ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16 вересня 2025 року Справа № 903/551/24

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НІКО-ТАЙС»

про покладення солідарної відповідальності на органи управління боржника

у справі №903/551/24

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс, м. Київ

до боржника Фермерського господарства Гримікс, смт. Любешів, Волинська обл.

про банкрутство

Суддя Шум М. С.

Секретар с/з Сосновська Ю. П.

Учасники справи:

від кредиторів: АТ КБ «Приватбанк» - Іванова С. О.

від заявника (ТОВ «КОМПАНІЯ «НІКО-ТАЙС»): Грищенко О. М.

в с т а н о в и в:

Ухвалою суду від 10.07.2024 відкрито провадження у справі про банкрутство Фермерського господарства Гримікс. Визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс в сумі в сумі 24 224 грн 00 коп перша черга задоволення (судовий збір), 356 539 грн 98 коп четверта черга, 25 136 грн 28 коп шоста черга. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів по 26.12.2024. Розпорядником майна Фермерського господарства Гримікс призначено арбітражного керуючого Винниченка Юрія Валентиновича.

Оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство оприлюднене на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 10.07.2024.

Ухвалами суду від 16.10.2024, серед іншого, визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс в сумі 4 844 грн 80 коп перша черга (витрати по сплаті судового збору), 30 772 грн 80 коп четверта черга, 30 849 грн 77 коп - шоста черга. Визнано грошові вимоги Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до Фермерського господарства Гримікс в сумі 4 844 грн 80 коп перша черга (витрати по сплаті судового збору), 85 477 грн 67 коп четверта черга, 89 552 грн 80 коп - шоста черга.

Постановою суду від 27.11.2024 припинено процедуру розпорядження майном Фермерського господарства Гримікс (вул. Лісна, буд.1, смт. Любешів, ) та повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Винниченка Юрія Валентиновича, визнано банкрутом Фермерське господарство Гримікс (вул. Лісна, буд.1, смт. Любешів, ), відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців по 27.11.2025, скасовано арешти та інші обмеження, накладені на майно Фермерського господарства Гримікс (вул. Лісна, буд.1, смт. Любешів, ). Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном товариства не допускається, ліквідатором Фермерського господарства Гримікс (вул. Лісна, буд.1, смт. Любешів, ) призначено арбітражного керуючого Винниченка Юрія Валентиновича (свідоцтво №1658 від 24.07.2013, адреса: вул. Сумгаїтська, 10, м. Черкаси, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

Ухвалою суду від 05.12.2024 справу №903/551/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» до боржника Фермерського господарства «Гримікс» про банкрутство прийнято до розгляду Господарським судом Волинської області у складі головуючого судді Шума Миколи Сергійовича. Зобов`язано ліквідатора боржника арбітражного керуючого Винниченка Юрія Валентиновича подавати суду проміжні звіти про виконану роботу щомісячно.

16.07.2025 через Електронний суд надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НІКО-ТАЙС» про покладення солідарної відповідальності на органи управління боржника у справі про банкрутство ФГ «ГРИМІКС» №903/551/24.

Ініціюючий кредитор просить суд покласти на ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) солідарну відповідальності за незадоволення вимог кредиторів у справі №903/551/24 про банкрутство Фермерського господарства ГРИМІКС (44200, Волинська область, Камінь-Каширський район, смт. Любешів, вулиця Лісна, будинок 1; ). Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Фермерського господарства ГРИМІКС (44200, Волинська область, КаміньКаширський район, смт. Любешів, вулиця Лісна, будинок 1; ) 652 242,90 грн. в якості солідарної відповідальності за незадоволення вимог кредиторів Боржника.

Ухвалою суду від 30.07.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НІКО-ТАЙС» від 16.07.2025 (вх.№01-87/3132/25) про покладення солідарної відповідальності на органи управління боржника у справі про банкрутство ФГ «ГРИМІКС» №903/551/24 прийнято та призначено до розгляду на 26.08.2025 на 11:10 год. Запропоновано учасникам справи, а також ОСОБА_1 протягом 15 днів з дня отримання цієї ухвали суду: подати пояснення по суті заяви про покладення солідарної відповідальності на членів органів управління ФГ «ГРИМІКС» та стягнення грошових коштів.

14.08.2025 до суду від ліквідатора банкрута надійшли пояснень щодо заяви ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» про покладення на органи управління Боржника солідарної відповідальності (притягнення до солідарної відповідальності)

Ліквідатор ФГ «Гримікс» в поясненнях та в судовому засіданні 26.08.2025 дійшов висновку, що зазначена заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

В обґрунтування своєї позиції зазначає про те, що за результатами проведеної інвентаризації, жодного майна, майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належали б йому на праві власності або господарського відання; майна, визначеного родовими ознаками, що належить банкруту на праві володіння або користування або будь-яких інших активів, що підпадали б під визначення ст. 62 Кодексу, за адресою реєстрації Боржника не виявлено (інвентаризаційні описи додаються).

Відповідно до виписок про рух грошових коштів Боржника, останнім періодом операційної активності на рахунках Боржника, відкритих у АТ КБ «Приватбанк», був 2013 рік.; на рахунках Боржника, відкритих у АТ «Ощадбанк», - квітень 2020 року.

Відтак, господарську діяльність Боржником було повністю зупинено у квітні 2020.

