ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2025 р. Справа №910/14545/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

секретар судового засідання Ярітенко О.В.

представники сторін у судове засідання не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авест Буд"

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2025 (повний текст складено 01.07.2025)

у справі №910/14545/24 (суддя Усатенко І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авест Буд"

до Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району"

про стягнення 109 486,32 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Авест Буд" (далі Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району" (далі Підприємство) про стягнення 109 486,32 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.05.2025 у справі №910/14545/24 позов задоволено.

Стягнуто з Підприємства на користь Товариства 109 486,32 грн основного боргу, 2 422,40 грн витрат по сплаті судового збору.

18.05.2025, через систему "Електронний суд", позивачем подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу в сумі 9 500,00 грн.

25.06.2025, через систему "Електронний суд", відповідачем подані заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 26.06.2025 у справі №910/14545/24 у задоволенні заяви Товариства про стягнення витрат на правничу допомогу відмовлено.

Суд першої інстанції при ухвалені додаткового рішення виходив з того, що позивачем не надано доказів у підтвердження вартості правової допомоги та її обсягу у справі №910/14545/24, у разі якщо така надавалась.

Не погоджуючись з додатковим рішенням місцевого господарського суду, Товариство звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2025 у справі №910/14545/24 та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з Підприємства 9 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що додаткове рішення місцевого господарського суду є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник вважає, що помилка у номері справи є технічною та не впливає на належність доказів. Також, на переконання позивача, суд першої інстанції не дотримався положень частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).

Крім того, до апеляційної скарги долучено новий доказ акт приймання-передачі наданих послуг від 16.05.2025 до договору про надання правової допомоги від 01.11.2024 №ПД-014.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2025 апеляційну скаргу Товариств у справі №910/14545/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Сітайло Л.Г., судді: Буравльов С.І., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2025 у справі №910/14545/24. Розгляд апеляційної скарги призначено на 17.09.2025. Витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/14545/24. Сторонам встановлено строк на подання відзиву, заяв, пояснень, клопотань, заперечень до 30.07.2025.

Відповідач, у порядку статті 263 ГПК України, своїм правом не скористався, до Північного апеляційного господарського суду відзиву на апеляційну скаргу не подав.

31.07.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/14545/24.

Сторони своїх представників в судове засідання не направили, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином у встановленому чинними законодавством порядку.

Згідно з частинами 3, 8 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.

Таким чином, учасники справи повідомлені судом апеляційної інстанції про дату, час та місце проведення судового засідання апеляційним господарським судом. При цьому, явка обов`язковою не визнавалась, а тому справа №910/14545/24 розглядається за їх відсутності.

Щодо долученого позивачем до апеляційної скарги додаткового доказу (акта приймання-передачі наданих послуг від 16.05.2025) колегія суддів зазначає таке.

За змістом частини 3 статті 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Отже, з метою забезпечення своєчасного розгляду справ і правової визначеності, унеможливлення зловживання процесуальними правами та підвищення ефективності судочинства в цілому, чинним ГПК України встановлено точний порядок та присічні строки вчинення процесуальних дій, визначено стадії судового процесу, запроваджено розумні обмеження, у тому числі щодо подання доказів.

Так, з аналізу наведених вище норм вбачається, що суд апеляційної інстанції може прийняти до розгляду докази, які не були подані стороною до суду першої інстанції, лише у виняткових випадках за умови, якщо учасник справи доведе, що з об`єктивних, незалежних від нього причин не мав можливості подати їх до суду першої інстанції.

Разом з тим, подаючи одночасно з апеляційною скаргою додатковий доказ, скаржником взагалі не заявлено клопотання про прийняття його до розгляду судом апеляційної інстанції з обґрунтуванням об`єктивності та поважності причин, які унеможливили їх подання до суду першої інстанції.

Відсутність вказаного клопотання сторони сама по собі виключає можливість вирішення питання та прийняття судом апеляційної інстанції до розгляду додаткових доказів, у порядку статті 269 ГПК України.

