядку:

- у першу чергу оплачуються витрати, пов`язані з проведенням ліквідаційної процедури, та сплачується винагорода ліквідатора;

- у другу чергу виконуються зобов`язання перед особами, які після відкриття провадження у справі про банкрутство боржника надавали кредитування, поставляли сировину, комплектуючі з відстроченням платежу.

Крім того, кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому, у першу чергу задовольняються, витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді (п.1 ч.1 ст.64 КУзПБ).

В силу положень КУзПБ до витрат ліквідатора в ліквідаційній процедурі відносяться, в тому числі, витрати по сплаті судового збору.

Отже, арбітражний керуючий Стоян М.М., як ліквідатор банкрута, не позбавлений можливості сплатити судовий збір за власні кошти з подальшим їх відшкодуванням у відповідності до ст. 30 КУзПБ шляхом подання на погодження або схвалення комітетом кредиторів звіту про відшкодування витрат у зв`язку із здійсненням повноважень ліквідатора банкрута.

Колегія суддів також вертає увагу скаржника, що статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням підприємства, та відсутність у нього коштів для сплати судового збору не можуть вважатися безумовною підставою для звільнення від такої сплати або її відстрочення.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України "Про судовий збір", господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору чи відстрочення такої сплати.

Під час розгляду клопотання скаржника судова колегія також враховує позицію, викладену у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 року у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України", в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

За таких обставин, оскільки доводи та вимоги апелянта в обґрунтування причин відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги є недостатніми, непереконливими та безпідставними, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заявленого клопотання з викладених у ньому мотивів.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються також докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 42 ГПК України якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Згідно ст. 259 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Положення статті 259 ГПК України по суті конкретизують та деталізують вимоги наведеного п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України в частині того, кому, які документи і яким саме чином має надіслати особа, яка подає апеляційну скаргу.

При цьому, наведена у п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України вимога щодо надання доказів надсилання копії скарги іншій стороні у справі в першу чергу покликана на необхідність забезпечення дотримання принципів рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності сторін, а також надати рівну можливість з іншими особами представити свою позицію перед судом.

Судова колегія наголошує, що дотримання принципу процесуальної рівності сторін, закріпленого статтею 6 Конвенції полягає, серед іншого і в належному інформування сторін про провадження у їхніх справах.

Отже, надіслання копії апеляційної скарги з доданими до неї документами іншим учасникам справи можлива з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи або листом з описом вкладення, що є обов`язком заявника апеляційної скарги.

Згідно статей 73, 76, 77 ГПК України, належним та допустимим доказом надсилання іншому учаснику справи копії апеляційної скарги з додатками у паперовому вигляді може вважатися розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (опис вкладення поштового відправлення, касовий чек, розрахункова квитанція тощо) з надіслання адресату листа з описом вкладення, поданий в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, належним чином оформлена розписка іншої сторони про отримання копії касаційної скарги, інший документ тощо, що може бути прийнятий судом як доказ надіслання саме копії апеляційної скарги іншій стороні, або квитанція про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Як вбачається з додатків до апеляційної скарги, скаржником до неї додано докази направлення копії апеляційної скарги Київській міській державній адміністрації, Київській міській раді та Дніпровській районній в місті Києві державній адміністрації.

Всупереч вищенаведених положень ГПК України, апелянтом не надано доказів направлення копії апеляційної скарги Київській міській прокуратурі, яка бере участь у справі та має зареєстрований кабінет ЄСІТС.

Таким чином, оскільки копію апеляційної скарги з доданими до неї додатками не направлено Київській міській прокуратурі, це свідчить про неможливість останньої ознайомитися з доводами апеляційної скарги та надати пояснення з приводу викладених у скарзі обставин.

Частиною 2 статті 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

У свою чергу, частина 1 ст. 174 ГПК України містить положення, відповідно до якого суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

За таких обставин, апеляційна скарга КП по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва на рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2025 року у справі №910/18051/16(910/17618/23) підлягає залишенню без руху у зв`язку з неподанням доказів на підтвердження відправлення копії цієї скарги і доданих до неї документів Київській міській прокуратурі, а також доказів сплати судового збору у розмірі 11 247,61 грн., з визначенням строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 234, 256, 258, 260 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1.Клопотання Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги залишити без задоволення.

2.Апеляційну скаргу Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва на рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2025 року у справі №910/18051/16 (910/17618/23) залишити без руху.

3.Надати Комунальному підприємству по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

4.Попередити скаржника, що у разі невиконання вимог зазначеної ухвали суду у встановлений пунктом 3 її резолютивної частини строк, апеляційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику апеляційної скарги.

5.Копію ухвали надіслати учасникам провадження у справі.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді С.В. Сотніков

Б.В. Отрюх