Фактична сума активу Боржника вже на той момент дорівнювала нулю, сума пасиву Боржника відповідає сумі зобов`язань Боржника, що дорівнює загальній сумі кредиторських вимог відповідно до реєстру вимог кредиторів в межах провадження у справі про банкрутство Боржника і складає 652242 (шістсот п`ятдесят дві тисячі двісті сорок дві) грн. 90 коп.

Таким чином, сума виявлених активів Боржника 0 грн. 00 коп.; сума пасивів Боржника 652242 (шістсот п`ятдесят дві тисячі двісті сорок дві) грн. 90 коп.

Щодо періодів виникнення кредиторської заборгованості перед кредиторами, що заявили свої вимоги у банкрутстві Боржника, то рішенням Господарського суду Волинської області по справі №5004/442/11 від 14 квітня 2011 року, позов ТОВ «КОРПОРАЦІЯ АГРОСИНТЕЗ» задоволено, видано наказ.

Ухвалою Господарського суду Волинської області по справі №5004/442/11-1 від 17 квітня 2013 року заяву Кредитора про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні при примусовому виконанні наказу Господарського суду Волинської області по справі №5004/442/11-1 від 26 квітня 2011 року задоволено.

Після виконання вказаного наказу, у зв`язку із подальшими (починаючи із 03 березня 2011 року й надалі) неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням Боржником взятого на себе грошового зобов`язання щодо оплати вартості отриманого товару, Кредитором було подано позовну заяву.

Рішенням Господарського суду Київської області від 11 лютого 2014 року по справі №911/4532/13, задоволено позовні вимоги ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» до ФГ «ГРИМІКС» про стягнення суми коштів згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК300410/3 від 30 квітня 2010 року, Угоди №15-11/12-127 про заміну кредитора у зобов`язані (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України) від 15 листопада 2012 року та на підставі договору поруки №21-12-2012-42 від 21 грудня 2012 року.

03 березня 2014 року, на виконання рішення Господарського суду Київської області від 11 лютого 2014 року по справі №911/4532/13, яке набрало законної сили, було видано накази. Відповідно до наказу Господарського суду Київської області від 03 березня 2014 року по справі №911/4532/13 підлягає стягненню Боржника на користь Кредитора 2 807 (дві тисячі вісімсот сім) гривень 37 копійок пені, 96 142 (дев`яносто шість тисяч сто сорок дві) гривні 63 копійки відсотків за користування чужими грошовими коштами, 696 (шістсот дев`яносто шість) гривень 55 копійок інфляційних втрат.

На сьогодні Рішення Господарського суду Київської області від 11 лютого 2014 року по справі №911/4532/13 та наказ Господарського суду Київської області від 03 березня 2014 року по справі №911/4532/13, не виконані.

Щодо вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК», то рішенням Господарського суду Волинської обл. по справі №903/1567/13 від 05.02.2014 року з Боржника на користь позивача Кредитора було стягнуто заборгованість в розмірі 40332,80 грн.

Рішенням Господарського суд Дніпропетровської області по справі №904/954/17 від 14.03.2017 стягнуто солідарно з Боржника та Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Фінансист" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 32, ) на користь Кредитора 39 699 грн. 11 коп. (тридцять дев`ять тисяч шістсот дев`яносто дев`ять грн.. 11 коп.) заборгованості по процентам за користування кредитом, 37 914 грн. 14 коп. (тридцять сім тисяч дев`ятсот чотирнадцять грн. 14 коп.) пені, 3 744 грн. 00 коп. (три тисячі сімсот сорок чотири грн. 00 коп.) заборгованості по комісії за користування кредитом.

31.03.2017 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/954/17 від 14.03.2017 р, був виданий наказ.

Відтак, станом на 31.03.2017 і надалі мала місце ситуація, коли задоволення вимог одного або кількох кредиторів призвело б до неможливості виконання грошових зобов`язань Боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами.

Представник банку в судових засіданнях заяву про покладення солідарної відповідальності на органи управління боржника підтримала повністю.

Ухвалою суду від 26.08.2025 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НІКО-ТАЙС» від 16.07.2025 (вх.№01-87/3132/25) про покладення солідарної відповідальності на органи управління боржника у справі про банкрутство ФГ «ГРИМІКС» №903/551/24 відкладено на 16.09.2025.

Представник заявника в судовому засіданні 16.09.2025 заяву про покладення солідарної відповідальності на органи управління боржника у справі про банкрутство ФГ «ГРИМІКС» просив задоволити.

Судом встановлено, що ухвала суду від 30.07.2025 вручена одержувачу ОСОБА_1 13.08.2025, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Одночасно, ухвала суду від 26.08.2025 про відкладення розгляду заяви, що надіслана на ту саму адресу ОСОБА_1 , повернута на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Заперечення по суті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НІКО-ТАЙС» від 16.07.2025 про покладення солідарної відповідальності на органи управління боржника у справі про банкрутство ФГ «ГРИМІКС» №903/551/24 до суду не надходили.

Відповідно до ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частинами ч.ч. 1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Судом належним чином повідомлено учасників спору про час та місце розгляду заяви про покладення солідарної відповідальності на органи управління боржника у справі про банкрутство ФГ «ГРИМІКС», а також надано учасникам спору можливість подати до суду свої міркування по суті заяви.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у справі докази, взявши до уваги пояснення ліквідатора банкрута та кредиторів, господарський суд дійшов висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НІКО-ТАЙС» про покладення солідарної відповідальності на органи управління боржника у справі №903/551/24 про банкрутство Фермерського господарства Гримікс з огляду на таке:

Відповідно до ч.6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства, боржник зобов`язаний у місячний строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство у разі виникнення неплатоспроможності, зокрема якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами або якщо розмір грошових зобов`язань боржника, строк виконання яких настав, перевищує вартість активів боржника, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Якщо органи управління боржника допустили порушення цих вимог, вони несуть солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів. Питання порушення органами управління боржника зазначених вимог підлягає розгляду господарським судом під час здійснення провадження у справі. У разі виявлення такого порушення про це зазначається в ухвалі господарського суду, що є підставою для подальшого звернення кредиторів своїх вимог до зазначених осіб.

Верховний Суд у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 04.09.2024 по справі №908/3236/21 дійшов до висновку, що заява про покладення солідарної відповідальності може бути подана як кредиторами, так і самим боржником (в тому числі за представництва його ліквідатора), кошти, які стягуються за результатами розгляду такої заяви, підлягають сплаті на користь боржника та зараховуються до його ліквідаційної маси, при цьому відсутній обов`язок попереднього окремого встановлення в ухвалі суду наявності порушення органами управління боржника місячного строку на звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, питання встановлення такого порушення та подальшого стягнення коштів на користь боржника здійснюється в межах єдиного провадження:

« 10.41. Отже, стягнення коштів із члена органу управління боржника на підставі частини шостої статті 34 КУзПБ має здійснюватися на користь боржника з подальшим зарахуванням цих коштів до ліквідаційної маси».

Провадження у справі №903/551/24 про банкрутство Фермерського господарства ГРИМІКС (44200, Волинська область, Камінь-Каширський район, смт. Любешів, вулиця Лісна, будинок 1; ) порушено Ухвалою Господарського суду Волинської області від 10.07.2024 у справі №903/551/24 за заявою ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС».

Солідарна відповідальність полягає у залученні третіх осіб керівника боржника (органів управління боржника), який (які) не звернувся (звернулися) до господарського суду про відкриття провадження у справі про банкрутство в місячний термін у разі наявності загрози неплатоспроможності юридичної особи, щодо якої в подальшому відкрито та здійснюється провадження у справі про банкрутство, до солідарного обов`язку з виконання грошових зобов`язань боржника.

Тобто, солідарна відповідальність є правовим механізмом захисту та відновлення прав кредиторів (які були необізнані з вини боржника про стан його неплатоспроможності як під час вступу з ним у господарські відносини, так й після цього, під час погіршення платоспроможності боржника до стану загрози неплатоспроможності) за рахунок особистого майна керівника (органів управління) боржника, тобто майна, відмінного від майна боржника (постанови Верховного Суду від 23.03.2021 у справі №910/3191/20, від 15.06.2021 у справі №910/2971/20, від 14.09.2021 у справі №902/1023/19, від 30.03.2023 у справі №910/13909/20, від 20.07.2023 у справі №924/408/21).

Застосуванням «солідарної відповідальності» законодавець стимулює виконання боржником обов`язку з подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявності відповідних умов (загрози неплатоспроможності), тоді як для кредитора подання такої заяви є правом, обумовленим лише наявністю у нього незадоволених/ невиконаних боржником зобов`язань за вимогами кредитора (стаття 1, частини перша, друга статті 34, частина шоста статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства).

При цьому, задоволення кредитором або кредиторами своїх вимог за рахунок солідарної відповідальності керівника та/або органів управління боржника, тобто інших осіб, ніж боржник, не призводить до зміни розміру або складу ліквідаційної маси боржника у бік зменшення активів, за рахунок яких підлягають задоволенню кредиторські вимоги, а навпаки, має наслідком зменшення сукупного розміру кредиторських вимог і, як наслідок, більш ефективне задоволення таких кредиторських вимог.

Беручи до уваги принцип конкурсного імунітету, що діє разом із принципом судового контролю під час здійснення процедур банкрутства, не допускається стягнення кредитором або кредиторами з керівника/органів боржника коштів у рахунок індивідуального погашення заявлених вимог поза межами конкретної конкурсної процедури.

У справі про банкрутство солідарна відповідальність покладається за таке порушення (неподання боржником, який перебував у стані загрози неплатоспроможності, заяви про відкриття справи про банкрутство), наслідком якого є такі негативні наслідки, як неможливість виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами у разі задоволення вимог одного або кількох кредиторів боржника.

Тому, солідарна відповідальність має деліктну природу, що узгоджується із частиною першою статті 1166 ЦК України, якою встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Верховний Суд у постанові від 04.09.2024 по справі №908/3236/21 дійшов висновку, що суб`єктами солідарної відповідальності є саме члени органів управління боржника-юридичної особи:

«Тож, оскільки органи управління юридичної особи не є учасниками цивільних відносин, суб`єктами права, вони не можуть нести відповідальність, а при належному тлумаченні частини шостої статті 34 КУзПБ під суб`єктами відповідальності слід розуміти членів органів управління боржника - юридичної особи».

Притягнення керівників, засновників (учасників, акціонерів) боржника, інших осіб боржника до солідарної відповідальності є винятковим механізмом відновлення порушених прав кредиторів. У його застосуванні необхідно враховувати як сутність конструкції юридичної особи, яка передбачає майнову відособленість цього суб`єкта, його самостійну відповідальність, наявність у засновників, які входять до складу органів управління юридичної особи, широкої свободи розсуду при прийнятті (узгодженні) ділових рішень, і заборона заподіяння ними шкоди незалежним учасникам обороту у вигляді недобросовісного використання інституту юридичної особи.