Враховуючи викладене та виходячи з положень статей 80, 269 ГПК України, у колегії суддів відсутні підстави приймати до розгляду поданий позивачем до суду апеляційної інстанції додатковий доказ.

Розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом, згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

01.11.2024 між Адвокатським бюро "Калачик та партнери" (адвокат) та Товариством (клієнт) укладено договір про надання правової допомоги №ПД-014, згідно з пунктом 1.1 якого адвокат бере на себе зобов`язання надати правову допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим договором з дотриманням правил адвокатської етики, а клієнт зобов`язаний сплатити гонорар у порядку та строки обумовлені сторонами, відповідно до умов договору суму гонорару, визначену в акті прийому-передачі надання послуг, який є невід`ємною частиною цього договору.

За правову допомогу, передбачену договором, клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар) визначену актом/актами приймання-передачі наданих послуг, відповідно до цього договору (пункт 4.1 договору).

Отже, як вірно встановлено судом першої інстанції, договір від 01.11.2024 №ПД-014 про надання правової допомоги має загальний характер та передбачає надання правової допомоги адвокатом Товариству без будь-якої прив`язки конкретно до справи №91014545/24.

Як доказ надання правової допомоги у справі №910/14545/24 позивач надав акт приймання-передачі надання послуг від 16.05.2025 до договору про надання правової допомоги від 01.11.2024 №ПД-014.

Відповідно до наведеного акта адвокат надав, а клієнт прийняв наступні послуги:

- усна консультація 750,00 грн (0,5 год);

- підготовка позовної заяви 3 750,00 грн (2,5 год);

- підготовка відповіді на відзив на позовну заяву у справі №910/14862/24 3 000,00 грн (2 год);

- участь у судовому засіданні в режимі ВКЗ у справі №910/14862/24 2 000,00 грн (2 год).

Вартість послуг за вказаним актом загалом становить 9 500,00 грн.

В підтвердження обставин сплати позивачем адвокату грошових коштів до матеріалів справи долучено квитанцію до прибуткового касового ордеру від 16.05.2025 №77, згідно з якою адвокатом прийнято від Товариства грошові кошти в сумі 9 500,00 на підставі договору від 01.11.2024 №ПД-014.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що поданими суду доказами підтверджено оплату позивачем адвокату грошових коштів у сумі 9 500,00 грн за договором від 01.11.2024, №ПД-014 без будь-якої прив`язки до справи.

Позивач долученим до матеріалів справи актом від 16.05.2024 підтвердив надання йому послуг за договором від 01.11.2024 №ПД-014 у справі №910/14862/24.

Отже, доказів, в підтвердження надання адвокатом послуг позивачу у справі №910/14545/24 надано не було, як і не надано доказів в підтвердження вартості правової допомоги та її обсягу у даній справі, у разі якщо така надавалась.

Згідно з частиною 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Враховуючи викладене вище, судова колегія вважає вірними висновки місцевого господарського суду, що позивач не надав доказів надання йому правової допомоги у справі №910/14545/24, її обсягу та вартості, а отже відсутні підстави для покладення на відповідача витрат на правову допомогу у сумі 9 500,00 грн.

На переконання колегії суддів, місцевий господарський суд, ухвалюючи спірне додаткове рішення, дійшов обґрунтованого висновку про відмову задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу та стягнення з позивача на користь відповідача 9 500,00 грн.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі статтями 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний господарський суд вважає, що додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2025 у справі №910/14545/24 ухвалено з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства не підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат, у зв`язку з розглядом апеляційної скарги судом не здійснюється, оскільки позивачем оскаржено додаткове рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат. Натомість, сплата судового збору за подання апеляційної скарги на додаткове рішення Законом України "Про судовий збір" не передбачена.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авест Буд" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2025 у справі №910/14545/24 залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2025 у справі №910/14545/24 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/14545/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 25.09.2025.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран