ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року

м. Київ

cправа № 906/1197/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючий), Власова Ю.Л., Колос І.Б.,

за участю секретаря судового засідання - Ксензової Г.Є.,

представників учасників справи (за первісним позовом):

позивача - фізичної особи-підприємця Сукачева Дмитра Сергійовича - особисто, адвоката Штогріна О.С. (ордер ВК № 1187785 від 05.09.2025),

відповідача - фізичної особи-підприємця Смаля Андрія Петровича - адвоката Пилипенка О.С. (ордер АМ № 1140539 від 08.07.2025),

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Смаля Андрія Петровича (далі - ФОП Смаль А.П.)

на рішення Господарського суду Житомирської області від 31.03.2025 (суддя Тимошенко О.М.) та

постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2025 (головуючий суддя: Маціщук А.В., судді: Василишин А.Р. і Філіпова Т.Л.)

у справі № 906/1197/24

за позовом фізичної особи-підприємця Сукачева Дмитра Сергійовича (далі - ФОП Сукачев Д.С.)

до ФОП Смаля А.П.

про розірвання договору та стягнення 137 500,00 грн передоплати та

за зустрічним позовом ФОП Смаля А.П.

до ФОП Сукачева Д.С.

про стягнення 220 902,36 грн заборгованості з урахуванням інфляційних втрат, відсотків річних, пені та штрафу.

За результатами розгляду касаційної скарги Верховний Суд

ВСТАНОВИВ:

ФОП Сукачев Д.С. звернувся до суду з позовом до ФОП Смаля А.П. про:

- розірвання договору № КМ 1206/2 від 12.06.2018 про надання послуг (далі -Договір);

- зобов`язання відповідача повернути грошові кошти у розмірі 137 500,00 грн, що були сплачені позивачем у якості передоплати за надання послуг відповідно до умов Договору.

Позов мотивовано тим, що відповідач не виконав свої зобов`язання за Договором, зокрема, не надав обумовлені послуги у визначений строк.

У свою чергу ФОП Смаль А.П. звернувся до суду із зустрічним позовом до ФОП Сукачева Д.С. про стягнення 220 902,36 грн, з яких: 137 500,00 грн боргу за виконані роботи, 38 096,92 грн пені, 27 500,00 грн 10 % штрафу, 7 900,00 грн 3% річних та 9 905,44 грн інфляційних втрат.

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що позивач виконав для відповідача роботи передбачені умовами Договору, однак акт виконаних робіт від 14.12.2022 № 116 відповідач відмовився підписати, при цьому жодних зауважень до акта чи виконаних робіт від замовника не надходило.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 31.03.2025, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2025: первісний позов ФОП Сукачева Д.С. задоволено; Договір розірвано; стягнуто з ФОП Смаль А.П. на користь ФОП Сукачева Д.С. 137 500,00 грн боргу; у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Задовольняючи первісний позов суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідачем як підрядником допущено значне порушення строків виконання робіт, що дозволяє позивачу-замовнику, відповідно до норм статті 849, частини третьої статті 612 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) відмовитися від прийняття робіт. При цьому повне виконання робіт відповідачем не доведено.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову суди виснували, що задоволення первісного позову повністю виключає задоволення зустрічного.

При цьому, за висновком судів, при зверненні з первісним позовом у справі ФОП Сукачевим Д.С. не пропущено строки позовної давності, про застосування яких заявив ФОП Смаль А.П. у відзиві на первісний позов.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанції, ФОП Смаль А.П. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, зокрема, частини першої статті 631, частини другої статті 651 ЦК України, без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування у подібних правовідносинах, зокрема:

- щодо застосування частини другої статті 651 ЦК України у справі № 199/3846/19 про те, що підставами для розірвання договору є: істотність порушення відповідачем умов договору, завдання позивачеві шкоди, внаслідок якої позивач позбавився того, на що він розраховував про укладенні договору;

- щодо застосування частини першої статті 631 ЦК України у справах № 910/7981/17, № 910/16750/18 про те, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, а розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір.

Окрім того, скаржник стверджує про ненадання судами попередніх інстанцій оцінки тому, що: (1) склад сторін, предмет та підстави позову у цій справі № 906/1197/24 та у справі № 906/360/22 є тотожними, а рішення у справі № 906/360/22, яким, зокрема, відмовлено в позові в частині розірвання Договору та повернення передоплати набрало законної сили, у зв`язку з чим судами не враховано висновок Верховного Суду, викладений у справі № 901/433/18; (2) виконавець фактично передав замовнику виконані роботи за первинними бухгалтерськими документами і зі сторони замовника відсутнє правове обґрунтування непідписання акта виконаних робіт, у зв`язку з чим судами не враховано висновки Верховного Суду, викладені:

- у справі № 910/16330/21 (додатковий тягар доведення обставин ненадання послуг покладається саме на замовника);

- у справах № 910/7446/18, № 914/2355/23 (відсутність факту підписання замовником акта виконаних робіт/наданих послуг за відсутності мотивованої відмови від його підписання не свідчить про їх невідповідність змісту господарської операції, обсягам чи якості виконаних робіт, оскільки в цьому випадку прерогативою є саме факт дійсного виконання робіт/надання послуг);

- у справі № 906/762/20 (захист замовника від претензій виконавця/підрядника на підставі підписаного ним в односторонньому порядку акта виконаних робіт/наданих послуг з обґрунтуванням відмови від його підписання може бути забезпечено шляхом заявлення в судовому порядку вимоги про визнання його недійсним, замовник зобов`язаний доводити відсутність факту виконання робіт/надання послуг та обґрунтовувати відсутність підстави для підписання акта, які підлягають доказуванню за загальним правилом);

- у справах № 910/2184/18, № 921/254/18, № 921/262/18 (безпідставне ухилення від прийняття робіт/наданих послуг за відсутності заявлення обґрунтованої відмови від підписання відповідного акта з посиланням на недоліки в таких роботах/послугах, що позбавило можливості їх прийняти та здійснити оплату, свідчить про порушення умов укладеного договору та прострочення виконання договірного зобов`язання);

- у справі № 910/16308/20 (роботи вважаються прийнятими за підписаним в односторонньому порядку актом за наявності реального їх виконання у разі неотримання у встановлений строк обґрунтованої відмови замовника від прийняття таких).

Узагальнено скаржник вважає, що надані за Договором послуги прийняті замовником внаслідок відсутності вмотивованої відмови від підписання направленого йому виконавцем акта виконаних робіт № 116 від 14.12.2022, а сам Договір є припиненим виконанням, що виключає можливість його розірвання. Невиконаними за Договором лишилися лише зобов`язання замовника щодо оплати виконаних робіт.

Просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Просить стягнути з ФОП Сукачева Д.С. понесені судові витрати за розгляд справи в касаційному суді. Зазначає, що орієнтовний (попередній) розрахунок витрат на забезпечення професійної правничої допомоги адвоката у суді касаційної інстанції складає 10 000 грн. Докази оплати та детальний опис будуть надані протягом 5 днів після прийняття рішення у справі відповідно до статті 129 ГПК України.

ФОП Сукачев Д.С. у відзиві на касаційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про їх помилковість та про законність і обґрунтованість рішень судів попередніх інстанцій, просить залишити їх без змін, а скаргу - без задоволення. Відзив також містить попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на забезпечення професійної правничої допомоги адвоката у суді касаційної інстанції, який складає 20 000 грн. ФОП Сукачев Д.С. зазначає, що докази понесення витрат будуть надані протягом 5 днів після ухвалення судового рішення у справі.

Перевіривши правильність застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального і процесуального права, відповідно до встановлених ними обставин справи, враховуючи підстави відкриття касаційного провадження, заслухавши доповідь судді-доповідача та пояснення представників сторін, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 12.06.2018 ФОП Сукачев Д.С. (замовник) і ФОП Смаль А.П. (виконавець) уклали Договір, за умовами якого:

- виконавець зобов`язується за завданням замовника надати замовнику послуги в порядку та на умовах, визначених цих договором, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги (пункт 1.1);