Так, кожен учасник цивільного / господарського обороту, що укладає угоди з певною юридичною особою, має намір отримати відповідний результат, що можливим є лише за платоспроможності цієї юридичної особи. Вичерпну інформацію про фінансове (майнове) становище юридичної особи має її керівник як одноосібний виконавчий орган, який повинен діяти розумно і сумлінно, зокрема, щодо контрагентів боржника.

Отже, визначення керівника / членів органів управління боржника суб`єктом солідарної відповідальності узгоджується з наведеними положеннями частини першої статті 92 ЦК України, через що саме на керівника / членів органів управління боржника покладений обов`язок у встановлених законом випадках ініціювати справу про банкрутство, і, відповідно, і нести відповідальність у разі невиконання цього обов`язку.

Верховний Суд у постанові від 04.09.2024 по справі №908/3236/21 дійшов до висновку, що засновники юридичної особи мають широку свободу щодо прийняття (узгодження) ділових рішень боржника, керівник боржника має вичерпну інформацію про фінансове (майнове) становище юридичної особи, останні зобов`язані діяти добросовісно та розумно, що, в свою чергу, свідчить про обов`язок останніх, у випадку виникнення стану загрози неплатоспроможності, належним чином повідомити своїх контрагентів про такі обставини, шляхом звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство такої юридичної особи:

« 10.22. Крім того, Суд враховує, що притягнення керівників, засновників (учасників, акціонерів) боржника, інших осіб боржника до солідарної, субсидіарної відповідальності є винятковим механізмом відновлення порушених прав кредиторів. У його застосуванні необхідно враховувати як сутність конструкції юридичної особи, яка передбачає майнову відособленість цього суб`єкта, його самостійну відповідальність, наявність у засновників, які входять до складу органів управління юридичної особи, широкої свободи розсуду при прийнятті (узгодженні) ділових рішень, і заборона заподіяння ними шкоди незалежним учасникам обороту у вигляді недобросовісного використання інституту юридичної особи.

Так, кожен учасник цивільного / господарського обороту, що укладає угоди з певною юридичною особою, має намір отримати відповідний результат, що можливим є лише за платоспроможності цієї юридичної особи. Вичерпну інформацію про фінансове (майнове) становище юридичної особи має її керівник як одноосібний виконавчий орган, який повинен діяти розумно і сумлінно, зокрема, щодо контрагентів боржника.

10.23. Отже, визначення керівника боржника (а з урахуванням змін, внесених Законом України від 20.03.2023 № 2971-IX, - членів органів управління боржника) суб`єктом солідарної відповідальності узгоджується з наведеними положеннями частини першої статті 92 ЦК України, через що саме на керівника (членів органів управління) боржника покладений обов`язок у встановлених законом випадках ініціювати справу про банкрутство, і, відповідно, і нести відповідальність у разі невиконання цього обов`язку».

Відповідно до відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Боржник - Фермерське господарство «ГРИМІКС» (, зареєстровано за адресою: 44200, Волинська обл., Любешівський р-н, селище міського типу Любешів, вул. Лісна, будинок 1).

Розмір статутного капіталу: 1300,00 грн.

Керівник Боржника з 17.05.2016 р. ОСОБА_1 .

Засновник боржника: ОСОБА_1 , громадянство: Україна,

Місцезнаходження: АДРЕСА_1 ,

Розмір частки засновника (учасника): 1300,00.

Відтак, ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого має бути покладена солідарна відповідальність за незадоволення вимог кредиторів ФГ «ГРМІКС».

Для покладення солідарної відповідальності на керівника/члена органу управління боржника істотне значення має встановлення моменту виникнення в нього обов`язку звернутися до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника.

Момент виникнення такого обов`язку залежить у кожному конкретному випадку від наявності об`єктивних юридичних фактів, що підтверджують виникнення загрози неплатоспроможності і вочевидь свідчать про неможливість продовження нормальної господарської діяльності без негативних наслідків для боржника та його кредиторів.

Своєчасне, з дотриманням вимог абзацу першого частини шостої статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства подання боржником заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є запорукою раціонального та справедливого розподілення активів боржника, якого за результатами аналізу фінансово-господарської діяльності (звітності) боржника виявилося недостатньо для задоволення вимог кредиторів.

Належне (об`єктивне) визначення загрози неплатоспроможності боржника дає змогу уникнути як необґрунтованого відкриття за заявою боржника провадження у справі про банкрутство (з виключенням відповідного суб`єкта господарювання із звичайного господарського обороту), так і порушення прав кредиторів через несвоєчасне ініціювання боржником такої справи, приховання неплатоспроможності боржника тощо.

Умовами для встановлення щодо боржника такого складного за своїм змістом юридичного факту, як загроза неплатоспроможності боржника, є одночасна (зокрема, протягом місячного періоду, визначеного частиною шостою статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства) наявність таких юридичних фактів:

1) існування у боржника перед кредитором/ двома кредиторами зобов`язань, строк виконання яких настав та визначається за правилами закону, що регулює відповідні правовідносини (купівлі-продажу, поставки, підряду, позики, бюджетні та податкові тощо);

2) розмір всіх активів боржника є меншим, ніж сумарний розмір зобов`язань перед всіма кредиторами боржника, строк виконання яких настав за правилами закону, що регулює відповідні правовідносини (купівлі-продажу, поставки, підряду, позики, бюджетні та податкові тощо), тобто такий майновий стан боржника за всіма його показниками (основними фондами, дебіторською заборгованістю, строк виконання зобов`язань щодо якої настав, тощо), який за оцінкою сукупної вартості всіх активів боржника очевидно не здатний забезпечити задоволення вимог виконання зобов`язань перед кредитором/кредиторами, строк виконання яких настав, ні у добровільному, ні у передбаченому законом примусовому порядку.

