УХВАЛА

м. Київ

25.09.2025Справа № 910/11855/25

Господарський суд міста Києва в складі судді Андреїшиної І.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Печерські схили" ("Драгомирова - 4")

про визнання недійсними рішень загальних зборів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Печерські схили" ("Драгомирова - 4"), в якому просить: визнати недійсними рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Печерські схили" ("Драгомирова - 4") в частині затвердження кошторисів та розмірів тарифу, оформлених протоколами: № 5 від 13.02.2018, № 7 від 23.01.2019, № 8 від 23.01.2020 та № 10 від 25.01.2021.

22.09.2025 позивачем через відділ діловодства суду подано клопотання про зменшення розміру судового збору за подання позовної заяви та захист конфіденційної інформації, заяву про обґрунтування позовних вимог, заяву щодо виконання позивачем ст. 162, 164 ГПК України та клопотання про витребування доказів.

Разом з тим, дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд зазначає, що позовну заяву подано без додержання вимог ст. 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, також суд дійшов висновку, що заяву слід залишити без руху та надати заявнику час для усунення недоліків, встановлених при подані заяви, виходячи з наступного.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 N R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Так, згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами статей 1, 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Як встановлено статтею 4 вказаного Закону України, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з поданого позову, позивачем заявлено чотири вимоги немайнового характеру, зокрема, про визнання недійсними рішень загальних зборів, оформлених різними протоколами, у зв`язку з чим позивачем мав бути сплачений судовий збір у розмірі 12 112,00 грн відповідно до вимог ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Згідно з ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

В наведеній нормі Закону встановлено чіткий обмежений перелік умов, за наявності яких суд має право, а не обов`язок, відстрочити або розстрочити сплату судового збору.

Обґрунтовуючи клопотання про зменшення розміру сплати судового збору, заявник зазначає про те, що він має статус надавача соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі та відповідно, у зв`язку з цим, низький рівень доходу і позбавлений можливості сплатити суму судового збору, оскільки це погіршить матеріальне становище позивача.

Проте суд зазначає, що оскільки зазначені заявником підстави не підпадають під перелік умов, наведений в ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд доходить висновку про відсутність правових підстав для звільнення від сплати судового збору в даному випадку.

При цьому, вказаною статтею передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення заявника від сплати судового збору.

Враховуючи викладене вище, положення статті 129 Конституції України, якою визначено одну із засад судочинства - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, беручи до уваги недоведеність обставин, які перешкоджають сплаті судового збору в розумінні ст. 8 Закону України "Про судовий збір", клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В матеріалах позовної заяви наявна квитанція № 1457-9466-0710-2755 від 07.06.2025 року про сплату 3 028,00 грн судового збору.

Проте, згідно викладених вище норм, позивачем розмір судового збору сплачений в меншому розмірі, ніж передбачено ЗУ "Про судовий збір".

Таким чином, сума недоплаченого судового збору складає 9 084,00 грн.

Враховуючи відсутність доказів повної сплати судового збору у матеріалах позовної заяви та відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про зменшення розміру судового збору, суд зазначає, що позивачем не виконано п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України щодо надання документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу;

Частиною 1 ст. 172 ГПК України передбачено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Так, матеріали позовної заяви містять докази на підтвердження відправлення копії позовної заяви з доданими до неї документами на адресу відповідача (копія опису вкладення у цінний лист та копія накладної Укрпошти), які датовані 09.06.2025.

Водночас, судом встановлено, що додатки до позовної заяви засвідчено 19.08.2025, тоді як позовну заяву складено та підписано 09.06.2025.

Тобто, додатки до позовної заяви засвідчено пізніше, ніж відправлено відповідачу.

З огляду на встановлені обставини, суд позбавлений можливості встановити, які саме додатки до позову були надіслані позивачем на адресу відповідача 09.06.2025.

Отже, суд не може дійти висновку, що докази відправлення копії позовної заяви від 09.06.2025, які додані до позовної заяви є належними та допустимими.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суддя вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Більше того, суд вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_1 не одноразово звертався до суду з аналогічними позовними заявами (справи № 910/7241/25, № 910/8434/25 та № 910/9648/25) та суд у різному складі залишав дані позовні заяви без руху, встановлював позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви у визначений спосіб (подача доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі) та відмовляв у клопотанні про зменшення розміру судового збору.

Проте, позивачем не виконані вимоги ухвал суду у справах № 910/7241/25, № 910/8434/25 та № 910/9648/25 та подано дану позовну заяву без сплати судового збору у передбаченому Законом України «Про судовий збір» розмірі та порядку.

Згідно п. 2) ч. 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Керуючись ст. 162, 164, 174, ч. 2 ст. 232, ст. 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Встановити ОСОБА_1 спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- заяви про усунення недоліків позовної заяви, до якої додати оригінали доказів оплати у встановленому законом порядку судового збору на суму 9 084,00 грн;

- належних та допустимих доказів, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви поданої до суду і доданих до неї документів;

- доказів направлення заяви про усунення недоліків позовної заяви з доданими документами відповідачу.

3. Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Дата підписання ухвали 25.09.2025

Суддя І.О. Андреїшина