ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" вересня 2025 р. м. Київ Справа № 911/2450/22

Господарський суд Київської області у складі судді Зайця Д.Г., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІ-СТАР ТРЕЙД» №1/1709 від 17.09.2025 року (вх. №5869/25 від 18.09.2025) про видачу дублікату наказу господарського суду у справі №911/2450/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІ-СТАР ТРЕЙД», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промітулз Україна», Київська обл., Києво-Святошинський р-н., м. Боярка

про стягнення 153549,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІ-СТАР ТРЕЙД» (далі позивач, стягувач) звернулось до Господарського суду Київської області (далі - суд) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промітулз Україна» (далі відповідач, боржник) про стягнення 153 549,84 грн., з яких: 92 442,32 грн. основного боргу, 18 849,57 грн. пені, 23 199,54 грн. штрафу, 1907,71 грн. процентів річних, 17150,70 грн. інфляційних втрат.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідач не виконав свого зобов`язання з оплати товару, отриманого за Договором поставки № 330 від 20.01.2022 року.

Рішенням Господарського суду Київської області від 30.03.2023 року у справі №911/2450/22 (суддя Антонова В.М.) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІ-СТАР ТРЕЙД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промітулз Україна» про стягнення 153 549,84 грн. задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промітулз Україна» (08150, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Лінійна, 32, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІ-СТАР ТРЕЙД» (04080, м. Київ, вул. Чорноморська, 1, ) 92 442 (дев`яносто дві тисячі чотириста сорок дві) грн. 32 коп. основного боргу, 18 849 (вісімнадцять тисяч вісімсот сорок дев`ять) грн. 57 коп. пені, 23 199 (двадцять три тисячі сто дев`яносто дев`ять) грн. 54 коп. штрафу, 1907 (одну тисячу дев`ятсот сім) грн.71 коп. 3% річних, 17150 (сімнадцять тисяч сто п`ятдесят) грн. 70 коп. інфляційних втрат та 2481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. 00 коп. судового збору.28.01.2019 року на виконання зазначеного рішення суду від 18.12.2018 року видано відповідні накази.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю Промітулз Україна звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дану апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі. Скасувати рішення Господарського суду Київської області від 30.03.2023 у справі № 911/2450/22. Стягнути з позивача судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3721, 50 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 року у справі №911/2450/22 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДІ-СТАР ТРЕЙД на рішення Господарського суду Київської області від 30.03.2023 у справі № 911/2450/22 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Київської області від 30.03.2023 у справі № 911/2450/22 залишено без змін. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишено за Товариством з обмеженою відповідальністю ДІ-СТАР ТРЕЙД.

09.10.2023 року на примусове виконання рішення Господарського суду Київської області від 30.03.2023 року у справі №911/2450/22 видано наказ.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 року у справі №911/2450/22 постановлено виправити у вступній та резолютивній частинах постанови Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 у справі № 911/2450/22 допущені технічні описки, та вважати правильним наступний текст: матеріали справи розглянуто за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Промітулз Україна»; в п. 1 резолютивної частини постанови Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промітулз Україна» на рішення Господарського суду Київської області від 30.03.2023 у справі № 911/2450/22 - залишити без задоволення; в п. 3 резолютивної частини постанови зазначити: Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю «Промітулз Україна».

До суду від стягувача надійшла заява №1/1709 від 17.09.2025 року (вх. №5869/25 від 18.09.2025) про видачу дублікату наказу господарського суду у справі №911/2450/22.

Подана заява вмотивована тим, що стягувачем було направлено наказ Господарського суду Київської області від 30.03.2023 року у справі №911/2450/22 до Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області для його виконання.

В подальшому, головним державним виконавцем Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Міщенко Л.М. 06.05.2024 року винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, однак ні повідомленні ні оригінал наказу Господарського суду Київської області від 30.03.2023 року у справі №911/2450/22 на адресу стягувача не надходили, тому він звертається до суду з заявою про видачу його дублікату.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2025 року, заяву про видачу дубліката наказу передано до розгляду судді Зайцю Д.Г.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно ст. 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно п. 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Тобто, обов`язковою умовою видачі дубліката наказу є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання.

Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу ("Бурдов проти Росії", комюніке Секретаря Суду 07.05.2002; рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

У п. 43 рішення Європейського суду від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Таким чином, виконання рішення є обов`язковим елементом права на справедливий суд, та сума заборгованості, яка присуджена судом, є підґрунтям для "законного сподівання" позивача на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи.

Господарський процесуальний кодекс України не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. Після встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки, дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість, відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права (аналогічна позиція Верховного Суду викладена у постановах від 19.01.2019 у справі №916/215/15-г та від 23.05.2019 у справі №5023/1702/12).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІ-СТАР ТРЕЙД» №1/1709 від 17.09.2025 року (вх. №5869/25 від 18.09.2025) про видачу дублікату наказу господарського суду у справі №911/2450/22 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 234, п. 19.4. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІ-СТАР ТРЕЙД» №1/1709 від 17.09.2025 року (вх. №5869/25 від 18.09.2025) про видачу дублікату наказу господарського суду у справі №911/2450/22 задовольнити.

2. Видати дублікат наказу у справі №911/2450/22 за рішенням Господарського суду Київської області від 30.03.2023 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промітулз Україна» (08150, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Лінійна, 32, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІ-СТАР ТРЕЙД» (04080, м. Київ, вул. Чорноморська, 1, ) 92442 (дев`яносто дві тисячі чотириста сорок дві) грн. 32 коп. основного боргу, 18849 (вісімнадцять тисяч вісімсот сорок дев`ять) грн. 57 коп. пені, 23199 (двадцять три тисячі сто дев`яносто дев`ять) грн. 54 коп. штрафу, 1907 (одну тисячу дев`ятсот сім) грн.71 коп. 3% річних, 17150 (сімнадцять тисяч сто п`ятдесят) грн. 70 коп. інфляційних втрат та 2481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. 00 коп. судового збору.

3. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст. 255-257 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням пп.17.5 п. 17 ч. 1 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць