РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.09.2025Справа № 910/6662/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України

до Державного зовнішньоторговельного виробничого підприємства «Фірма «ІНПАТ»

про стягнення 40946,89 грн,

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Інститут електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного зовнішньоторговельного виробничого підприємства «Фірма «ІНПАТ» про стягнення 40946,89 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, не виконав умови Договору оренди нерухомого майна або іншого індивідуально визначеного майна, що належить до майнового комплексу НАН України №1775/А від 01.10.2023 року та Договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг користувачу №1775 від 01.10.2023 року в частині сплати комунальних та орендних платежів, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 40946,89 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвал, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив. Визначено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

Відповідачем вказану ухвалу суду було отримано 09.06.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №335.

Втім, Державне зовнішньоторговельне виробниче підприємство «Фірма «ІНПАТ» в установлений судом строк відзиву на позовну заяву не подало, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направило.

Положеннями ч.9 ст.165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Беручи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність достатньої кількості документів для її розгляду по суті, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01.10.2023 року між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) укладено Договір оренди нерухомого майна або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до майнового комплексу НАН України №1775/А (надалі - Договір оренди), відповідно до умов п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування майно, зазначене у пункті 4 Умов, вартість якого становить суму, визначену у пункті 6 Умов.

Відповідно до п. 4. Умов Договору оренди об`єктом оренди є нерухоме майно за адресою: м. Київ, вул. К. Малевича, 11, 4 корпус, 11 поверх, кімната за планом 17 та частина коридору загальною площею 19,7 кв.м.

Орендна плата становить суму, визначену у пункті 9 Умов. Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством. До складу орендної плати не входять витрати на утримання орендованого майна (комунальних послуг, послуг з управління об`єктом нерухомості, витрат на утримання прибудинкової території та місць загального користування, вартість послуг з ремонту і технічного обслуговування інженерного обладнання та внутрішньобудинкових мереж, ремонту будівлі, у тому числі: покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо), а також компенсація витрат орендодавця за користування земельною ділянкою. Орендар несе ці витрати на основі окремих договорів, укладених із орендодавцем та/або безпосередньо з постачальниками комунальних послуг в порядку, визначеному пунктом 6.5 цього Договору. (п. 3.1. Договору оренди).

За актом приймання-передачі в оренду від 01.10.2023 року орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування майно, що належить до майнового комплексу НАН України.

Додатком №4 до Договору оренди сторонами погоджено протокол договірної ціни.

Окрім того, 01.10.2023 року між позивачем, як балансоутримувачем, та відповідачем, як користувачем, укладено Договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг користувачу №1775 (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого балансоутримувач забезпечує утримання нерухомого майна, що знаходяться за адресою, вул. К.Малевича, 11, м. Київ, 03150 (далі - будівля), а також утримання прибудинкової території, а користувач бере на себе участь у всіх витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт.

Пунктом 2.2.4. Договору визначено, що користувач зобов`язується отримувати та сплачувати рахунки балансоутримувача по відшкодуванню спожитих комунальних послуг, податку на землю, послуг з обслуговування ліфтів, інженерно-технічного та господарського забезпечення приміщення не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Додатком №1 до Договору сторонами погоджено вартість відшкодування спожитих комунальних послуг.

Як зазначає позивач, за період з вересеня 2024 по лютий 2025 року відповідачем не сплачено орендні платежі на суму 33487, 96 грн та комунальні платежі на суму 7458,93 грн (комунальні послуги - 2150, 27 грн, податок на землю - 240, 90 грн, обслуговування ліфтів - 99, 00 грн, інженерне і господарське забезпечення приміщень - 4968, 76 грн).

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що відповідач так і не здійснив оплату вказаних сум, з огляду на що позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі у розмірі 33487, 96 грн та заборгованість по відшкодуванню комунальних послуг у розмірі 7458,93 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст Договору оренди, суд дійшов висновку, що він є договором оренди комунального майна.

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з частиною 3 статті 283 Господарського кодексу України об`єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об`єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передача об`єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

У відповідності до п. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди.

Відповідно до ч. 3 статті 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», чинного на дату укладання Договору, строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Доказів повернення відповідачем орендованого майна станом на дату розгляду справи у суді відповідачем суду не надано.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, долученого позивачем до позовної заяви, за період зазначений вище, позивачем нараховано відповідачу орендну плату у загальному розмірі 58 252,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з умовами Договору оренди строк сплати орендної плати до 15 числа що настає за поточним місяцем оренди.

При цьому, Договором визначено, що сплата рахунків балансоутримувача по відшкодуванню спожитих комунальних послуг, податку на землю, послуг з обслуговування ліфтів, інженерно-технічного та господарського забезпечення приміщення повинна бути здійснена не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Зважаючи на ті обставин, що у вказаний спірний період відповідачем не було повернуто орендоване приміщення, суд дійшов висновку в обґрунтованості вимог позивача про стягнення з відповідача вартості орендних платежів та вартості комунальних послуг, які надавались до об`єкта нерухомості.

Згідно наявних в матеріалах справи розрахунків, які визнані судом обґрунтованими, заборгованість відповідача зі сплати комунальних платежів становить 7458,93 грн (комунальні послуги - 2150, 27 грн, податок на землю - 240, 90 грн, обслуговування ліфтів - 99, 00 грн, інженерне і господарське забезпечення приміщень - 4968, 76 грн), а заборгованість відповідача зі сплати орендних платежів становить 33487, 96 грн.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявленого позову, відтак, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача орендної плати у розмірі 33487, 96 грн та заборгованості зі сплати комунальних платежів у розмірі 7458,93 грн підлягають задоволенню.

Судовий збір, у розмірі 2422, 40 грн, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного зовнішньоторговельного виробничого підприємства «Фірма Інпат» (, місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 11) на користь Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 11) суму заборгованості з орендної плати в розмірі 33487 (тридцять три тисячі чотириста вісімдесят сім) грн 96 коп., суму заборгованості з відшкодування комунальних послуг в розмірі 7458 (сім тисяч чотириста п`ятдесят вісім) грн 93 коп. та суму судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 18.09.2025.

Суддя Я.В. Маринченко