- обсяг, строки надання, ціна послуг та порядок розрахунків зазначаються у додатковій угоді № 1 від 12.06.2018 до цього договору та вважається узгодженим сторонами з моменту його підписання. Обсяг робіт, тип, загальні параметри, суттєві характеристики та деталізований опис послуг, матеріали та технології для надання послуг зазначені у Технічному Завданні та SЕО-ТЗ - додатковій угоді № 1 від 12.06.2018, що є невід`ємною частиною договору (пункти 1.2, 1.3);

- виконавець у строки, обумовлені сторонами, надає послуги та передає їх замовнику за актом приймання-передачі послуг. По завершенню надання виконавцем послуг, виконавець письмово повідомляє замовника про надані послуги шляхом направлення замовнику акту приймання-передачі (пункти 2.1, 2.3);

- після закінчення надання послуг виконавець протягом 3 (трьох) робочих днів готує та передає на погодження замовнику два примірники акта приймання-передачі наданих послуг. Замовник зобов`язаний протягом 3 (трьох) робочих днів розглянути та підписати вказаний акт або надати письмові мотивовані заперечення. Після підписання замовник протягом 3 (трьох) робочих днів передає один примірник підписаного акта виконавцеві. У випадку наявності у замовника зауважень до наданих послуг та/або акта приймання-передачі наданих послуг, такі недоліки усуваються виконавцем протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання письмових мотивованих зауважень від замовника. Після усунення недоліків погодження акта відбувається у порядку, встановленому цим пунктом договору (пункт 4.1);

- разом з актом приймання-передачі наданих послуг виконавець зобов`язаний передати замовнику всю технічну документацію за договором та кінцевий результат, виконаний за цим договором (пункт 4.2);

- цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від виконання обов`язків, взятих на себе за даним договором та від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору. Договір вважається розірваним з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди до договору, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді, договорі або у чинному в Україні законодавстві (пункти 8.1, 8.2, 8.4).

ФОП Сукачев Д.С. (замовник) і ФОП Смаль А.П. (виконавець) 12.06.2018 також уклали додаткову угоду № 1 до Договору, у пункті 1.1 якої визначили предмет домовленості: розробка, верстка та програмування сайту Інтернет-магазину https://lascala.ua/ згідно з Технічним завданням (ТЗ) та SEO-ТЗ. За іншими умовами додаткової угоди до Договору:

- виконавець зобов`язується надати послуги в повному обсязі, зазначені в розділі І даної додаткової угоди, в термін до 15.08.2020 та передати замовнику результат. Кінцевий термін виконання робіт за даною додатковою угодою становить 15.08.2020 (пункти 2.1, 2.2);

- замовник має право на розірвання цієї додаткової угоди в односторонньому порядку при поданні письмової претензії до якості послуг і невиконанні виконавцем своїх обов`язків. У випадку невиконання виконавцем робіт, зазначених у Табл.1 з моменту здійснення замовником передплати (етап 1), внаслідок чого акт виконаних робіт не підписаний обома сторонами, замовник має право розірвати додаткову угоду в односторонньому порядку, а виконавець зобов`язаний впродовж 3 (трьох) банківських днів з моменту розірвання додаткової угоди повернути замовнику передплату у повному обсязі (пункт 3.4);

- ціна угоди складає 275 000,00 грн. Оплата за надання послуг здійснюється в 3 етапи: Етап 1 - виконавець приступає до надання послуг за умови отримання передоплати, що становить 99 000,00 грн до 15.06.2018; Етап 2 - виконавець продовжує надання послуг за умови отримання від замовника оплати в розмірі 38 500,00 грн до 15.05.2020; Етап 3 - замовник сплачує залишок грошових коштів згідно з пунктом 4.1, що становить 137 500,00 грн після здачі та приймання робіт у повному обсязі згідно ТЗ та SЕО-ТЗ. Завершення робіт затверджується підписаним актом виконаних робіт (пункти 4.1, 4.2);

- додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами та її скріплення підписами сторін (пункт 5.1).

Договір та додаткова угода № 1 до Договору підписані сторонами.

ФОП Сукачев Д.С.:

- 12.06.2018 перерахував на рахунок ФОП Смаля А.П. 99 000 грн з призначенням платежу "оплата 59% за розробку сайту згідно рах № 122 від 12.06.2018 р.", що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 8;

- 13.05.2020 перерахував на рахунок ФОП Смаля А.П. 38 500 грн з призначенням платежу "договір КМ 1206/2 від 12 червня 2018 р. рахунок на оплату № 92 від 29 квітня 2020 р. розробка, верстка та програмування сайту інтернет магазину. Без ПДВ.";

- 06.06.2022 подав до Господарського суду Житомирської області позовну заяву про розірвання Договору в односторонньому порядку, про зобов`язання ФОП Смаля А.П повернути грошові кошти у розмірі 137 500,00 грн, які були сплачені ним у якості передоплати за надання послуг відповідно до умов, а також про стягнення з відповідача штрафних санкцій в сумі 44 191,94 грн, що складається із 16 691,94 грн пені та 27 500,00 грн штрафу, нарахованих у зв`язку з порушенням відповідачем обумовлених у договорі строків надання послуг (на обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач не виконав свої зобов`язання з розробки, верстки та програмування сайту інтернет-магазину http://lascala.ua/ відповідно до обумовленого технічного завдання та SEO-ТЗ у визначений договором строк, внаслідок чого позивач звернувся до суду).

ФОП Смаль А.П. надіслав рекомендованим листом ФОП Сукачеву Д.С. акт надання послуг № 116 від 14.12.2022 про виконання робіт, передбачених Договором та технічну документацію для проєкту "lascala". Направлення акта та технічної документації підтверджується накладною № 505 від 15.12.2022 та описом вкладення до накладної № 505. Докази отримання ФОП Сукачевим Д.С. вищезазначених документів у матеріалах справи відсутні.

ФОП Сукачев Дмитро Сергійович пояснив, що він отримав лише акт надання послуг № 116 від 14.12.2022, тоді як технічну документацію для проєкту "lascala" не отримував.

Суду наданий лист ФОП Сукачева Д.С. від 28.12.2022, адресований ФОП Смалю А.П., у якому ФОП Сукачев Д.С. зазначив, що 27.12.2022 отримав акт наданих послуг № 116 від 14.12.2022. Зауважив, що згідно з Договором ФОП Смаль А.П. як виконавець зобов`язаний був надати ФОП Сукачеву Д.С. як замовнику послуги у строк до 15.08.2020, і відповідно до пункту 4.1 Договору після закінчення надання послуг виконавець протягом 3 (трьох) робочих днів готує та має передати на погодження замовнику два примірники акта приймання-передачі наданих послуг.

В листі також зазначено, що ФОП Смаль А.П. порушив умови договору щодо строків та умов надання послуг, тому ФОП Сукачев Д.С. пред`явив претензію відповідного змісту на поштову адресу відповідача і, не отримавши відповіді про задоволення претензії, вимушений був звернутися до Господарського суду Житомирської області із позовними вимогами про розірвання договору в односторонньому порядку, зобов`язання повернути грошові кошти (137 500,00 грн передоплати) та стягнення штрафних санкцій.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 14.03.2023 у справі № 906/360/22 позов задоволено частково. Стягнуто з ФОП Смаля А.П. на користь ФОП Сукачева Д.С. 16 691,94 грн пені та 27 500,00 грн штрафу за порушення строків виконання робіт, а також 2 481,00 грн судового збору. Суд відмовив у позові в частині розірвання Договору та в частині зобов`язання ФОП Смаля А.П. повернути грошові кошти у розмірі 137 500,00 грн, які були сплачені як передоплата за надання послуг у зв`язку з тим, що суду не були надані належні докази направлення претензії з вимогою розірвати Договір та повернути кошти.

Відповідно до постанови від 30.05.2023 Північно-західний апеляційний господарський суд залишив без задоволення апеляційну скаргу ФОП Сукачева Д.С., та залишив без змін рішення Господарського суду Житомирської області від 14.03.2023 у справі № 906/360/22, яке є чинним та в касаційному порядку не оскаржувалося.