При цьому зобов`язання, що підтверджують виникнення загрози неплатоспроможності, мають бути реальними та документально підтвердженими.

Для визначення ознак загрози неплатоспроможності правове значення має сукупний розмір боргових зобов`язань, а не їх структура, оскільки при аналізі фінансового стану боржника із загального переліку зобов`язань не виключаються ті, які не дають змогу кредитору ініціювати процедуру банкрутства.

Отже, загроза неплатоспроможності боржника розкривається законодавцем через його фінансово-економічний стан, основним визначальним критерієм якого є нездатність боржника відповісти за своїми зобов`язаннями належним йому майном (активами) і тим самим виконати грошові зобов`язання в повному обсязі перед всіма кредиторами.

При цьому, фінансово-економічний стан, що визначається на підставі відповідних показників матеріального, фінансового стану боржника та стану його господарської діяльності (з контрагентами тощо) як загроза неплатоспроможності, має бути не умовно-тимчасовим, а стабільно-незворотним для боржника і наслідки такого стану мають безпосередньо впливати на стан розрахунків з кредиторами. Також доцільно враховувати реальні (доведені належними доказами) майбутні зміни вартості та/або складу активів, з використанням яких можуть бути задоволені вимоги кредиторів, що відбудуться (повинні відбутись) протягом відповідного місяця, тому що керівник має право посилатись на реальні очікування зміни складу та вартості активів, фінансового стану підприємства з огляду на його господарську діяльність.

Якщо звернення або незвернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство жодним чином не впливає і не змінює стану та порядку розрахунків з кредиторами, не призводить до порушення їхніх прав на задоволення вимог до боржника (інших негативних наслідків для кредиторів: простій, збитки, штрафні санкції внаслідок невиконання боржником зобов`язання перед кредиторами) або якщо внаслідок неподання боржником відповідної заяви не змінились/не погіршились його розрахункові можливості (можливості відповідати за зобов`язаннями, зокрема і належними йому активами: майном, коштами, правом вимоги до третіх осіб тощо), - суд зазначає про очевидну відсутність загрози неплатоспроможності боржника.

Відповідно до ухвали Господарського суду Волинської області від 10.07.2024 та ухвали Господарського суду Волинської області від 16.10.2024 по справі №903/551/24 про банкрутство Фермерського господарства «ГРИМІКС» визнано із грошовими вимогами кредитора

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» (ідентифікаційний код: 38039872) на загальну суму 472 367,63 грн, з яких: 29 068,80 грн судові витрати (перша черга); 412 449,06 грн - основний борг (четверта черга); 30 849,77 грн - штрафні санкції (шоста черга);

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (ідентифікаційний код: 14360570) на загальну суму 179 875,27 грн, з яких: 4 844,80 грн - судовий збір (перша черга); 85 477,67 грн - основний борг (четверта черга); 89 552,80 грн - штрафні санкції (шоста черга).

Підставами для існування та виникнення кредиторської заборгованості є підстави наведені у наявні в ухвалі Господарського суду Волинської області від 10 липня 2024 року по справі №903/551/24 та ухвалах Господарського суду Волинської області від 16 жовтня 2024 року по справі №903/551/24, котрі набрали законної сили.

Судом встановлено, що з метою належного виконання своїх обов`язків, зокрема для отримання необхідних документів, розпорядник майна, а потім ліквідатор Боржника неодноразово звертався із запитами на адресу Боржника та його керівника Михайлюка Григорія Олексійовича.

Незважаючи на звернення арбітражного керуючого та вимоги Кодексу, жодні документи керівником Боржника надані не були. Від проведення інвентаризації керівник Боржника також ухилився.

З метою належного виконання своїх обов`язків, а саме здійснення інвентаризації на підприємстві Боржнику, виявлення майна Боржника, відомості щодо якого містяться у відповідних контролюючих органів та у державних реєстрах, проведення аналізу фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності Боржника та становища на ринках Боржника, розпорядником майна Боржника було направлено ряд запитів та листів до відповідних установ.

Відповідно до листа Фонду державного майна України Боржник не брав участі у приватизації об`єктів державної власності, об`єкти державної власності, що перебувають на балансі Боржника відсутні.

Відповідно до листа Головного сервісного центру МВС, а також листа РСЦ ГСЦ МВС у Волинській області в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів відсутні відомості про реєстрацію транспортних засобів за Боржником.

Відповідно до листа ДП «ДЕРЖРЕЄСТРИ УКРАЇНИ» інформація щодо складських документів, виписаних на зерно Боржником за період з 05.11.2007 по 13.08.2024 в основного реєстру складських документів на зерно та зерна, прийнятого на зберігання, відсутня.

