РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.09.2025Справа № 910/5263/25
Господарський суд міста Києва в складі: головуючого судді Г.П. Бондаренко-Легких, розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу №910/5263/25.

За позовом Акціонерного товариства «Київгаз» (01103, м. Київ, вул. Михайла Бойчука, буд 4-б)

До Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІАЛ І КО» (03067, м. Київ, вул. Гарматна, буд. 8)

про стягнення 35 062, 80 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Київгаз» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІАЛ І КО» про стягнення 35 062, 80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем за результатами перевірки комерційного ВОГ на об`єкті споживача встановлено пропущення з вини споживача строків чергової перевірки усіх ЗВТ у складі комерційного ВОГ.

У зв`язку з тим, що споживач пропустив строк періодичної перевірки лічильників газу, позивач нарахував споживачу вартість не облікованого об`єму природного газу за період з 06.11.2020 по 23.11.2020 у розмірі 35 062, 80 грн.

Відповідач в добровільному порядку не сплатив на користь позивача компенсації вартості необлікового об`єму природного газу, відтак, позивач просить стягнути з відповідача 35 062, 80 грн в судовому порядку.

01.05.2025 Господарський суд міста Києва, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, про що постановив відповідну ухвалу та встановив позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали від 01.05.2025 для усунення недоліків позовної заяви.

05.05.2025 через відділ канцелярії суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, якою позивач усунув недоліки, встановлені ухвалою суду від 01.05.2025.

14.05.2025 суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, в якій вирішив розгляд справи №910/5263/25 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно з частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до частини 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

І. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2498 від 30.05.2015 затверджено Типовий договір розподілу природного газу та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1384/27829, згідно пункту 1.1. якого цей договір є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Операторам ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Згідно пункту 1.3. Типового договору, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначний строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплати рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІАЛ І КО» як споживач (відповідач) на підставі заяви-приєднання №222308 приєдналось до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) та присвоєно персональний ЕІС-код: 56ХО000153М4К00С.

Оператором ГРМ, згідно заяви-приєднання є Публічне акціонерне товариство «Київгаз» (на сьогоднішній день Акціонерного товариство «Київгаз»).

Адреса об`єкта (точки комерційного обліку): вулиця Гарматна, будинок 8.

На об`єкті споживача встановлено газове обладнання - котел газовий «КГБ-100», 2 шт. та встановлений комерційний вузол обліку у складі ЗВТ:

- лічильник газу G-10 зав.№9012749;

- лічильник газу G-10 зав.№9025962.

Відповідно до пункту 12.7. Типового договору, складений сторонами акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно з підписаним акту розмежування, на балансі відповідача знаходяться усе газове обладнання (у тому числі два газових лічильника у складі комерційного ВОГ).

В розділі «Експлуатаційна відповідальність» акту розмежування відповідач взяв на себе зобов`язання відповідати за експлуатацію газових мереж та їх складових, забезпечувати їх належну експлуатацію згідно з чинним законодавством, зокрема Правилами безпеки систем газопостачання та Кодексом газорозподільних систем.

Так, споживач в особі директора ТОВ «ВІАЛ І КО» звернувся до оператора ГРМ з листом вих.№39 від 25.11.2020, в якому просив останнього направити працівників для опломбування побутових газових лічильників, у зв`язку з повіркою.

За результатами перевірки 23.11.2020 комерційного ВОГ, а саме лічильника газу G-10 зав.№9012749 та зав.№9025962 було встановлено порушення підпункту 4 пункту 2 Глави 2 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем з вини відповідача - пропущення строку періодичної повірки вказаних лічильників газу (строк повірки щодо кожного закінчився 05.11.2020), про що складено акт про порушення №392 та акт перевірки №І-23-11/1.

Позивач зазначає, що складені акти були підписані представником відповідача без зауважень, по одному примірнику кожного акту на місці їх складання вручено представнику відповідача.

Акт про порушення №392 від 23.11.2020 був розглянутий 10.12.2020 на засіданні постійно діючої комісії з розгляду актів про порушення та прийнято рішення, яке оформлено протоколом №4/10-12/392 щодо задоволення значеного акта в повному обсязі.

На підставі рішення комісії та пункту 11 Глави 5 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, позивачем складено акт-розрахунок №4/10-12/392 від 15.12.2020 компенсації не облікового об`єму природного газу і його вартості за розрахунковий період з 07:00 год. 06.11.2020 по 07:00 год. 23.11.2020, який склав 4 794, 00 м3 на загальну суму 35 062, 80 грн з ПДВ.

У відповідності до пункту 12 Глави 5 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, позивач направив відповідачу засобами поштового зв`язку лист вих.№390/20 від 08.02.2021 з рахунком на оплату №4/10-12/392 від 15.12.2020.

Однак, відповідач не здійснив оплату не облікового об`єму природного газу.

В подальшому, позивач засобами поштового зв`язку надіслав відповідачу вимогу вих.№471/09-3 від 17.02.2022 до якої долучив рахунок №4/10-12/392 від 15.12.2020 та в якій вимагав здійснити оплату компенсації вартості необлікованого об`єму природного газу.

Проте, вищезазначена вимога залишене відповідачем без відповіді та без виконання.

З огляду на зазначені обставини, позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку компенсацію вартості необлікованого об`єму природного газу за період з 06.11.2020 по 23.11.2020 у розмірі 35 062, 80 грн.

ІI. Предмет та підстави позову.

Предметом позову у справі є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього 35 062, 80 грн.

Юридичними підставами позову є приписи Кодексу газорозподільних систем та Закону України «Про ринок природного газу».

Фактичними підставами позову є здійснення з вини відповідача порушення, а саме пропущення строку періодичної перевірки ВОГ, у зв`язку з чим позивач здійснив розрахунок компенсації не облікового об`єму природного газу, яку відповідач не оплатив.

III. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач з власної вини в листопаді 2020 року

пропустив строк періодичної повірки ВОГ, у зв`язку з чим позивач нарахував відповідачу вартість компенсації за споживання необлікованого об`єму природного газу, але відповідач в не здійснив оплати в добровільному порядку.

IV. Обґрунтування вирішення спору за наявними матеріалами справи.

У зв`язку з відсутністю у відповідача зареєстрованого електронного кабінету в ЄСІТС та з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 14.05.2025 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, а саме: м. Київ, вул. Гарматна, буд. 8.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи повернення поштового відправлення, ухвала суду від 14.05.2025 була повернена до Господарського суду міста Києва 09.06.2025 з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно із частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Зі змісту пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали.

Також у відповідності до частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 у справі №902/1025/19 Верховний Суд звернув увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Окрім цього, в ухвалі від 14.05.2025 суд повідомив відповідача, що у відповідності до статті 6 та статті 42 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України № 3200-ХІ, що введений в дію 18.10.2023 відповідач зобов`язаний зареєструвати «Електронний кабінет» в ЄСІТС.

Однак, відповідач не виконав обов`язок, який передбачений частиною 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України щодо реєстрації «Електронного кабінету» в ЄСІТС.

Суд також зазначає, що у відповідності до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень (частина 2 статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Згідно із частиною 1 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

З урахуванням наведеного відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2025 у справі №910/5263/25 у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідач правом на подання відзиву в даній справі не скористався.

Приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи викладене вище, судом було вжито усіх належних заходів, щодо повідомлення відповідача про розгляд справи №910/5263/25, відтак, останній вважається повідомленим про розгляд справи належним чином, втім відзив або заяву про продовження/поновлення строку для його подання до суду не подав, а відтак, відповідач не скористався наданим йому правом на подання відзиву, з огляду на що суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

V. Оцінка судом доказів та висновки суду.

З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- чи підтверджується наявними в матеріалах справи доказами прострочення відповідачем строку періодичної повірки ВОГ?

- чи правомірно позивач нарахував відповідачу суму вартості компенсації за споживання необлікованого об`єму природного газу?

- чи дійсно відповідач не здійснив оплату компенсації за споживання необлікованого об`єму природного газу?

- чи є позовні вимоги позивача обґрунтованими, а відтак, чи підлягають задоволенню?

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (частина 1, пункт 2 частини 2 стаття 11 Цивільного кодексу України).

Розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами (частина 1 стаття 40 Закону України «Про ринок природного газу»).

Договір розподілу природного газу - правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу (пункт 4 Глава 1 Розділ І Кодексу газорозподільних систем).

Згідно пунктів 3, 4, 7 Глави 1 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем:

- договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу;

- договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному вебсайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору;

- фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Як підтверджено матеріалами справи, між сторонами, а саме позивачем, як Оператором ГРМ та відповідачем, як споживачем в порядку статтей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України укладено публічний договір приєднання щодо розподілу природного газу на підставі заяви-приєднання №222308 від відповідача, у зв`язку з чим відповідачу був присвоєний персональний ЕІС-код: 56ХО000153М4К00С.

Вищезазначений публічний договір, який є Типовим договором розподілу природного газу (з подальшими змінами) в свою чергу затверджений постановою НКРЕКП №2498 від 30.05.2015.

Вузол обліку природного газу/вузол обліку/ВОГ - сукупність засобів вимірювальної техніки, зокрема лічильник газу або звужуючий пристрій, та допоміжних засобів, призначених для вимірювання, реєстрації результатів вимірювання та розрахунків об`єму природного газу, зведених до стандартних умов, визначених законодавством. Комерційний вузол обліку/комерційний ВОГ - вузол обліку природного газу, організований відповідно до вимог цього Кодексу для комерційного обліку природного газу при визначенні об`єму (обсягу) передачі та розподілу (споживання/постачання) природного газу в точці комерційного обліку. Засіб вимірювальної техніки/ЗВТ - технічний засіб, включаючи лічильник газу, який застосовується під час вимірювань і має нормовані метрологічні характеристики. Лічильник газу - засіб вимірювальної техніки, який використовується для вимірювання, запам`ятовування та відображення об`єму (обсягу) природного газу, що проходить через нього, та є складовою комерційного (дублюючого) вузла обліку. Повірка лічильника газу - встановлення придатності до застосування лічильника газу на підставі результатів контролю його метрологічних характеристик, що здійснюється в установленому законодавством порядку (пункт 4 Глава 1 Розділ І Кодексу газорозподільних систем).

Так, згідно заяви-приєднання №222308, точка комерційного обліку споживача знаходиться на вулиці Гарматній, будинок 8 (місто Київ). На об`єкті встановлено газове обладнання, а саме 2 шт. газових котлів «КГБ-100» та встановлені комерційні вузли обліку у складі ЗВТ: (1) лічильник газу G-10 зав.№9012749; (2) лічильник газу G-10 зав.№9025962.

Власники ЗВТ, що є елементами комерційних ВОГ, зобов`язані забезпечити належний контроль за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та організацію проведення їх періодичної повірки. Здійснення періодичної повірки ЗВТ забезпечується власником ЗВТ за власний рахунок (пункт 1 Глава 7 Розділ Х Кодексу газорозподільних систем).

Для належної організації періодичної повірки власних ЗВТ, що входять до складу комерційного ВОГ, споживач повинен: 1) завчасно (до дати прострочення періодичної повірки) направити Оператору ГРМ письмове повідомлення (зразок якого Оператор ГРМ має опублікувати на своєму вебсайті) про дату та час демонтажу ЗВТ на повірку (або його повірку на місці установки) та необхідність забезпечення представником Оператора ГРМ розпломбування ЗВТ. Звернення має бути направлене не пізніше десяти робочих днів до запланованої дати; 2) забезпечити на дату демонтажу ЗВТ на повірку (або його повірку на місці встановлення) доступ представникам Оператора ГРМ до ЗВТ для його розпломбування та складання відповідного акта розпломбування; 3) у разі якщо повірка ЗВТ буде здійснюватися не на місці його встановлення, забезпечити за власний рахунок демонтаж/монтаж ЗВТ, його транспортування та державну повірку. Про дату і час встановлення повіреного ЗВТ споживач завчасно має письмово повідомити Оператора ГРМ та забезпечити присутність представника Оператора ГРМ під час монтажу повіреного ЗВТ (пункт 2 Глава 7 Розділ Х Кодексу газорозподільних систем).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач в особі директора направив позивачу лист вих.№39 від 25.11.2020, в якому просив останнього направити працівників АТ «Київгаз» для опломбування побутових газових лічильників, у зв`язку з повіркою.

Оператор ГРМ під час введення комерційного ВОГ в експлуатацію або під час його експлуатації має право встановлювати власні охоронні пломби на елементах та складових комерційного ВОГ, а також на запірній арматурі обвідних ліній, фланцевих з`єднаннях перед комерційним ВОГ та після нього, а також на інших пристроях і місцях для унеможливлення несанкціонованого втручання в роботу складових комерційного ВОГ або несанкціонованого відбору природного газу. Пломбування комерційного ВОГ та його складових проводиться пломбами Оператора ГРМ в місцях, передбачених проєктом, паспортами заводів-виробників ЗВТ, та в місцях, де можливе несанкціоноване втручання в роботу складових комерційного ВОГ або несанкціонований відбір природного газу (пункт 2 Глава 5 Розділ Х Кодексу газорозподільних систем).

Правопорушеннями на ринку природного газу зокрема є використання приладів обліку природного газу, не повірених або не атестованих в установленому порядку (пункт 5 частина 2 стаття 59 Закону України «Про ринок природного газу»).

До порушень, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу, належать: пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим (підпункт 4 пункт 2 Глава 2 Розділ ХІ Кодексу газорозподільних систем).

У разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 21 до цього Кодексу (пункт 1 Глава 5 Розділ ХІ Кодексу газорозподільних систем).

Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень (пункт 2, 3 Глава 5 Розділ ХІ Кодексу газорозподільних систем).

23.11.2020 позивач здійснив перевірку вузла обліку газу G-10 зав.№9012749 та G-10 зав.№9025962 на об`єкті споживачу, у зв`язку з чим складений акт №І-23-11/1.

Крім того, за результатами перевірки працівниками позивача встановлено факт порушення зі сторони відповідача, а саме пропущення строку періодичної повірки ЗВТ, оскільки строк повірки закінчився 05.11.2020, про що позивачем складено акт про порушення №392 від 23.11.2020.

З актом про порушення №392 від 23.11.2020 та актом перевірки ВОГ №І-23-11/1 від 23.11.2020 ознайомився представник відповідача та підписав їх без зауважень і заперечень.

На дату складання акта про порушення представник Оператора ГРМ забезпечує усунення виявленого порушення, про що в акті про порушення робиться відповідний запис. У разі неможливості усунути порушення на дату складання акта про порушення (відсутні відповідні засоби чи повноваження) представник Оператора ГРМ робить відповідний запис в акті про порушення та надалі забезпечує контроль за усуненням порушення, що підтверджується окремо складеним актом про усунення порушення (пункт 7 Глава 5 Розділ ХІ Кодексу газорозподільних систем).

В пункті 4 акту №392 від 23.11.2020 (відмітка про усунення порушення на дату складання акту) вказано: «лічильники газу розпломбовано для направлення на ДП».

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено Оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу»). При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії) (пункт 8 Глава 5 Розділ ХІ Кодексу газорозподільних систем).

В акті №392 від 23.11.2020 відповідач був повідомлений, що комісія Оператора ГРМ з розгляду вказаного акту буде проводити засідання 10.12.2020 о 09:50 за адресою: м. Київ, вул. Руслана Лужевського, 18 та вказаний контактний номер телефону.

Споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи. У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі (пункт 10 Глава 5 Розділ ХІ Кодексу газорозподільних систем).

За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості (пункт 11 Глава 5 Розділ ХІ Кодексу газорозподільних систем).

Акт про порушення №392 від 23.11.2020 був розглянутий 10.12.2020 на засіданні постійно діючої комісії з розгляду актів про порушення та задоволений повністю. Рішення оформлено протоколом №4/10-12/392 від 10.12.2020. З вказаного протоколу вбачається, що уповноважена особа споживача (відповідача) на засідання комісії не прибула.

У разі пропущення терміну періодичної повірки ЗВТ з вини споживача (незабезпечення належної організації повірки власних ЗВТ або недопуск до ЗВТ представників Оператора ГРМ) обсяг спожитого природного газу через комерційний ВОГ, елементом якого є ЗВТ з пропущеним терміном повірки, розраховується відповідно до вимог розділу ХІ цього Кодексу (пункт 8 Глава 7 Розділ Х Кодексу газорозподільних систем).