ФОП Сукачев Д.С. 05.07.2023 направив ФОП Смалю А.П. претензію, в якій повідомив останнього про розірвання додаткової угоди № 1 до Договору в односторонньому порядку та вимагав протягом 3-х банківських днів повернути 137 500,00 грн передоплати, а протягом 30 днів з дня отримання претензії розглянути питання розірвання Договору, шляхом складання додаткової угоди № 2 до нього. ФОП Смаль А.П. отримав претензію 14.07.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У відповіді на претензію, ФОП Смаль А.П. повідомив ФОП Сукачева Д.С. про те, що роботи виконані, акт виконаних робіт № 116 від 14.12.2022 направлений йому (замовнику) для підписання, а тому небажання замовника робіт підписати акт за відсутності претензії до якості наданих послуг - не є підставою для розірвання Договору та повернення передоплати.

У зв`язку з відхиленням пропозиції про розірвання договору, ФОП Сукачев Д.С. звернувся з позовом до Господарського суду Житомирської області про розірвання Договору та про зобов`язання ФОП Смаля А.П. повернути 137 500,00 грн передплати відповідно до умов Договору.

У свою чергу, ФОП Смаль А.П. заперечив проти задоволення позову та подав до Господарського суду Житомирської області зустрічну позовну заяву, обґрунтовану тим, що ФОП Смаль А.П. виконав для ФОП Сукачева Д.С. роботи, передбачені умовами Договору, однак акт виконаних робіт № 116 від 14.12.2022 ФОП Сукачев Д.С. відмовився підписати, при цьому жодних зауважень до акту чи виконаних робіт від ФОП Сукачева Д.С. не надходило.

Суди попередніх інстанцій дійшли єдиного висновку про наявність підстав для задоволення первісного позову та, у зв`язку з цим, про відмову у задоволенні зустрічного позову як взаємовиключних з огляду на таке.

За умовами Договору між сторонами виникли підрядні правовідносини, які врегульовані нормами глави 61 ЦК України.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язаний прийняти та оплатити виконану роботу (частина перша статті 837 ЦК України).

Суд першої інстанції зазначив, що із комплексного аналізу положень Договору та додаткової угоди № 1 до нього вбачається, що предметом Договору є саме досягнення результату, яким є програмування відповідачем сайту Інтернет-магазину замовника, який повинен неодноразово використовуватись замовником у своїй діяльності.

Відповідно до частини першої статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно з частинами першою-третьою статті 849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків (частина друга статті 852 ЦК України).

У силу приписів статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частин першої-третьої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

За наслідками розгляду справи суди виснували, що визначальним у цьому спорі є порушення визначеного Договором (у пункті 2.2 додаткової угоди № 1 до Договору сторони визначили, що кінцевий термін виконання робіт становить 15.08.2020. Інший строк виконання робіт сторони не погоджували - доказів такого немає і сторони такого не пояснюють) строку виконання робіт, і таке порушення має місце. При цьому судами враховано, що розробка, верстка та програмування сайту інтернет магазину виконувались у російській системі Bitrix зі значним простроченням - більше ніж через два роки після погодженої дати.

Судами з`ясовано, що про виконання робіт за першим та другим етапом акти не складалися, натомість єдиний акт, який був складений, як стверджує ФОП Смаль А.П. про повне виконання робіт, був направлений ФОП Сукачеву Д.С. лише 15.12.2022 тільки після звернення ФОП Сукачева Д.С. з позовом до суду про розірвання Договору та стягнення 137 500,00 грн передоплати, і такий позов Сукачев Д.С. мотивував значним порушенням строку виконання робіт за Договором.

Сиди також встановили, що:

- в претензії від 05.07.2023 ФОП Сукачев Д.С. зазначив, що розриває в односторонньому порядку додаткову угоду № 1 до Договору по причині невиконання ФОП Смалем А.П. зобов`язань за Договором та додатковій угоді № 1 до нього. По причині невиконання замовником умов Договору станом на 05.07.2023, просив розглянути питання про розірвання Договору шляхом укладення додаткової угоди;

- у відповіді на претензію від 07.07.2023 ФОП Смаль А.П. зазначив про безпідставність розірвання Договору та додаткової угоди № 1 до нього, оскільки роботи були виконані, та направив замовнику для підпису дублікат акта виконаних робіт № 116 від 14.12.2022;

- за спірним Договором виконавець мав доопрацювати належний замовнику сайт та розмістити його на сервері замовника; система Bitrix заборонена але вона може працювати; оскільки замовнику не передавався оновлений сайт, він не мав можливості перевірити обсяг виконаних робіт;

- ФОП Сукачев Д.С. визнав, що роботи по спірному Договору були виконані ФОП Смалем А.П. частково, акт виконаних робіт ФОП Сукачев Д.С. отримав, однак відмовився його підписувати, оскільки на той час замовник втратив інтерес до предмета Договору.

За наведених обставин суди визнали, що внаслідок значного прострочення виконання робіт з розробки, верстки та програмування сайту інтернет магазину замовник втратив інтерес до такого виконання. Врахували доводи ФОП Сукачева Д.С. про те, що за інших умов, до 15.08.2020, сайт міг виконуватись у російській системі Bitrix, тоді як 15.12.2022, коли був складений і направлений ФОП Сукачеву Д.С. акт про повне виконання робіт, такий результат очевидно не відповідав тому, на який розраховував ФОП Сукачев Д.С. Натомість ФОП Сукачев Д.С. заперечує факт доступу до розробленого сайту, і така обставина, за висновками судів, не спростована належними і допустимими доказами відповідно до норм статей 74, 76-77 ГПК України.

Суди виснували, що доказами у цій справі підтверджено значне порушення строків виконання робіт ФОП Смалем А.П. як підрядником, що дозволяє ФОП Сукачеву Д.С. як замовнику, відповідно до норм статті 849, частини третьої статті 612 ЦК України відмовитися від прийняття робіт. При цьому повне виконання робіт ФОП Смалем А.П. також не доведено.

Саме такою обставиною - невиконанням послуги за значного прострочення обумовленого договором терміну - позивач пояснює непідписання надісланого йому 15.12.2022 акта виконаних робіт № 116.

Судами також враховано, що у справі № 906/360/22 судом встановлено обставини прострочення строку виконання робіт з розробки, верстки та програмування сайту Інтернет-магазину https://lascala.ua/, що є преюдиційною обставиною відповідно до статті 75 ГПК України, і доказів про те, що така обставина змінилась - відсутні. Натомість ФОП Смаль А.П. встановлений у справі № 906/360/22 факт прострочення строку виконання робіт з розробки, верстки та програмування сайту Інтернет-магазину https://lascala.ua/ ніяким чином не спростовує, тоді як факт прострочення робіт встановлено і у цій справі.

За таких обставин суди виснували наявність підстав для задоволення заявленого первісного позову. Водночас розірвання Договору виключає задоволення зустрічного позову. Апеляційний суд у цій частині додатково зазначив, що повне виконання робіт ФОП Смалем А.П. як підрядником нічим не доведено і роботи не були передані замовнику, тому відсутні підстави для стягнення заборгованості з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних, пені та штрафу за прострочення розрахунків за Договором.

Натомість ФОП Смаль А.П. не погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій та посилаючись на підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої в статті 287 ГПК України, зазначає про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, зокрема, частини першої статті 631, частини другої статті 651 ЦК України, без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладених у постановах від 09.12.2020 у справі № 199/3846/19, від 07.08.2018 у справі № 910/7981/17, від 18.11.2019 у справі № 910/16750/18.

Верховний Суд, забезпечуючи реалізацію основних засад господарського судочинства закріплених у частини третій статті 2 ГПК України, зокрема, ураховуючи принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, та дотримуючись принципу верховенства права, на підставі встановлених фактичних обставин здійснює перевірку застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Верховний Суд звертає увагу на те, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Касаційне провадження у справі відкрито на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, за змістом якого підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Надаючи оцінку наведеним доводам скаржника щодо неврахування судами попередніх інстанцій правових висновків щодо застосування норм права, а саме частини першої статті 631, частини другої статті 651 ЦК України у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, які наводить скаржник, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтями 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі статтею 599 ЦК України, частиною першою статті 202 ГК України такою умовою є виконання, проведене належним чином. При цьому слід розрізняти припинення безпосередньо дії договору та припинення зобов`язань, визначених ним.

Навіть після припинення дії договору, невиконані стороною зобов`язання за ним залишаються чинними для такої сторони-боржника, і вказана обставина не звільняє останнього від виконання обов`язку протягом того часу, коли існує відповідне зобов`язання.

Так, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 651 ЦК України та частині першій статті 188 ГК України, розірвання договору допускається лише за згодою сторін. Виключенням з цього загального правила є випадки, якщо право на односторонню відмову від договору передбачене договором або законом.

Відповідно до частин другої та третьої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

У статті 653 ЦК України визначені правові наслідки розірвання договору, за змістом якої у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором. Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов`язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже наслідком розірвання договору є припинення зобов`язань, що виникли між сторонами на підставі такого розірваного договору.

Відповідно до сталої та послідовної позиції Верховного Суду розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 07.08.2018 у справі № 910/7981/17 та від 18.11.2019 у справі № 910/16750/18 (на які посилається скаржник), а також від 14.07.2021 у справі № 911/1442/19, від 21.06.2022 зі справи № 911/3276/20 тощо.

Отже, перш ніж розглядати по суті заявлену у справі вимогу про розірвання договору господарському суду належить пересвідчитись (шляхом встановлення відповідних обставин та оцінки пов`язаних з цим доказів зі справи) у чинності такого договору.

При цьому застосування приписів статей 651, 653 ЦК України має універсальний характер незалежно від правової природи правочину, якого стосується спір.

Колегія суддів також зазначає, що відповідно до висновку Верховного Суду щодо застосування статті 849 ЦК України, викладеного у постанові від 16.09.2022 у справі № 913/703/20, право замовника відмовитись від договору, передбачене статтею 849 ЦК України, виникає лише щодо тих договорів, які на момент такої відмови були чинними.

Цей висновок Верховного Суду узгоджується із загальним зазначеним вище висновком про те, що розірвати в судовому порядку можна лише чинний договір.

Згідно зі статтею 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Верховний Суд зазначає про те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 щодо змісту понять "строк договору", "строк виконання зобов`язання" і "термін виконання зобов`язання" відзначила таке:

"29. Поняття "строк договору", "строк виконання зобов`язання" та "термін виконання зобов`язання" згідно з приписами ЦК України мають різний зміст.

30. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

31. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).

32. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).

33. Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.

34. Поняття "строк виконання зобов`язання" і "термін виконання зобов`язання" охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

35. З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання".

Отже, "строк дії договору" та "строк/термін виконання зобов`язання" за своїм юридичним змістом не є тотожними поняттями, та в залежності від умов договору, укладеного між сторонами, останні можуть як співпадати між собою, так і бути відмінними один від одного.

Водночас судами попередніх інстанцій не з`ясовано та не досліджено відповідних обставин чинності спірного Договору на момент звернення до суду з вимогами про розірвання Договору, виходячи з погоджених сторонами умов цього правочину, строків виконання зобов`язань за ним, а також за додатковою угодою № 1 до Договору, від якої (додаткової угоди), як стверджує позивач за первісним позовом, він відмовився в односторонньому порядку, а, відтак, і можливості розірвання Договору в судовому порядку за заявленим первісним позовом.

У цьому контексті Верховний Суд також звертає увагу на не з`ясуванні судами обставин такого розірвання (встановлення факту розірвання додаткової угоди № 1 до Договору в односторонньому порядку ФОП Сукачевим Д.С.). Обставини справи в цій частині відображені судами лише у формі тверджень первісного позивача про це.

Як вбачається з матеріалів справи доводи скаржника щодо припинення чинності Договору станом на момент звернення первісного позивача до суду з цим позовом були покладенні в основу його заперечень проти позовних вимог за первісним позовом щодо розірвання Договору, зазначалися ФОП Смалем А.П., зокрема, у відзиві на первісний позов, апеляційній скарзі на рішення Господарського суду Житомирської області від 31.03.2025, однак залишенні судами обох інстанцій без будь-якої правової оцінки, як у контексті доводів ФОП Смаля А.П. про припинення Договору належним виконанням, так і з огляду на погоджені сторонами у Договорі та додатковій угоді № 1 до нього умови щодо строків чинності цих правочинів / строків виконання сторонами зобов`язань за ними. Відповідні обставини судами не з`ясовані, хоча вони мають істотне значення для правильного вирішення спору в цій справі.

