ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

22.09.2025м. ДніпроСправа № 904/5327/25

за заявою Керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра, в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до особи, яка може отримати статус учасника справи: Товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІ ПАРКІНГ 2020", м. Дніпро

про забезпечення позову до подання позовної заяви

Суддя Назаренко Н.Г.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Керівник Центральної окружної прокуратури міста Дніпра, в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій просить суд заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «СІТІ ПАРКІНГ 2020» () та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам), вчиняти будь-які дії пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо об`єкту нерухомого майна майновий комплекс автостоянки, що складається з: літ. А -сторожка, загальною площею 5,2 кв.м; літ. Б - навіс, загальною площею 99,4 кв.м; літ. В - навіс, загальною площею 217,8 кв.м; літ. Г - навіс, загальною площею 325,9 кв.м; літ. Д - навіс, загальною площею 31,8 кв.м; літ. Е - убиральня, загальною площею 1,8 кв.м; №1 - огорожа; І - мостіння, загальною площею 1400,0 кв.м., що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Лікаря Ребініна (раніше Гавриленка), 10Г (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101).

Свою заяву Керівник Центральної окружної прокуратури міста Дніпра обґрунтовує тим, що окружною прокуратурою під час реалізації представницьких повноважень встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро вул. Лікаря Ребініна (раніше Гавриленка), 10Г, без належних на те правових підстав.

Відповідно до рішення Дніпровської міської ради від 24.04.2024 №78/49 «Про перейменування топонімів міста Дніпра, назви яких пов`язані з державою агресором», вулицю Гавриленка перейменовано на вулицю Лікаря Ребініна.

Прокурор вказує, що земельна ділянка за адресою: м. Дніпро, вул. Лікаря Ребініна, 10Г, у власність чи користування будь-яким фізичним чи юридичним особам не передавалась, розпорядчий документ, на підставі якого об`єкту нерухомості, розташованому на земельній ділянці присвоєно адресу: вул. Гавриленка (наразі - Лікаря Ребініна), 10Г, не видавався, що свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки комунальної власності, чим грубо порушено право комунальної власності територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради.

Прокурор зазначає, що, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 19.10.2020 державним реєстратором Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області на підставі додаткового рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.11.2017 у справі №202/4092/17 зареєстровано право приватної власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на майновий комплекс автостоянки за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна 101).

Додатковим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.11.2017 у справі №202/4092/17 позовні вимоги третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено частково. Розірвано укладений договір будівництва об`єкта нерухомості від 01.09.2016 укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на, у тому числі, майновий комплекс автостоянку загальною площею 2921 кв.м., що складається з: літ. А - сторожка, загальною площею 5,2 кв.м; літ. Б - навіс, загальною площею 99,4 кв.м; літ. В - навіс, загальною площею 217,8 кв.м; літ. Г - навіс, загальною площею 325,9 кв.м; літ. Д - навіс, загальною площею 31,8 кв.м; літ. Е - убиральня, загальною площею 1,8 кв.м; №1 - огорожа; І - мостіння, загальною площею 1400,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор зазначає, що відповідно до змісту вказаного рішення у період з вересня 2016 року по червень 2017 року ОСОБА_1 самостійно за власні кошти на підставі укладеного 01.09.2016 з ОСОБА_2 (інвестор) інвестиційного договору будівництва збудував вищевказаний об`єкт нерухомості.

Разом з цим, що право власності за ОСОБА_1 визнано вказаним додатковим рішенням у справі №202/4092/17 за позовом ТОВ «Агема фінанс» до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з предметом щодо стягнення боргу за договором фінансового кредиту, що стосується інших правовідносин, які виникли між іншими учасниками справи.

Крім цього, додаткове рішення ухвалено судом без залучення Дніпровської міської ради як власника земельної ділянки, на якій розташований спірний об`єкт нерухомого майна.

Заявник вказує, що 09.11.2020 ОСОБА_1 автостоянку за адресою: м. Дніпро, вул. Гавриленка, буд.10Г передав у якості внеску до статутного капіталу ТОВ «СІТІ ПАРКІНГ 2020». Право власності зареєстровано 10.11.2020.

Заявник зазначає, що відповідно до інформації Комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гавриленка, буд.10Г не проводилась.

Відповідно до листів Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 14.01.2025 за №12/19-15 та від 19.08.2025 за №12/19-360, за інформацією містобудівного кадастру та Адресного плану міста адреса вул. Лікаря Ребініна (Гавриленка), 10Г офіційно жодному об`єкту нерухомості на території міста не надавалась, відповідні розпорядчі документи, на підставі яких присвоєно або змінено дану адресу, відсутні. Паспорти прив`язки тимчасових споруд по АДРЕСА_2 управлінням не оформлювались.

Прокурор стверджує, що згідно з інформацією Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради від 10.01.2025 за №10/1-6, відповідно до даних Реєстру будівельної діяльності відомості щодо видачі/реєстрації дозвільних документів, які надають право на виконання будівельних робіт та засвідчують прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію за адресою: м. Дніпро, вул. Гавриленка, 10Г відсутні.

Згідно наданої Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради інформації від 18.08.2025 за №12/11-173 цивільно-правових угод, укладених між міською радою та фізичними або юридичними особами на земельну ділянку заадресою - АДРЕСА_2 не виявлено.

Відповідно до інформації Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (лист №40311/5/04-36-04-05-11 від 19.08.2025), згідно з переліками договорів оренди землі, наданих Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради, відповідно до п. 288.1 ст. 288 ПК України, на 2022-2025 роки, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості щодо оформлення документів на землю на земельну ділянку, яка знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 відсутні.

Податкові зобов`язання з плати за землю на 2020-2025 роки на земельну ділянку, яка знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 та ТОВ «СІТІ ПАРКІНГ 2020» не нараховувались, платежі за землекористування не сплачувались.

Крім цього, заявник вказує, що податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2020-2025 роки на земельну ділянку, яка знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 та ТОВ «СІТІ ПАРКІНГ 2020» не нараховувались, податок на нерухоме майно не сплачувався.

Актом обстеження земельної ділянки від 20.02.2025 за №0072, проведеним інспекцією з державного контролю за використанням та охороною земель Дніпровської міської ради встановлено, що земельна ділянка не сформована, доступ до земельної ділянки обмежений, територію огороджено секційною металевою огорожею, заїзд здійснюється зі сторони вулиці Міського Лісу. Земельна ділянка використовується ТОВ «Сіті Паркінг 2020» для провадження господарської діяльності зі зберігання автотранспортних засобів на автостоянці. На території земельної ділянки розташовано металеву споруду - сторожку охорони, малу споруду - убиральню, металеві навіси на опорах, площею 0,0100 га, 0,0210 га та 0,0350 га, та дві станції для зарядки електромобілів. Місця для паркування на автостоянці не розмічені, автомобілі розміщуються в один ряд посеред автостоянки, вздовж огорожі та під навісами. На момент обстеження на автостоянці припарковано тридцять автотранспортних засобів. Під час обстеження земельної ділянки здійснено геодезичні заміри: автостоянка займає територію площею 0,2890 га.

Прокурор наполягає, що, незважаючи на викладені обставини щодо наявності у вказаного майна ознак самочинного будівництва, додатковим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.11.2017 у справі №202/4092/17 визнано за ОСОБА_1 право власності на спірний майновий комплекс автостоянку загальною площею 2921 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який останній 09.11.2020 передав у якості внеску до статутного капіталу ТОВ «СІТІ ПАРКІНГ 2020».

Водночас, наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно об`єкту нерухомого майна майнового комплексу автостоянки, відкриття розділу, первинна реєстрація права власності на який проведена на підставі додаткового рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.11.2017 у справі №202/4092/17, порушує права Дніпровської міської ради щодо користування та розпорядження земельною ділянкою комунальної власності.

Таким чином, заявник вважає, що ОСОБА_1 , уникаючи установленого чинним законодавством порядку набуття у користування земельної ділянки, отримання дозволу на будівництво, прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту, самочинно збудував вказаний об`єкт та набув право власності на нього, на підставі судового рішення та у подальшому здійснив відчуження вказаного майна ТОВ «СІТІ ПАРКІНГ 2020», керівником якого він є, на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна.

Також прокурор вказує, що, з огляду на порушення ОСОБА_1 вимог земельного та містобудівного законодавства під час будівництва спірного майнового комплексу автостоянки, відсутні підстави для права переходу власності за правочинами щодо подальшого відчуження даного нерухомого майна.

Заявник зазначає, що безпідставне набуття права власності на самочинно збудоване нерухоме майно суперечить засадам містобудівної діяльності в Україні, визначених Законом України «Про основи містобудування», є перешкодою у розв`язанні питань прогнозування розвитку, планування і забудови населених пунктів, регулювання земельних відносин, створення соціальної, інженерної і транспортної інфраструктури через відсутність можливості належного ведення містобудівного кадастру призводить до порушення майнових прав та інтересів територіальної громади на дотримання законного порядку користування, володіння, розпорядження та відчуження земельної ділянки комунальної власності.

Прокурор вважає, що самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, яка не відводилась для цієї мети, підлягає знесенню його титульним власником, а земельна ділянка поверненню Дніпровській міській раді із скасуванням державної реєстрації права власності на самочинно збудоване нерухоме майно із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у судовому порядку.

Таким чином, заявник вказує, що ТОВ «СІТІ ПАРКІНГ 2020», маючи зареєстроване право власності на нерухоме майно не обмежене в розпорядженні таким майном, відсутність заборони здійснювати дії по відчуженню майна, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Лікаря Ребініна, 10Г, реєстрація права власності на яке оскаржується прокурором, може призвести до відчуження цього майна з метою утруднення чи унеможливлення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі за позовом прокурора, що в свою чергу свідчить про наявність підстав, визначених ст.ст. 136, 138 ГПК України для забезпечення позову прокурора.

Предметом позову є вимоги прокурора в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до відповідача про зобов`язання усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом припинення володіння майном, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Лікаря Ребініна, 10Г, із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна.

Прокурор вважає, що в умовах вільного володіння ТОВ «СІТІ ПАРКІНГ 2020» має достатні можливості для розпорядження спірним об`єктом нерухомості, а саме: майновим комплексом автостоянки, що складається з: літ. А - сторожка, загальною площею 5,2 кв.м; літ. Б - навіс, загальною площею 99,4 кв.м; літ. В - навіс, загальною площею 217,8 кв.м; літ. Г - навіс, загальною площею 325,9 кв.м; літ. Д - навіс, загальною площею 31,8 кв.м; літ. Е - убиральня, загальною площею 1,8 кв.м; №1 - огорожа; І - мостіння, загальною площею 1400,0 кв.м. (реєстраційний номер нерухомого майна 101), в тому числі шляхом подальшого укладення правочинів, спрямованих на відчуження майна, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову прокурора.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 136 ГПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Обраний Прокурором захід забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, оскільки у випадку незастосування такого заходу забезпечення позову, до вирішення спору об`єкти наведеної нежитлової нерухомості можуть бути відчужені.

Спосіб забезпечення позову відповідає обставинам справи та, водночас, вжиття таких заходів забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямований лише на збереження існуючого становища сторін до розгляду справи по суті.

Заходи забезпечення позову є тимчасовими на період вирішення спору по суті з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки, що можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення у випадку задоволення позову, з огляду на предмет спору, правову природу спірних правовідносин.

Вжиття зазначеного заходу забезпечення позову не обмежить права та законні інтереси власника майна, адже такі заходи мають тимчасовий характер та не позбавляють останнього його конституційних прав на користування майном, підприємницьку діяльність, отримання доходів, а також не перешкоджають займатись господарською діяльністю, як такою взагалі, їх вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін та узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

Отже, обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими Прокурором вимогами, що, зрештою, дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

У кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд, на підставі поданих заявником доказів, має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому, обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.02.2021 у справі №916/2364/20).

Предметом майбутнього позову є вимоги прокурора в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до відповідача про зобов`язання усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом припинення володіння майном, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Лікаря Ребініна, 10Г, із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна.

Враховуючи, що предметом майбутнього позову Прокуратури є немайнові позовні вимоги, судове рішення в разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. При цьому, в такому немайновому спорі має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявлених заходів забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Така правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.12.2018 у справі № 912/1616/18, від 26.09.2019 у справі № 917/751/19, від 15.01.2020 у справі № 915/1912/19, від 11.02.2021 у справі № 915/1185/20.

Законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення із заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет належності, допустимості, достовірності та вірогідності.

За твердженням Прокурора, у разі невжиття заходів забезпечення позову Відповідач матиме можливість розпорядитись належним йому майном шляхом відчуження його третім особам.

Заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом заходів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Відчуження товариством, яке визначив Прокурор Відповідачем в даній справі, в будь-який спосіб нерухомого майна призведе до зміни власника цього майна, а тому Прокуратура буде змушена знову звертатися до суду з позовом до нового власника нерухомого майна.

Враховуючи вищевикладене, припущення про те, що у випадку відчуження спірного нерухомого майна прокуратура не захистить у межах одного судового провадження права Дніпровської міської ради, є обґрунтованим.

Отже, суд вважає, що у випадку відчуження спірного нерухомого майна та невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій Прокуратура не зможе захистити в межах одного цього судового провадження права Дніпровської міської ради без нових звернень до суду.

Вжиття заходів забезпечення позову щодо заборони вчинення реєстраційних дій спрямоване виключно на збереження існуючого становища до прийняття рішення в цій справі та на ефективний захист порушених прав та інтересів Дніпровської міської ради в межах заявлених позовних вимог та уникнення порушення прав та законних інтересів третіх осіб, які не є учасниками даного спору.

Вжиття таких заходів забезпечення позову сприятиме захисту та поновленню порушених прав Дніпровської міської ради та виконанню в подальшому рішення суду в разі задоволення позовних вимог Прокуратури.

Чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах ст. 120 ЗК України, ст. 377 Цивільного кодексу України, інших положеннях законодавства (п. 37 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі №200/606/18).

Спірне нерухоме майно може бути передане в користування іншій особі, як наслідок, остаточне рішення суду (у випадку задоволення позову), прийняте через певний час після ініціювання судового провадження, вже не зможе належним чином ефективно захистити порушені права та інтереси Дніпровської міської ради, а також зумовить необхідність звернення з іншим позовом до суду.

Отже, заявлені Прокурором заходи забезпечення позову є пов`язаними з наявністю реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а також направлені на забезпечення ефективного захисту порушених прав Позивача у випадку задоволення позовних вимог, пов`язані із предметом розгляду цього спору, є співмірними та адекватними по відношенню до заявлених позовних вимог, такими, що не порушують рівності та збалансованості інтересів сторін, оскільки мають тимчасовий характер та, навпаки, спрямовані на збереження існуючого наразі стану речей, що може слугувати додатковою гарантією того, що рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, буде реально виконане.

Беручи до уваги межі зазначених позовних вимог, суд вбачає наявність зв`язку між указаними заходами забезпечення позову і предметом спору. Вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав Дніпровської міської ради до моменту вирішення спору в суді та в разі задоволення позову забезпечить можливість виконання рішення суду.

При цьому, обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17.

Господарський суд звертає увагу на те, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 висловлено позицію про те, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «СІТІ ПАРКІНГ 2020» () та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам), вчиняти будь-які дії пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо об`єкту нерухомого майна майновий комплекс автостоянки, що складається з: літ. А -сторожка, загальною площею 5,2 кв.м; літ. Б - навіс, загальною площею 99,4 кв.м; літ. В - навіс, загальною площею 217,8 кв.м; літ. Г - навіс, загальною площею 325,9 кв.м; літ. Д - навіс, загальною площею 31,8 кв.м; літ. Е - убиральня, загальною площею 1,8 кв.м; №1 - огорожа; І - мостіння, загальною площею 1400,0 кв.м., що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Лікаря Ребініна (раніше Гавриленка), 10Г (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101) може унеможливити або значно ускладнити захист порушеного права Позивача (у випадку задоволення вимог) в межах одного судового провадження та зумовить необхідність, з метою відновлення порушених прав, звертатися до набувачів такого майна з новими позовами.

У даному випадку, суд не вбачає підстав для застосовування зустрічного забезпечення з огляду на те, що відповідні заходи не призведуть до негативних наслідків для Відповідача чи інших осіб.

Керуючись ст. 73, 74, 136 - 144, 232 - 235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову Керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра, в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову до його подання задовольнити.

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «СІТІ ПАРКІНГ 2020» () та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам), вчиняти будь-які дії пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо об`єкту нерухомого майна майновий комплекс автостоянки, що складається з: літ. А -сторожка, загальною площею 5,2 кв.м; літ. Б - навіс, загальною площею 99,4 кв.м; літ. В - навіс, загальною площею 217,8 кв.м; літ. Г - навіс, загальною площею 325,9 кв.м; літ. Д - навіс, загальною площею 31,8 кв.м; літ. Е - убиральня, загальною площею 1,8 кв.м; №1 - огорожа; І - мостіння, загальною площею 1400,0 кв.м., що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Лікаря Ребініна (раніше Гавриленка), 10Г (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101)

Стягувач: Дніпровська міська рада (49000, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 75, )

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІ ПАРКІНГ 2020» ( 49130, м. Дніпро, Донецьке шосе, буд.123-Г, )

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 22.09.2025.

Ухвала є виконавчим документом і підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання - до 23.09.2028.

Відповідно до частини 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України ухвала підлягає негайному виконанню незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду відповідно до ст.255 Господарського процесуального кодексу України в строк та порядку, встановленому статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Назаренко