ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18.09.25 Справа №920/162/23
представники учасників:
кредиторів: ТОВ Металургійний завод Дніпросталь (в режимі відеоконференції) Безручко М.В.,
учасників: Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції Вакула С.М.,
Фонд державного майна України (в режимі відеоконференції) Комарова В.П.
Ухвалою від 14.01.2025 суд постановив: відкрити провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства Завод обважнених бурильних та ведучих труб, ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів; ввести процедуру розпорядження майном; призначити розпорядником майна Дочірнього підприємства Завод обважнених бурильних та ведучих труб арбітражного керуючого Чупруна Є.В.
10.09.2025 до суду надійшов лист ОСОБА_1 , в якому він зазначає, що в своїй заяві порушував питання оподаткування, проте відповіді в ухвалі не знайшов, також просить суд надати роз`яснення з питань віднесення середнього заробітку до четвертої черги.
Ухвалою суду від 10.09.2025 призначено розгляд питання про винесення додаткової ухвали в судове засідання на 18.09.2025.
15.09.2025 до суду надійшли письмові пояснення розпорядника майна ДП Завод обважнених бурильних та ведучих труб, в яких він обгрунтовує віднесення середнього заробітку за час затримки розрахунку до четвертої черги задоволення вимог кредиторів і порядок сплати податкових зобов`язань (ЄСВ та ПДФО).
Також того ж дня до суду надійшло клопотання арбітражного керуючого Чупруна Є.В., де він просить розгляд справи здійснити без його участі за наявними матеріалами.
18.09.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_1 щодо додаткових пояснень кредиторських вимог та черговості погашення і додавання податкових кредиторів, в якій він просить суд "врахувати, що до реєстру кредиторських вимог має бути включена сума ПДФО та відображена окремо з призначенням відповідного кредитора. Поєднання погашення заробітної плати і відповідних податкових зобов`язань є необхідним для забезпечення повного дотримання прав працівників і запобігання фактичному виплаті "зарплати в конверті", що суперечить чинному законодавству. З урахуванням наведеного забезпечити відповідне включення податкових вимог до реєстру кредиторських вимог у межах чинного законодавства та судової практики".
Відповідно до статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства (далі Кодекс) під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації). Про призначення розпорядника майна господарський суд постановляє ухвалу.
Розпорядник майна зобов`язаний: розглядати заяви кредиторів з грошовими вимогами до боржника, що надійшли в установленому цим Кодексом порядку; вести реєстр вимог кредиторів; повідомляти кредиторів про результати розгляду їхніх вимог; вживати заходів для захисту майна боржника; проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника, встановлювати за результатами його проведення наявність або відсутність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, вчинення незаконних дій у разі банкрутства; повідомляти правоохоронні органи у разі виявлення ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, вчинення незаконних дій з майном боржника; скликати збори і комітет кредиторів та організовувати проведення їх засідань; подавати відомості (інформацію), необхідні для ведення Єдиного реєстру боржників, відносно яких відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства; надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, а також здійснювати розкриття кредиторам інформації щодо фінансового стану боржника та ходу провадження у справі; не пізніше двох місяців з дня відкриття провадження у справі про банкрутство провести інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість; за можливості проведення санації боржника розробити план санації боржника та подати його на розгляд зборам кредиторів; виконувати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
Розпорядник майна несе відповідальність за свої дії та бездіяльність відповідно до закону. Розпорядник майна не має права втручатися в оперативно-господарську діяльність боржника, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Призначення розпорядника майна не є підставою для припинення повноважень керівника чи органу управління боржника.
Згідно з частинами 1,2,5,6 статті 41 Кодексу мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.
Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю, у якого перебуває виконавче провадження на виконанні.
Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів, виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, повернення невикористаних та своєчасно неповернутих коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.
Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів у разі одночасного задоволення вимог кредиторів у процедурі розпорядження майном, керуючим санацією згідно з планом санації, а також ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому цим Кодексом.Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов`язаннями, на які не поширюється дія мораторію, крім випадків, передбачених статтею 94 цього Кодексу, провадиться з рахунку боржника в установі банку, небанківському надавачу платіжних послуг або з електронного гаманця боржника в емітенті електронних грошей.
Під час процедури розпорядження майном боржник має право задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною п`ятою цієї статті не поширюється дія мораторію.
Таким чином, вимога кредитора ОСОБА_1 про зобов`язання арбітражного керуючого боржника забезпечити виплату заборгованості із одночасним правильним перерахуванням ПДФО та ЄСВ суперечить вимогам Кодексу, оскільки це не віднесено до компетенції розпорядника майна в ході судової процедури - розпорядження майном.
Окрім того слід наголосити, що в цій справі ще не постановлена ухвала за результатами попереднього засідання (призначено на 02.10.2025), нерозглянуті всі заяви конкурсних кредиторів, а тому відсутній відповідний реєстр їх вимог, не проведені збори кредиторів, не обрано комітет кредиторів тощо, що перешкоджає проведенню боржником розрахунків з кредиторами на цей час.
Також суд звертає увагу кредитора ОСОБА_1 , що податковий орган є кредитором у цій справі. Так, ухвалою суду від 22.04.2025 задоволено заяву Головного управління ДПС у Сумській області та визнано його грошові вимоги до боржника у розмірі 50932591,83 грн, у тому числі: 6056,00 грн судовий збір, 5122933,14 грн недоїмка з єдиного внеску, нарахованого роботодавцем на суми: заробітної плати, винагороди за договором цивільно-правового характеру, допомоги по тимчасовій непрацездатності, 45803602,69 грн податковий борг.
Згідно з ч.1 ст.2 Кодексу провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частин 1-3, 5 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Поряд з цим суд вважає за доцільне повідомити кредитору ОСОБА_1 , що черговість задоволення вимог кредиторів визначена ст.64 Кодексу та, оскільки середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не віднесено до структури заробітної плати, відповідна вимога не відноситься до переліку вимог, визначених цією статтею, в тому числі абз. 3 ч.1, окрім передбачених пунктом 4 згаданої статті Кодексу.
Керуючись ст. 234,244, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. У задоволенні заяви (вх. № 4779 від 04.09.2025) ОСОБА_1 про грошові вимоги до боржника в частині зобов`язання арбітражного керуючого боржника вчинити дії відмовити.
2. Роз`яснити кредитору ОСОБА_1 , що в разі незгоди з визначенням судом черговості погашення його кредиторських вимог, він має право оскаржити ухвалу суду, що буде постановлена за результатами попереднього засідання, лише в частині конкретних вимог кредиторів.
3. Ухвалу надіслати учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, що передбачені статтями 256-257 ГПК України.

Повний текст ухвали підписано 19.09.2025.

Суддя В.В. Яковенко