РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2025Справа № 910/6560/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Ремдорбуд" Донецької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний комплекс-МК" м. Києва

про стягнення боргу, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання, ціна позову 1320423,36 грн.,

Суддя Паламар П.І.

Без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

СУТЬ СПОРУ :

у травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер Ремдорбуд" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що всупереч умов укладеного між ним та відповідачем договору про надання поворотної фінансової допомоги № 01/11-2021 від 5 листопада 2021 р. останній в установлений строк надані грошові кошти не повернув, заборгувавши йому 1000000 грн.

З цих підстав позивач просив задовольнити позов, стягнути з відповідача на свою користь 1000000 грн. боргу, 244149,39 грн. борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення, 76273,97 грн. три проценти річних з простроченої суми, а також понесені ним по справі судові витрати, у т.ч. 43000 грн. з попереднього розрахунку витрат по оплаті послуг адвоката.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечував, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність заявлених вимог.

Вказував, що додатковими угодами №№ 1 від 3 жовтня 2022 р. та 2 від 3 листопада 2023 р. строк повернення позики був змінений спочатку до 4 листопада 2023 р., а згодом до 2 листопада 2024 р., через що заявлений позивачем період прострочення визначений невірно.

Крім того, через застосування санкцій з подальшим припиненням діяльності АТ "Сбербанк", в якому був відкритий рахунок позивача, виконання ним обов`язку з повернення коштів було неможливим.

Лише після відкриття провадження у даній справі позивач надав йому банківські реквізити для перерахування (повернення) наданих коштів, після чого він самостійно повернув частину заявленої до стягнення суми боргу у розмірі 31000 грн.

Також посилався на неправомірність вимог про стягнення сум за прострочення виконання грошового зобов`язання на підставі ст. 625 ЦК України, через звільнення від такого виду відповідальності на підставі п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що провадження у справі в частині вимог про стягнення 31000 грн. боргу слід закрити, позов в іншій частині підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 5 листопада 2021 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № 01/11-2021, згідно з умовами якого позивач (позикодавець) надає відповідачу (позичальнику) поворотну фінансову допомогу в національній валюті України у розмірі 1000000 грн., а останній - повернути позику в установлений договором строк.

Згідно п. 2.3. договору поворотна фінансова допомога надається строком до 5 листопада 2022 р., та підлягає поверненню позичальником у цей строк позикодавцю.

Указані обставини підтверджується наявними у матеріалах справи копіями вищезазначених договору, додаткових угод.

Таким чином, між сторонами виникли відносини з договору , за яким позивач передає у власність відповідачеві грошові кошти, а останній зобов`язується повернути першому таку ж суму грошових коштів.

За своєю правовою природою такий договір є договором позики, відносини за яким врегульовані §1 гл. 71 ЦК України.

За абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1). Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором (ч. 2). Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3).

Відповідно до умов п. 4.1. договору сторони встановили строк його дії з моменту підписання до 5 листопада 2022 р., але в будь-якому разі невиконані зобов`язання сторін залишаються чинними до їх повного виконання.

Додатковими угодами №№ №№ 1 від 3 жовтня 2022 р., 2 від 3 листопада 2023 р. до договору строк дії договору було продовжено відповідно до 4 листопада 2023 р., до 2 листопада 2024 р., а в частині виконання зобов`язань - до повного їх виконання.

Згідно п. 1.4. зазначених додаткових угод решта умов договору про надання поворотної фінансової допомоги № 01/11-2021 від 5 листопада 2021 р. залишаються без змін.

Таким чином, вчинені вищевказаними додатковими угодами зміни до спірного договору не стосувалися строку повернення позики, передбаченого п. 2.3 договору.

Посилання відповідача з цього приводу суперечать змісту спірного договору та змін до нього, тому є необгрунтованими.

Поясненнями сторін, викладеними в їх заявах по суті спору, наявними в матеріалах справи банківською випискою з рахунку позивача за період 16-17 листопада 2021 р., платіжними інструкціями №№ 21 від 7 липня 2025 р., 9 від 13 червня 2025 р. стверджується факт перерахування позивачем суми позики за спірним договором у загальному розмірі 1000000 грн., а також повернення відповідачем частини позики у розмірі 31000 грн. після звернення позивача в суд з цим позовом.

Доказів повернення відповідачем усієї суми позики суду не надано.

За змістом п. 2.2 договору про надання поворотної фінансової допомоги повернення позики передбачено здійснити шляхом зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця.

Таким згідно умов цього договору був рахунок позивача в АТ "Сбербанк" МФО 320627.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України № 91-рш/БТ "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк", та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 181 від 25 лютого 2022 р. "Про початок процедури ліквідації АТ "МР Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку" до часу настання строку повернення позики за спірним договором було відкликано банківську ліцензію Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" (правонаступника АТ "Сбербанк") та розпочато його ліквідацію.

Ці обставини є загальновідомими, не заперечуються сторонами, тому в силу ч. 3 ст. 75 ГПК України не підлягають доказуванню.

Отже, на час настання строку повернення позики зарахування її на обумовлений договором банківський рахунок позивача було неможливим.

Доказів повідомлення позивачем відповідача про наявність у нього іншого банківського рахунку суду не надано.

Проте наявність таких обставин не звільняє позичальника від обов`язку повернути позику у визначений строк.

Зокрема, за наявності ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку в силу вимог п. 2. ч. 1 ст. 537 ЦК України відповідач був вправі виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього грошей у депозит нотаріуса, нотаріальної контори або на рахунок ескроу.

Посилання відповідача у цій частині також безпідставні, оскільки суперечать положенням законодавства про виконання зобов`язання.

Оскільки до 5 листопада 2022 р. одержана відповідачем сума позики повернута не була, позивач набув право звернутися в суд з указаним позовом про її повернення.

Враховуючи, що заявлена до стягнення сума боргу у розмірі 31000 грн. відповідачем сплачена після звернення позивача в суд з указаним позовом, предмет спору в цій частині між сторонами відсутній, то провадження у справі в частині вимог про стягнення 31000 грн. боргу відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України підлягає закриттю.

Докази належного повернення усієї суми позики відсутні.

За таких обставин з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.ст. 622 ЦК України підлягає стягненню 969000 грн. боргу.

Згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Враховуючи вищенаведене, вимоги про стягнення 244149,39 грн. збитків внаслідок інфляції, 76273,97 грн. трьох процентів річних з простроченої суми задоволенню не підлягають.

Питання відшкодування витрат по оплаті правової допомоги адвоката підлягає вирішенню в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Оскільки провадження у справі в частині вимог про стягнення 31000 грн. закрито, в іншій частині позов задоволено частково, понесені по справі судові витрати, стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру правомірно заявлених та задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

провадження у справі № 910/6560/25 в частині вимог про стягнення 31000 грн. боргу закрити.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Ремдорбуд" м. Києва в іншій частині задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний комплекс-МК" (04107, м. Київ, вул. Багговутівська, 8/10, код 32856504) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Ремдорбуд" (84205, Донецька область, Краматорський район, м. Дружківка, вул. Авіаційна, 82, код 40525496) 969000 грн. боргу, 11628 грн. витрат по оплаті судового збору.

У позові в іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар