ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2025 Справа № 914/1791/25

Господарський суд Львівської області у складі судді Запотічняк О.Д.

за участю секретаря судового засідання Яремко В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Комунального підприємства Львівської обласної ради Підприємство автотранспортного обслуговування, м. Львів

до відповідача: Головного управління ДПС у Львівській області, м. Львів

про: припинення обтяження у вигляді податкової застави

за участю представників сторін:

від позивача: Пилипець Р.Ю.;

від відповідача: Підгайний О.І.;

Хід розгляду справи.

В провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа за позовом Комунального підприємства Львівської обласної ради Підприємство автотранспортного обслуговування до Головного управління ДПС у Львівській області про припинення обтяження у вигляді податкової застави.

Ухвалою суду від 12.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Подальший хід розгляду справи викладено в ухвалах суду, що містяться в матеріалах справи. Так, зокрема, ухвалою від 13.08.2025 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив розгляд справи по суті в судовому засіданні на 16.09.2025.

16.09.2025 суд заслухав заключні промови представників сторін та оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення 18.09.2025.

18.09.2025 в судове засідання з`явились представники сторін.

Беручи до уваги предмет та підстави позову у даній справі, закінчення процесуальних строків, суд дійшов до висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

В судовому засіданні 18.09.2025 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що придбавши майно на електронних торгах в межах виконавчого провадження, які не були оспорені, не може належним чином реалізувати права власника, саме через наявність податкової застави. Тобто, придбавши таке майно на торгах, позивач розраховував, що матиме можливість вільно розпоряджатися нерухомим майном, а відповідач не перешкоджатиме цьому та належним чином виконуватиме власні зобов`язання.

Відтак, підставою звернення позивача з відповідним позовом до суду є захист права власності шляхом припинення податкової застави, яка перешкоджає йому, як титульному власнику розпоряджатись юридичною долею належного на праві власності майна, відтак, за твердженням останнього, наявні підстави для усунення в судовому порядку перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном у порядку ст.391 ЦК України.

Правова позиція відповідача.

В свою чергу, відповідач посилається на п. 93.2. ст. 93 ПК України та зазначає, що підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених пунктом 93.1. цієї статті. Також, зазначає, що згідно з п. 93.4. ст. 93 ПК України, у разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 95 цього Кодексу, таке майно звільняється з податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання контролюючим органом підтвердження про надходження коштів до бюджету від такого продажу. Вказує, що станом на даний час відсутні підстави для звільнення майна позивача з податкової застави.

Разом з тим, відповідач вважає, що аргументи наведені у позовній заяві, не спростовують правомірності підстав для опису контролюючим органом майна платника податків у податкову заставу та її реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та не доводять законності підстав для звільнення майна відповідача з податкової застави.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

У межах зведеного виконавчого провадження № 74101066 до складу якого входили виконавчі провадження: №74048240 з примусового виконання наказу №914/3027/22 від 28.02.2023, що видав Господарський суд Львівської області про стягнення з ТОВ «Асоціація виробників шкіргалантерейної продукції» на користь Комунального підприємства Львівської обласної ради «Підприємство автотранспортного обслуговування» (надалі КП ЛОР «Підприємство автотранспортного обслуговування») 63921,06 грн., та №71394967 з примусового виконання вимоги про сплату боргу №Ю-72808-17У від 14.05.2019, яку видало ГУ ДФС у Львівській області про стягнення з ТОВ «Асоціація виробників шкіргалантерейної продукції» на користь держави 43 430,95 грн. здійснено заходи з реалізації арештованого майна боржника шляхом проведення електронних торгів.

Відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016. № 2831/5, ДП «СЕТАМ» організувало та провело торги з реалізації арештованого майна: - а саме автомобіля марки RARIRO, модель СМDG23, рік випуску 2015, колір білий, VIN: НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , номерний знак: НОМЕР_3 та автомобіля марки RARIRO, модель СМDG23, рік випуску 2015, колір чорний, VIN: НОМЕР_4 , номер кузова: НОМЕР_4 , номерний знак: НОМЕР_5 .

В результаті проведеного 11.09.2024 електронного аукціону (торгів), переможцем стало КП ЛОР «Підприємство автотранспортного обслуговування». Сума продажу склала 113 550 грн. 00 коп. З урахуванням гарантійного внеску у розмірі 5 677 грн. 50 коп., за придбане на аукціоні майно було сплачено 119 227 грн. 50 коп. Вказані обставини підтверджуються протоколом проведення електронного аукціону (торгів) № 619962 від 11.09.2024, а також платіжними інструкціями №°2526 від 09.09.2024 та №92543 від 18.09.2024, копії яких долучені до позову.

Після завершення торгів та внесення повної суми коштів, було складено Акт реалізації арештованого майна від 19.09.2024, який затверджено начальником Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Як значиться у Акті такий видано на підставі протоколу проведення електронних торгів та він є підставою для подальшого оформлення КП ЛОР «Підприємство автотранспортного обслуговування» права власності на придбані автомобілі.

Представник КП ЛОР «Підприємство автотранспортного обслуговування» звернувся до територіального сервісного центру МВС №4651 (м. Львів, вул. Богданівська, 44) з метою здійснення державної реєстрації права власності на вищевказані транспортні засоби. Проте працівники сервісного центру усно повідомили про неможливість такої реєстрації у зв`язку з наявністю зареєстрованого обтяження податкової застави № 20408818 від 03.04.2019, обтяжувачем за якою виступає ГУ ДПС у Львівській області. На підтвердження цього факту до позовної заяви долучено витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 97429063 від 26.05.2025.

Після встановлення факту наявності обтяження, того ж дня КП ЛОР «Підприємство автотранспортного обслуговування» зверталося з листом вих.№168 від 15.10.2025 до Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління юстиції з проханням сприяння у припиненні обтяження.

Галицький відділ державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління юстиції в свою чергу звертався до Відповідача із листом №53701 від 11.11.2024, яким повідомляв про необхідність припинення чинності обтяження рухомого майна № 20408818 від 03.04.2019 з метою реєстрації права власності на рухоме майно новим власником, проте отримав відмову (лист ГУ ДПС у Львівській області від 19.12.2024 №14213/5/13-01-13-02-12). Копії згаданих звернень та листів-відповідей долучаються до позову.

Крім того, КП ЛОР «Підприємство автотранспортного обслуговування» самостійно звернулося до Головного управління ДПС у Львівській області із проханням припинити податкову заставу щодо зазначених транспортних засобів, аргументуючи звернення тим, що майно вже вибуло з власності боржника та перейшло у власність іншої особи добросовісного набувача (лист № 19 від 10.02.2025). До листа було додано копії акту реалізації майна, протоколу торгів та лист державного виконавця № 53702 від 11.11.2024.

У відповіді ГУ ДПС у Львівській області № 6237/6/13-01-13-02-12 від 26.02.2025 було відмовлено у припиненні застави, з мотивів наявної податкової заборгованості у боржника. Зокрема в листі зазначено: «Податкова застава від 03.04.2019 №° 20408818 згідно акту опису майна від 29.03.2019 №°17066/10/50.17-15/191 (реєстрація змін від 19.03.2024) буде припинена відповідно до підпункту 93.1.1 пункту 93.1 статті Податкового кодексу України, а саме: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу та/або розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань та процентів за користування розстроченням (відстроченням) в установленому законодавством порядку.

Згідно даних інформаційної системи податкового органу та Інформації про наявність/ відсутність податкового боргу у платника по Україні в цілому, станом на 25.02.2025 недоїмка зі сплати єдиного, внеску, іншої заборгованості з платежів (у тому числі розстроченої, відстроченої, реструктуризованої), контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, складає 178819,66 грн. (в т.ч.: 127 405,29 грн.- заборгованість по податках, 51414,37грн. - недоїмка зі сплати єдиного внеску).

Враховуючи вищенаведене, Головне управління ДПС у Львівській області відмовляє у припиненні обтяження рухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Асоціація виробників шкіргалантерейної продукції».

З метою отримання документів, які стосуються наявного обтяження у вигляді податкової застави від 03.04.2019 №20408818 на адресу Відповідача скеровувався адвокатський запит №7/25 від 05.05.2025 з проханням надати копії акту опису майна, розпорядчого акту про застосування податкової застави, розпорядчого акту про внесення змін до податкової застави, копії листів/звернень щодо державної реєстрацій обтяження та проведення торгів в межах виконавчого провадження.

У відповідь на електронну пошту надійшов лист від ГУ ДПС у Львівській області №16599/6/13-01-13-02-09 від 09.05.2025, до якого долучено скан-копії відповідних документів та додатково повідомлено: «Податкова застава від 03.04.2019№°20408818 згідно акту опису майна від 29.03.2019 №°17066/10/50.17-15/191 (19.03.2024 продовжено строк дії реєстраційного запису на наступні 5 років) зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідно до ст.88. 89 Податкового кодексу України, у зв`язку із наявністю податкового боргу перед бюджетом в сумі 29622,49 гривень.».

З долученої копії Акту опису майна №17066/10/50.17-15/191 від 29.03.2019 вбачається, що податковий керуючий здійснив опис наступного майна боржника (ТОВ «Асоціація виробників шкіргалантерейної продукції», ): «Усе майно платника податків, яке перебуває у його власності (господарському віданні або оперативному управлінні), а також інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому». Зазначене свідчить про те, що предмет податкової застави був визначений без конкретизації майна, яке перебувало у власності боржника на момент складання акту опису майна податковим керуючим.

Відповідно до абз.1 п.89.5 ст.89 Податкового кодексу України у разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі.

Позивач не оскаржує правомірність дій податкового органу щодо реєстрації обтяження майна ТОВ «Асоціація виробників шкіргалантерейної продукції», а звертається з вимогою виключно про припинення податкової застави в частині, яка стосується двох транспортних засобів, придбаних КП ЛОР «Підприємство автотранспортного обслуговування» на законних підставах у результаті прилюдних торгів в межах виконавчого провадження. Таке звернення зумовлене фактичним вибуттям зазначених транспортних засобів з власності боржника та набуттям на них права власності добросовісним набувачем КП ЛОР «Підприємство автотранспортного обслуговування».

Стверджуючи про відсутність підстав для скасування податкової застави щодо придбаних КП ЛОР «Підприємство автотранспортного обслуговування» автомобілів, які належали боржнику, ГУ ДПС у Львівській області покликається на норми Податкового кодексу України, проте вказаний підхід є безпідставним та помилковим.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з матеріально-правовою вимогою про припинення податкової застави, яка зареєстрована у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна щодо автомобілів марки Rariro.

Оцінка суду.

Причиною виникнення спору у даній справі стало питання наявності чи відсутності підстав для припинення податкової застави.

За частиною 1 статті 317, частиною 1 статті 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, установлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення в порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави (п. п. 14.1.155. статті 14 Податкового Кодексу України).

Пунктом 87.2 статті 87 ПК України встановлено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно з пунктом 88.1 статті 88 ПК України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Пунктом 89.1 статті 89 ПК України передбачено, що право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

Відповідно до п. 89.2. статті 89 ПК України право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) в день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених п. 89.5. цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності в майбутньому.

Згідно з пунктом 89.3 статті 89 ПК України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що предметом податкової застави є майно виключно боржника - платника податків.

Стаття 93 ПК України визначає вичерпний перелік підстав для припинення податкової застави майна боржника. Майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу та/або розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань та процентів за користування розстроченням (відстроченням) в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження або в інших випадках, передбачених статтею 55 цього Кодексу, рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання; отримання платником податків згоди контролюючого органу на відчуження майна, що перебуває в податковій заставі, відповідно до статті 92 цього Кодексу. Підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених п. 93.1. цієї статті (пункти 93.1, 93.2 статті 93 ПК України).

Податкова застава є способом забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом. Право податкової застави виникає згідно з Податковим кодексом України та не потребує письмового оформлення. Підставою виникнення податкової застави є несплата в строки, встановлені ПК України, сум грошових зобов`язань. Податкова застава виникає з дня виникнення в платника податків податкового боргу з грошових зобов`язань. При виникненні права податкової застави майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) в день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків. У зв`язку з цим, закон передбачає оформлення майна, на яке поширюється право податкової застави, актом опису, яке здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу.

Відповідний правовий висновок викладений в постанові Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 803/3853/15.

За висновком Верховного Суду в постанові від 02.11.2022 у справі № 916/2016/21, предметом податкової застави може бути виключно майно, яке належить на законних підставах платнику податків, що має податковий борг.

Позивач є добросовісним набувачем спірного майна, право на яке набуто ним за результатами електронного аукціону в межах виконавчого провадження.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що з одного боку позивач, набувши майно за результатами електронного аукціону в межах виконавчого провадження, не може належним чином реалізувати права власника, а з іншого, майно, яке перебуває в податковій заставі, не може бути спрямоване на погашення боргу боржника. Тобто, жодна особа не може вчинити дій щодо розпорядження цим майном.

Судом встановлено, що в Податковому кодексі не передбачено право нового власника нерухомого майна щодо автоматичного звільнення майна з податкової застави придбаного ним на прилюдних торгах у виконавчому провадженні. Прямо це питання також не регулюється будь-якими іншими нормами законодавства України.

Відповідно до частини десятої статті 11 ГПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону).

Суд враховує, що подібні правовідносини регулює статті 28 Закону України Про заставу, відповідно до якої застава припиняється у разі примусового продажу заставленого майна, та ст.17 Закону України Про іпотеку, відповідно до якої іпотека припиняється у разі реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (ч.ч.1, 2 ст.16 ЦК України).

За положеннями ч.ч.1, 2 ст. 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.317, ч.ч.1, 2 ст.321, ч.ч.1, 2 ст. 386, ч.1 ст.391 ЦК України).

Суд встановив, що податкова застава до позивача не застосовувалась.

Спірне нерухоме майно знаходиться в податковій заставі, в зв`язку із наявністю податкового боргу в ТОВ «Асоціація виробників шкіргалантерейної продукції» (попереднього власника), тобто приписи статті 93 ПК України (на які посилається відповідач) не можна застосовувати в контексті спірних правовідносин, оскільки позивач не є боржником, щодо якого передбачені в указаній нормі випадки звільнення майна з податкової застави.

Окрім того, як було встановлено судом, відповідно до Акту про проведені електронні торги від 19.09.2024, який затверджено державним виконавцем Галицького ВДВС у місті Львові, підтверджено протоколом № 619962 проведення електронних торгів ДП «СЕТАМ» від 11.09.2024 реалізацію арештованого майна: - RARIRO, модель СМDG23, рік випуску 2015, колір білий, VIN: НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , номерний знак: НОМЕР_3 та автомобіля марки RARIRO, модель СМDG23, рік випуску 2015, колір чорний, VIN: НОМЕР_4 , номер кузова: НОМЕР_4 , номерний знак: НОМЕР_5 , що належало боржнику ТОВ «Асоціація виробників шкіргалантерейної продукції»; визнання переможцем електронних торгів щодо лоту № 558580 КП ЛОР «Підприємство автотранспортного обслуговування». Також, даним актом підтверджено, що кошти в сумі 119 227, 50 грн перераховано покупцем - переможцем в повному обсязі.

Вказаний акт є дійсним, процедура електронних торгів не оскаржувалась, не оскаржуються і дії позивача, пов`язані із набуттям права власності на майно, придбане на прилюдних торгах.

Відповідно до п.п.7.8. Розділу X Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016р. № 2831/5, не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/надсилання акта про проведений електронний аукціон переможцю всі арешти та заборони, накладені органами державної виконавчої служби (приватними виконавцями), з такого майна знімаються виконавцем (крім арешту, накладеного на виконання рішення суду про вжиття заходів для забезпечення позову). Копії постанови виконавця про зняття арешту з реалізованого майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення переможцю та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Акт про проведений електронний аукціон є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством.

Таким чином, особа, яка придбала майно на електронних торгах, стає його власником, а це майно звільняється від арештів та заборон. Більше того, в даних правовідносинах незастосовними є норми Податкового кодексу України, оскільки вони виникли не у зв`язку з відносинами оподаткування між позивачем та відповідачем (позивач не є боржником з податків і зборів), а у зв`язку з придбанням нерухомого майна з прилюдних торгів, тому застосовними нормами є саме норми цивільного законодавства.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (частина 1 статті 316 ЦК України).

За частиною 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (частина друга статті 328 ЦК України).

Суд погоджується з позицією позивача в контексті того, що позивач, придбавши майно на прилюдних торгах в межах виконавчого провадження, які не були оспорені, не може належним чином реалізувати права власника, саме через наявність податкової застави.

Тобто, придбавши таке майно на торгах, позивач розраховував, що матиме можливість вільно розпоряджатися нерухомим майном, а відповідач не перешкоджатиме цьому та належним чином виконуватиме власні зобов`язання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, оскільки податкова застава не пов`язана з особою позивача, в той час, як обтяження зареєстроване ГУ ДПС у Львівській області перешкоджає позивачу, як титульному власнику в розпорядженні належним йому майном, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та припинення податкової застави щодо спірного майна, що узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.11.2022р. у справі № 916/2016/21, від 27.06.2023р. у справі № 907/568/22, від 09.08.2023р. у справі № 907/850/22.

Таким чином, відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами 1-3 та 6 статті 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Як наслідок, автомобіль марки RARIRO, модель СМDG23, рік випуску 2015, колір білий, VIN: НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , номерний знак: НОМЕР_3 та автомобіля марки RARIRO, модель СМDG23, рік випуску 2015, колір чорний, VIN: НОМЕР_4 , номер кузова: НОМЕР_4 , номерний знак: НОМЕР_5 шляхом електронних торгів придбав позивач, є власністю позивача і він є добросовісним набувачем спірного майна.

При цьому, матеріали справи не містять доказів, що свідчили б про визнання в установленому порядку результатів аукціону недійсними. Тобто, правочин купівлі-продажу спірного майна на електронних торгах є правомірним, оскільки інше не встановлено законом або судом.

За змістом статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У розумінні приписів наведеної норми право власності може бути також порушене без вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом.

Звернутися з негаторним позовом може власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ, щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Отже, підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №924/1220/17.

Таким чином, власник має право за своєю волею визначати фактичну та юридичну долю речі. Ураховуючи, що позивач є власником майна, яке знаходиться у податковій заставі з відміткою заборони його відчуження і такі обставини мають триваючий характер, вони перешкоджають позивачу на свій розсуд розпоряджатися власним майном.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Суд, урахувавши наведені положення законодавства, дослідивши обставини та зібрані у справі докази дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту є належним та власник майна має право вимагати усунення перешкод права розпорядження своїм майном.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем обрано належний спосіб захисту порушеного права, а саме шляхом припинення податкової застави, а тому у відповідності до вказаних положень законодавства, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На момент розгляду цієї справи позивач є добросовісним набувачем права власності на це майно.

Таким чином, виходячи із системного аналізу норм Цивільного кодексу, Закону України Про виконавче провадження, особа, що придбала майно на електронних торгах, стає його власником, а це майно звільняється від арештів та заборон (крім арешту, накладеного на виконання рішення суду про вжиття заходів для забезпечення позову).

Отже, як встановлено судом, позивач є власником рухомого майна, а саме автомобіля марки RARIRO, модель СМDG23, рік випуску 2015, колір білий, VIN: НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , номерний знак: НОМЕР_3 та автомобіля марки RARIRO, модель СМDG23, рік випуску 2015, колір чорний, VIN: НОМЕР_4 , номер кузова: НОМЕР_4 , номерний знак: НОМЕР_5 , та за умови зареєстрованої податкової застави відносно особи, яка є боржником зі сплати податків та не є власником цього майна, позбавлений права вільно на власний розсуд розпоряджатись своїм майном.

Враховуючи викладене, позовна вимога про припинення податкової застави рухомого майна: рухомого майна, а саме автомобіля марки RARIRO, модель СМDG23, рік випуску 2015, колір білий, VIN: НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , номерний знак: НОМЕР_3 та автомобіля марки RARIRO, модель СМDG23, рік випуску 2015, колір чорний, VIN: НОМЕР_4 , номер кузова: НОМЕР_4 , номерний знак: НОМЕР_5 є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати.

Судові витрати на підставі статей 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.3 ст. 4 ЗУ Про судовий збір, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

В даному випадку, за подання до господарського суду через систему Електронний суд позову майнового характеру позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422, 40 грн.

Судовий збір у справі покладається на відповідача в розмірі 2422, 40 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 73, 76-78, 86, 129, 236-241 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Припинити обтяження у вигляді податкової застави, зареєстрованої в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (номер запису про обтяження: №20408818 від 03.04.2019) в частині, що стосується належного КП ЛОР «Підприємство автотранспортного обслуговування» (79008, м. Львів, вул. Винниченка, буд. 16; код ЄДРПОУ - 04013927) рухомого майна, а саме автомобіля марки RARIRO, модель СМDG23, рік випуску 2015, колір білий, VIN: НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , номерний знак: НОМЕР_3 та автомобіля марки RARIRO, модель СМDG23, рік випуску 2015, колір чорний, VIN: НОМЕР_4 , номер кузова: НОМЕР_4 , номерний знак: НОМЕР_5 .

3. Стягнути з Державної податкової служба України в особі відокремленого підрозділу Головного Управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35 ) на користь Комунального підприємства Львівської обласної ради Підприємство автотранспортного обслуговування (79008, м. Львів, вул. Винниченка, 16; ) 2422 , 40 грн судового збору.

Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 23.09.2025.

Суддя Запотічняк О.Д.