У контексті доводів скаржника, з посиланням на практику Верховного Суду щодо прийняття виконаних робіт/наданих послуг за односторонніми актами, Верховний Суд також звертає увагу на залишення судами попередніх інстанцій без оцінки та належного обґрунтування щодо їх відхилення і доводів скаржника про відсутність заперечень ФОП Сукачева Д.С. як замовника проти направленого йому ФОП Смалем А.П. як виконавцем акта виконаних робіт № 116 від 14.12.2022, а відтак і прийняття виконаних робіт (наданих послуг) за таким актом внаслідок відсутності вмотивованих заперечень замовника, припинення у зв`язку з цим Договору його виконанням зі сторони виконавця.

Судами попередніх інстанцій встановлено обставини того, що ФОП Смаль А.П. надіслав рекомендованим листом ФОП Сукачеву Д.С. акт № 116 від 14.12.2022 про виконання робіт, передбачених Договором та технічну документацію для проєкту "lascala" і направлення такого акта та технічної документації підтверджується накладною № 505 від 15.12.2022 та описом вкладення до накладної № 505.

Водночас, за встановлення таких обставин справи, суди попередніх інстанцій, констатувавши, що докази отримання ФОП Сукачевим Д.С. вищезазначених документів у матеріалах справи відсутні, погодилися із поясненнями ФОП Сукачева Д.С. щодо отримання останнім лише акта надання послуг № 116 від 14.12.2022, без технічної документації, не з`ясувавши при цьому підстав неотримання технічної документації за наявності доказів її направлення рекомендованим листом з описом вкладення.

Попри доводи скаржника про повне виконання робіт (надання послуг) за Договором згідно з актом надання послуг № 116 від 14.12.2022, суди цих обставин фактично не перевірили.

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Верховний Суд також звертає увагу на нез`ясування судами попередніх інстанцій у розгляді цього спору правових підстав з`явлення первісного позову. Так, первісний позов в частині вимог про розірвання Договору обґрунтовано ФОП Сукачевим Д.С. підставами, передбаченими ЦК України для розірвання договору підряду, зокрема, статтями 849, 852 ЦК України.

Однак, з оскаржуваних судових рішень вбачається, що суди попередніх інстанцій задовольнили первісний позов, як із посиланням на положення статті 651 ЦК України (у зв`язку з істотним порушенням умов Договору зі сторони виконавця, внаслідок чого замовник значною мірою позбавився того, на що він розраховував при укладенні Договору), так і з посиланням на приписи статей 849, 852 ЦК України, які встановлюють самостійні правові підстави для відмови від договору підряду та наслідки таких дій.

Верховний Суд звертає увагу, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (частини друга, п`ята статті 236 ГПК України).

Однак, прийняті у цій справі рішення і постанова судів попередніх інстанцій наведеним вимогам у повній мірі не відповідають внаслідок порушення судами норм процесуального права та неповного встановлення обставин справи, які мають істотне значення для вирішення спору. Передчасність висновку судів попередніх інстанцій в частині позовних вимог за первісним позовом про розірвання Договору свідчить і про передчасність задоволенні вимоги про стягнення суми передоплати за Договором як похідної вимоги за первісним позовом, а також відмови у задоволенні зустрічного позову як взаємовиключного із первісним.

За таких обставин доводи скаржника про неврахування судами попередніх інстанцій у прийнятті оскаржуваних рішень правових висновків Верховного Суду, з міркувань, наведених у цій постанові, колегією суддів визнаються обґрунтованими.

Зазначене, свідчить про доведеність визначеної ФОП Смалем А.П. підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України.

Відповідно до частин першої та другої статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з приписами пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Пунктом 1 частини третьої статті 310 ГПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, касаційна скарга ФОП Смаля А.П. підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду у справі підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до Господарського суду Житомирської області.

Під час нового розгляду справи господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з`ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, докази та доводи сторін, в тому числі зазначені у цій постанові, об`єктивно оцінити відповідні докази та доводи, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті і, в залежності від встановленого, прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Оскільки рішення суду першої інстанції і постанова суду апеляційної інстанції підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд, то розподіл судових витрат у справі здійснює господарський суд, який ухвалює рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 310, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Смаля Андрія Петровича задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Житомирської області від 31.03.2025 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2025 у справі № 906/1197/24 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до Господарського суду Житомирської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя Ю. Власов

Суддя І. Колос