У разі виявлення Оператором ГРМ пропущення строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача, несправності лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску), що сталася внаслідок його пошкодження або позаштатного режиму роботи, за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ перерахунок об`єму розподіленого (спожитого) природного газу проводиться з урахуванням такого: при визначенні лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску) непридатними до застосування за результатами позачергової або експертної повірки, а також при пропущенні строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача об`єм переданого (прийнятого) газу розраховується за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання - перерахунок проводиться за період з дати виходу з ладу ЗВТ (з дати початку прострочення періодичної повірки) до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ. У разі якщо дату виходу з ладу ЗВТ неможливо достовірно визначити, перерахунок проводять з початку розрахункового періоду до дати встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ (пункт 4 Глава 4 Розділ ХІ Кодексу газорозподільних систем).

На підставі вищезазначеного рішення комісії та приписів пункту 11 Глави 5 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем позивачем складено акт-розрахунок №4/10-12/392 від 15.12.2020 з додатками, згідно якого відповідач за спожив не облікованого об`єму природного газу за період з 07:00 год. 06.11.2020 по 07:00 год. 23.11.2020 в об`ємі 4 794, 00 м3, що в грошовому виразі становить 35 062, 80 грн з ПДВ.

Верховний Суд в постанові від 11.04.2024 у справі №910/4481/18 зазначив, що нарахування вартості не облікованого об`єму природного газу, здійснене оператором ГРМ, є ні збитками у розумінні законодавства, яке регулює правовідносини у сфері ринку природного газу, ані оперативно-господарською санкцією в розумінні господарського законодавства, а є платою за поставлений природний газ.

Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. Якщо об`єм та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу буде оскаржуватися споживачем (несанкціонованим споживачем) у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою (пункт 12 Глава 5 Розділ ХІ Кодексу газорозподільних систем).

Позивач долучив до матеріалів справи рахунок на оплату №4/10-12/392 від 15.12.2020 на суму 35 062, 80 грн, який за твердженнями позивача був направлений відповідачу листом вих.№390/20 від 08.02.2021.

Проте, позивач не надав до матеріалів справи докази направлення відповідачу листа вих.№390/20 від 08.02.2021 з рахунком №4/10-12/392 від 15.12.2020. Однак позивач надав до матеріалів справи докази направлення відповідачу листа-вимоги вих.№471/09-3 від 17.02.2022, до якої був доданий рахунок №4/10-12/392 від 15.12.2020.

Водночас, відповідач в установленому порядку та строки рахунок №4/10-12/392 від 15.12.2020 не оплатив та не вжив заходів до врегулювання порядку та умов оплати рахунку.

Окрім цього, матеріали справи не містять доказів, що відповідач оскаржував в судовому порядку об`єм та/або вартість необлікованого (донарахованого) позивачем природного газу.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 стаття 74, частина 1 стаття 73 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 стаття 77, частина 1 стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (стаття 129 Конституції України).

Суд зазначає, що статтею 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 вказаного кодексу.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 1-4 стаття 13 Господарського процесуального кодексу України).

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.01.2021 по справі № 922/51/20).

Суд констатує, що відповідач не надав до матеріалів справи будь-яких належних та допустимих доказів, які в свою чергу могли спростувати доводи, мотиви та аргументи позивача.

Крім того, відповідач не надав докази здійснення оплати компенсації за споживання необлікованого об`єму природного газу у розмірі 35 062, 80 грн.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що правильний розрахунок вартості послуг постачання природного газу є достатнім доказом для визначення вартості необлікованого природного газу, а доведені в судовому порядку порушення Кодексу газорозподільних систем є підставою для задоволення позовних вимог про стягнення вартості донарахованого об`єму природного газу.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача нарахування (донарахування) вартості обсягів спожитого природного газу в розмірі 35 062, 80 грн, розраховані позивачем вірно і підлягають задоволенню.

VI. Розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, суд покладає судовий збір за подання позовної заяви на відповідача.

Заяв та клопотань щодо розподілу інших судових витрат від позивача не надходило.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 73-77, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства «Київгаз» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІАЛ І КО» про стягнення 35 062, 80 грн - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІАЛ І КО» (03067, м. Київ, вул. Гарматна, буд. 8; ідентифікаційний код: 41130164) на користь Акціонерного товариства «Київгаз» (01103, м. Київ, вул. Михайла Бойчука, буд 4-б; ідентифікаційний код: 03346331) борг у розмірі 35 062 (тридцять п`ять тисяч шістдесят дві) грн 80 коп. та судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких