ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/2592/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" м. Київ в особі філії - Харківського обласного управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", м. Харків
до Корпорації "Техностандарт", м. Харків
про стягнення 29302,00 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Харківського обласного управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Корпорації "Техностандарт", відповідач, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором банківського рахунку №1368769 від 24.06.2014 у сумі 29302,00 грн. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 29.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Приписами статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" закріплено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена відповідачеві на адресу місцезнаходження відповідача, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Проте, судова кореспонденція повернута 08.08.2025 Укрпоштою на адресу суду (ухвала про відкриття провадження у справі від 29.07.2025) із відміткою Укрпошти від 07.08.2025 - "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 7ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Так, відповідно до п.5 ч.6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, ухвала суду про відкриття провадження у справі вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки Укрпошти, зокрема, про відсутність особи за адресою його місцезнаходженням, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Тобто, днем вручення відповідачем ухвали суду згідно відмітки Укрпошти являється дата - 07.08.2025 року (аркуш справи № 99-102).

Відтак, в силу пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду, тому від дати вручення ухвали суду - 07.08.2025 року - починається відлік 15-денного терміну, який встановлений відповідачу для подання до суду відзиву на позов, та який сплив - 22.08.2025 року.

Крім того, суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заг18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч. 7 ст. 252 ГПК України, до суду від сторін не надходило.

Згідно з ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, враховуючи, вжиття господарським судом всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, забезпечення відповідачу реалізації права на судовий захист, в тому числі шляхом надання відповідних заяв по суті справи, враховуючи строки розгляду справи, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за наявними матеріалами справи відповідно до ч. 9 ст.165 ГПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

24.06.2014 між ПАТ "Державний ощадний банк України", в особі керуючого територіально відокремленим безбалансовим відділенням №10020/0250 філії - Харківського обласного управління АТ "Ощадбанк" (надалі - позивач, Банк) Любчіч Наталії Олександрівни, та Корпорацією "Техностандарт" (надалі - відповідач, Клієнт) було укладено договір банківського рахунку №1368769 (надалі - договір), згідно якого Банк зобов`язався надавати Клієнту послуги з розрахунково-касового обслуговування, які пов`язані з переказом грошей з рахунка (на рахунок), цього Клієнта, видачею йому грошей у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій, передбачених цим договором, а Клієнт зобов`язується оплачувати вартість таких послуг та надає Банку право користуватися тимчасово вільними коштами Клієнта на власний розсуд (п. 1.1. договору).

Оплата за послуги, надані Банком Клієнту, відповідно до переліку операцій з розрахунково-касового обслуговування, здійснюється згідно з Тарифами за послуги філії - Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк" (Додаток 1 до цього договору, який є його невід`ємною складовою частиною).

Вартість послуг Банку визначена в Тарифах у вигляді суми тарифу вартості послуги (п. 3.1. договору). При настанні термінів оплати вартості наданих Банком Послуг з розрахунково-касового обслуговування Клієнт доручає Банку здійснювати договірне списання коштів в передбаченому Тарифами розмірі, що необхідний для оплати наданих Банком Послуг з Рахунку(ів) Клієнта, а також поточних рахунків Клієнта, відкритих в АТ "Ощадбанк" або тих, що будуть відкриті протягом строку дії цього договору. Сплата коштів за надані Банком Послуги здійснюється одночасно з проведенням операції, авансом або не пізніше 05 числа місяця наступного за звітним відповідно до Додатку 1 до цього Договору (п. 3.2. договору).

Згідно п. 4.3.11 договору Клієнт зобов`язаний своєчасно поповнювати Рахунок(нки) грошовими коштами, у разі відсутності або недостатності коштів на Рахунку(ах), з метою належного виконання своїх обов`язків за цим договором щодо сплати на користь Банку вартості наданих ним Послуг, в тому числі з метою забезпечення можливості здійснення Банком права договірного списання коштів у сумі, необхідній для повної оплати Послуг, а також в інших випадках, визначених цим договором, для реалізації Банком права договірного списання коштів з Рахунку(ів).

Клієнт зобов`язаний сплачувати вартість Послуг банку згідно з тарифами в порядку, визначеному Розділом 3 договору (п. 4.3.10 договору), а Банк має право отримувати від Клієнта оплату вартості за надані Послуги відповідно до Тарифів (п. 4.2.7 договору).

Відповідно до абз. 3 п.3.2. Договору: "Сплата Клієнтом коштів за надані послуги здійснюється одночасно з проведенням операції авансом або не пізніше 05 числа місяця наступного за звітним відповідно до Додатку 1 до цього договору".

Тариф Послуги "розрахункове обслуговування Клієнтів" визначений п. 2.1.2.1. Додатку № 1 до договору №1368769 від 24.06.2014 "Тарифи за послуги установ Харківського обласного управління АТ "Ощадбанк" (тарифний пакет "Бізнес+"), згідно якого вартість щомісячного обслуговування Тарифного пакету становить 299,00 грн.

Починаючи з 31.03.2017 відповідач перестав виконувати умови договору та здійснювати оплату за обслуговування тарифного пакету в сумі 299,00 грн щомісячно.

Враховуючи той факт, що згідно п. 9.1. договору дія договору автоматично продовжується на кожний наступний рік на тих саме умовах, якщо жодна зі Сторін не попередить в письмовій формі іншу сторону про припинення його дії не менше ніж за місяць до закінчення відповідного строку дії договору, а будь-які повідомлення про намір розірвати договір від Клієнта на адресу Банку не надходили, договір №1368769 від 24.06.2014 є чинним на момент подання позову до суду.

Позивач зазначає, що у зв`язку з невиконанням Клієнтом умов договору щодо своєчасної оплати наданих послуг по договору №1368769 від 24.06.2014 за період з 31.03.2017 по 06.04.2025 року утворилася заборгованість перед Банком у сумі 29302,00 грн, яка обліковується на балансі філії - Харківського обласного управління АТ"Ощадбанк" на рахунку ЦА1920852 .

23.05.2025 на адресу відповідача Банком було направлено повідомлення про наявність заборгованості за РКО та просив оплатити вартість наданих послуг відповідно по договору №1368769 від 24.06.2014 (вих. №118.40/0250-15/34519/2025), яке повернулося у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Враховуючи позицію Верховного Суду, яка відображена у постанові від 25.04.2018 по справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) та полягає у наступному: "направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення "належним", Банк, належним чином повідомляв Клієнта про наявність в нього заборгованості по договору та необхідність погашення заборгованості.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором банківського рахунку.

Частиною 1 статті 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами (частина 1 статті 1067 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Згідно частини 4 статті 1068 ЦК України клієнт зобов`язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Судом встановлено, що з долучених до справи банківських виписок позивачем здійснювалося обслуговування банківського рахунку відповідача, зокрема і у спірний період, однак матеріали справи не містять доказів сплати таких послуг відповідачем.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору (ст. 652 цього Кодексу).

Матеріали справи не містять доказів на спростування заявлених вимог.

Оскільки доказів належної сплати вартості послуг з обслуговування рахунку, наданих у період з 31.03.2017 по 06.04.2025 відповідач не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 29302,00 грн є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладене, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог як обґрунтованих, підтверджених доданими до матеріалів справи доказами та не спростованих відповідачем.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Корпорації "Техностандарт" (, м. Харків, вул. Дарвіна, буд. 37, кв. 1) на користь АТ "Ощадбанк" в особі філії - Харківського обласного управління АТ Ощадбанк (, м. Харків, майдан Конституції, буд. 22) заборгованість за договором банківського рахунку №1368769 від 24.06.2014 у сумі 29302,00 грн, витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у сумі 3028,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повне рішення складено "24" вересня 2025 р.

Суддя Л.В. Шарко