Відповідно до листа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку за наявними щоквартальними адміністративними даними, наданими депозитарними установами відповідно до Положення про порядок звітування депозитарними установами до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 11.06.2013 N° 992, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.07.2013 за № 1126/23658, станом на 30.06.2024 Боржник, серед власників пакетів голосуючих акцій (5 відсотків і більше) акціонерних товариств, відсутній.

Відповідно до листа Філії «Головний інформаційно обчислювальний центр» ПАТ «Українська залізниця» інформації про вагони за Боржником, як власником, в АБД ПВ немає.

Відповідно до листа ДП «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» в інформаційній системі «Єдиний державний реєстр тварин» відсутня інформація про наявність тварин у Боржника, оскільки Боржник не зареєстрований у Єдиному державному реєстрі тварин.

Відповідно до листа ГУ Держгеокадастру у Волинській області в Державному реєстрі земель станом на 01.01.2013 згідно наявних електронних даних за Боржником не виявлено зареєстрованих земельних ділянок на території Волинської області.

Відповідно до листа Любешівського відділу Державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України виконавчі провадження у АСВП №70204453 та №70204552 зупинені відповідно до п.4 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження».

В ході примусового виконання по вищезгаданих виконавчих провадженнях державним виконавцем було виявлено майно, а саме комбайн зернозбиральний ДОН-1500А, № двигуна 968, заводський номер 027044, 1989 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , який з 09.11.2017 року перебуває в розшуку по зведеному ВП щодо Боржника. Інше майно у боржника відсутнє, майно на реалізацію до ДП «Сетам» не передавалось. Кошти на погашення заборгованості згідно виконавчих документів, на депозитний рахунок відділу не надходили.

Відповідно до листа Державної митної служби України , а також листа Волинської митниці Державної митної служби України №7.3-2/27/14/9133 від « 16» серпня 2024 року за даними Єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів Боржник не перебував на централізованому обліку в Держмитслужбі в реєстрі осіб, які під час провадження своєї діяльності є учасниками відносин, що регулюються законодавством України з питань митної справи. Дані щодо митного оформлення товарів за період з 01.01.2014 по 02.09.2024 не знайдено.

Відповідно до листа Південно-Західного міжрегіонального управління Держпраці, листа Західного міжрегіонального управління Держпраці, листа Східного міжрегіонального управління Держпраці, листа Південно-Східного міжрегіонального управління Держпраці, листа Центрально-Західного міжрегіонального управління Держпраці, листа Центрального міжрегіонального управління Держпраці, листа Південного міжрегіонального управління Держпраці, листа Північно-Східного міжрегіонального управління Держпраці великотонажні та інші технологічні транспортні засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування за Боржником не реєструвалися.

Проведення аналізу фінансово господарського стану підприємства, інвестиційної та іншої діяльності, становища на ринках з метою виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрута чи доведення до банкрутства регулюється Методичними рекомендаціями щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затвердженими Наказом Міністерства економіки України № 14 від 19.01.2006 із змінами і доповненнями, внесеними наказами Міністерства економіки України від 6 березня 2006 року № 81, від 26 жовтня 2010 року № 1361.

Головними джерелами для проведення фінансового аналізу, відповідно до Методичних рекомендацій, є Баланс та Звіт про рух грошових коштів Підприємства за три роки, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до листа ГУ Статистики у Волинській області статистична та фінансову звітність від Боржника до ГУ Статистики у Волинській області не надходила.

Відповідно до відомостей, наданих ГУ ДПС у Волинській області в якості додатків до листа фінансова звітність Боржником до ГУ ДПС у Волинській області не подавалася.

Жодної відповіді на запити розпорядника майна Боржника від керівних органів Боржника не надходило.

Відтак, джерела для проведення повноцінного аналізу фінансово-господарського стану підприємства, інвестиційної та іншої діяльності, становища на ринках з метою виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрута чи доведення до банкрутства у розпорядника майна відсутні.

За результатами виїзду представником розпорядника майна за адресою реєстрації Боржника (Волинська обл., с.м.т. Любешів, вул. Лісна, буд. 1) було з`ясовано, що за вказаною адресою розташована виробничо-складська база. Боржник за адресою реєстрації відсутній.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Боржник не є засновником інших юридичних осіб, однак входить до складу Ради сільськогосподарських підприємств Любешівського району () (витяг із ЄДРПОУ додається).

За результатами аналізу Автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавчі провадження, в яких Боржник виступав би стягувачем відсутні.

Щодо нерухомого майна, що належить Боржнику на праві власності, то, відповідно до інформаційної довідки №391495740 від 19 серпня 2024 року із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек (додається), об`єктів нерухомого майна, що належать Боржнику на праві власності не виявлено.

Відповідно до відомостей із Державного реєстру цивільних повітряних суден України серед власників цивільних повітряних суден, станом на 24.07.2024 Боржник не значиться.

Відповідно до відомостей із Суднової книги України, що перебуває у вільному доступі записи щодо суден, власником або судновласником яких є Боржник відсутні.

Відповідно до відомостей із Спеціальної інформаційної системи УКРНОІВІ об`єкти права промислової власності, що належали б Боржнику у Спеціальній інформаційній системі відсутні.

Таким чином, за результатами проведеної інвентаризації, жодного майна, майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належали б йому на праві власності або господарського відання; майна, визначеного родовими ознаками, що належить банкруту на праві володіння або користування або будь-яких інших активів, що підпадали б під визначення ст. 62 Кодексу, за адресою реєстрації Боржника не виявлено (інвентаризаційні описи додаються).

Відповідно до виписок про рух грошових коштів Боржника, що було надано банківськими установами в електронному вигляді на компакт-дисках на запити ліквідатора Боржника, останнім періодом операційної активності на рахунках Боржника, відкритих у АТ КБ «Приватбанк», був 2013 рік.; на рахунках Боржника, відкритих у АТ «Ощадбанк», - квітень 2020 року.

Відтак, господарську діяльність Боржником було повністю зупинено у квітні 2020 року.

Фактична сума активу Боржника вже на той момент дорівнювала нулю, сума пасиву Боржника відповідає сумі зобов`язань Боржника, що дорівнює загальній сумі кредиторських вимог відповідно до реєстру вимог кредиторів в межах провадження у справі про банкрутство Боржника і складає 652 242 (шістсот п`ятдесят дві тисячі двісті сорок дві) грн. 90 коп.

Таким чином, сума виявлених активів Боржника 0 грн. 00 коп.; сума пасивів Боржника 652242 (шістсот п`ятдесят дві тисячі двісті сорок дві) грн. 90 коп.

Щодо періодів виникнення кредиторської заборгованості перед кредиторами, що заявили свої вимоги у банкрутстві Боржника судом встановлено таке:

Щодо вимог ініціюючого кредитора у справі ТОВ «КОМПАНІЯ «НІКО-ТАЙС»:

Як вбачається із матеріалів справи, у зв`язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням Боржником взятого на себе грошового зобов`язання щодо оплати вартості отриманого товару згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК300410/3 від 30 квітня 2010 року, 03 березня 2011 року ТОВ «КОРПОРАЦІЯ АГРОСИНТЕЗ» звернулося до Господарського суду Волинської області із позовною заявою про стягнення із Боржника суми заборгованості та штрафних санкцій за період із 02 липня 2010 року по 03 березня 2011 року згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК300410/3 від 30 квітня 2010 року.

Рішенням Господарського суду Волинської області по справі №5004/442/11 від 14.04.2011, позов ТОВ «КОРПОРАЦІЯ АГРОСИНТЕЗ» задоволено, видано наказ.

Ухвалою Господарського суду Волинської області по справі №5004/442/11-1 від 17.04.2013 заяву Кредитора про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні при примусовому виконанні наказу Господарського суду Волинської області по справі №5004/442/11-1 від 26.04.2011 задоволено.

Після виконання вказаного наказу, у зв`язку із подальшими (починаючи із 03 березня 2011 року й надалі) неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням Боржником взятого на себе грошового зобов`язання щодо оплати вартості отриманого товару, Кредитором було подано позовну заяву.

Рішенням Господарського суду Київської області від 11.02.2014 по справі №911/4532/13 задоволено позовні вимоги ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» до ФГ ГРИМІКС про стягнення суми коштів згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК300410/3 від 30 квітня 2010 року, Угоди №15-11/12-127 про заміну кредитора у зобов`язані (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України) від 15 листопада 2012 року та на підставі договору поруки №21-12-2012-42 від 21 грудня 2012 року.

03.03.2014 на виконання рішення Господарського суду Київської області від 11.02.2014 по справі №911/4532/13, яке набрало законної сили, було видано накази. Відповідно до наказу Господарського суду Київської області від 03.03.2014 по справі №911/4532/13 підлягає стягненню Боржника на користь Кредитора 2 807 (дві тисячі вісімсот сім) гривень 37 копійок пені, 96 142 (дев`яносто шість тисяч сто сорок дві) гривні 63 копійки відсотків за користування чужими грошовими коштами, 696 (шістсот дев`яносто шість) гривень 55 копійок інфляційних втрат.

Рішення Господарського суду Київської області від 11.02.2014 по справі №911/4532/13 та наказ Господарського суду Київської області від 03.03.2014 по справі №911/4532/13, не виконані.

Щодо вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК»:

У зв`язку з порушенням Боржником своїх зобов`язань за Договором банківського обслуговування №Б/Н від 14.04.2011 рішенням Господарського суду Волинської області по справі №903/1567/13 від 05.02.2014 з Боржника на користь банку Кредитора було стягнуто заборгованість в розмірі 40 332,80 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/954/17 від 14.03.2017 стягнуто солідарно з Боржника та Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Фінансист" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 32, ) на користь Кредитора 39 699 грн. 11 коп. (тридцять дев`ять тисяч шістсот дев`яносто дев`ять грн.. 11 коп.) заборгованості по процентам за користування кредитом, 37 914 грн. 14 коп. (тридцять сім тисяч дев`ятсот чотирнадцять грн. 14 коп.) пені, 3 744 грн. 00 коп. (три тисячі сімсот сорок чотири грн. 00 коп.) заборгованості по комісії за користування кредитом.

31.03.2017 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/954/17 від 14.03.2017 був виданий наказ.

Відтак, станом на квітень 2017 року і надалі мала місце ситуація, коли задоволення вимог одного або кількох кредиторів призвело б до неможливості виконання грошових зобов`язань Боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами.

Постановою (п.п. 28 та 36) від 23.03.2021 у справі №910/3191/20 Верховний Суд сформував правову позицію, за якою обов`язок керівника боржника подати заяву про банкрутство існує, та питання про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника розглядається за приписами ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства незалежно від дати виникнення загрози неплатоспроможності, в т.ч. і якщо така загроза виникла до набрання чинності Кодексу України з процедур банкрутства, себто до 21.10.2019.

Із дати виникнення невиконаних грошових зобов`язань Боржник знаходився у стані критичної неплатоспроможності, коли задоволення вимог його кредиторів було можливим тільки у ліквідаційній процедурі.

Фінансовий стан ФГ «ГРИМІКС» характеризується неплатоспроможністю протягом більше трьох років до відкриття провадження у справі про банкрутство.

Як вбачається зі змісту ч.1,6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства, солідарна відповідальність керівника боржника за приховування банкрутства є особливим видом деліктної відповідальності. Для притягнення особи до такого виду відповідальності необхідно встановити наявність об`єктивної сторони правопорушення у діях керівника боржника та суб`єктивної сторони (вини) боржника.

Верховний Суд у постанові від 30.11.2023 по справі № 911/293/21 (911/682/22) дійшов до висновку, що вина керівника боржника у недотриманні обов`язку щодо подання у визначений КУзПБ строк заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство презюмується:

«Частиною 6 статті 34 КУзПБ закріплено презумпцію вини керівника боржника у недотриманні ним обов`язку визначеного абзацом першим цієї норми, адже положення абзацу першого цієї норми визначають імперативний обов`язок керівника боржника зі звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Така презумпція полягає в наявності причинно-наслідкового зв`язку між неподанням керівником боржника заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство та негативними наслідками для кредиторів у вигляді неможливості погашення збільшеної заборгованості».

Верховний Суд у постанові від 09.06.2022 у справі №904/76/21 зазначив, що бездіяльність керівника, який ухиляється від виконання покладеного на нього КУзПБ обов`язку щодо подання заяви боржника про власне банкрутство, є протиправною, спричиняє майнові втрати кредиторів і публічно-правових утворень, порушує як приватні інтереси суб`єктів цивільних правовідносин, так і публічні інтереси держави.

Невиконання керівником вимог абзацу першого частини шостої статті 34 КУзПБ щодо звернення до суду в місячний строк за наявності визначених цією нормою підстав із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника свідчить по суті про недобросовісне приховування ним від кредиторів інформації щодо незадовільного майнового становища боржника.

Враховуючи висновки Верховного Суду викладені Постанові 04.09.2024 у справі №908/3236/21 щодо необхідності визначення розміру грошової суми солідарної відповідальності керівника та власника Боржника за незадоволення вимог кредиторів ФГ «ГРИМІКС», суд задовольняє заяву про притягнення винної особи до відповідальності із одночасним стягненням солідарно 652 242,90 грн. в якості солідарної відповідальності за незадоволення вимог кредиторів Фермерського господарства «ГРИМІКС» (44200, Волинська область, Камінь-Каширський район, смт. Любешів, вулиця Лісна, будинок 1; )

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява ініціюючого кредитора про покладення солідарної відповідальності (притягнення до солідарної відповідальності) на органи управління Боржника в межах справи №903/551/24 про банкрутство Фермерського господарства «ГРИМІКС» (44200, Волинська область, Камінь-Каширський район, смт. Любешів, вулиця Лісна, будинок 1; ), є обґрунтованою та правомірною.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи на підставі доказів у порядку статті 86 ГПК України.

Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає Позивач та

Відповідач, а також інші учасники спору. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 02.10.2018 року у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 року у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 року у справі №902/761/18, від 04.12.2019 року у справі №917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 18 березня 2020 року по справі №129/1033/13-ц.

Стандарт доказування - це та ступінь достовірності наданих стороною доказів, за яких суд має визнати тягар доведення знятим, а фактичну обставину - доведеною. Мова йде про достатній рівень допустимих сумнівів, при якому тягар доведення вважається виконаним.

Усталеною є практика ССПЛ, в якій суд посилається на balance of probabilities (баланс ймовірностей) для оцінки обставин справи. Наприклад, у рішенні BENDERSKIY v. Ukraine 15.11.2007 р. суд застосовує баланс ймовірностей. У рішенні J.K. AND OTHERS v. Sweden 23.08.2016 p. суд вказує, що цей стандарт притаманний саме цивільним справам.

Отже, під розумним ступенем достовірності слід розуміти те, що факт є доведеним, якщо після оцінки доказів вбачається, що факт скоріше відбувся, аніж не мав місце.

Господарський суд, керуючись ст. 34, 234 Господарського процесуального кодексу України, ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд,

ухвалив:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НІКО-ТАЙС» від 16.07.2025 (вх.№01-87/3132/25) про покладення солідарної відповідальності на органи управління боржника у справі про банкрутство ФГ «ГРИМІКС» №903/551/24 задоволити повністю.

2. Покласти на ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) солідарну відповідальності за незадоволення вимог кредиторів у справі №903/551/24 про банкрутство Фермерського господарства ГРИМІКС (44200, Волинська область, Камінь-Каширський район, смт. Любешів, вулиця Лісна, будинок 1; ).

3. Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Фермерського господарства ГРИМІКС (44200, Волинська область, КаміньКаширський район, смт. Любешів, вулиця Лісна, будинок 1; ) 652 242, 90 грн. в якості солідарної відповідальності за незадоволення вимог кредиторів Боржника.

Ухвала господарського суду набирає законної негайно з моменту її прийняття відповідно до ч.4 ст. 9 КУзПБ.

Ухвала суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.9 КУзПБ, ст. ст. 255, 256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України

Ухвала суду підписана 22.09.2025

Суддя Микола ШУМ