ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24 вересня 2025 рокуСправа № 912/2468/25

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кузьміної Б.М., розглянувши в порядку наказного провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕРИФ-РЕАГУВАННЯ" від 22.09.2025 про стягнення з фізичної особи - підприємця Михайлової Наталії Анатоліївни 17 898,44 грн,

ВСТАНОВИВ:

22.09.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "ШЕРИФ-РЕАГУВАННЯ" звернулося до господарського суду із заявою про видачу судового наказу, в якій просить:

"1. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу, видати судовий наказ яким стягнути з Фізичної особи-підприємця Михайлової Наталії Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "ШЕРИФ-РЕАГУВАННЯ" (08340, Київська обл., Бориспільський р-н, село Гнідин, вул. Мєшкова, будинок 20, ) заборгованість за Договором № 17206801 від 03 травня 2024 року в ЗАГАЛЬНІЙ СУМІ 17 898,44 грн. (сімнадцять тисяч вісімсот дев`яносто вісім гривень 44 копійки), яка складається з: 16 798,44 грн (шістнадцять тисяч сімсот дев`яносто вісім гривень 44 копійки) відшкодування вартості обладнання; 1 100,00 (одна тисяча сто гривень 00 копійок) компенсації за здійснення організаційно-технічних заходів, визначених п.4.2.7. Договору.

2. Судові витрати покласти на Боржницю."

На обґрунтування заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "ШЕРИФ-РЕАГУВАННЯ" (виконавець, заявник) посилається на укладений між сторонами договір про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони №17206801 від 03.05.2024, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "ШЕРИФ-РЕАГУВАННЯ" надало фізичній особі - підприємцю Михайловій Наталії Анатоліївні послуги із спостереження за станом технічних засобів охоронної сигналізації та реагування на їх спрацювання.

Зокрема, вказує заявник, фізична особа - підприємець Михайлова Наталія Анатоліївна (замовник, боржник) отримала у користування обладнання, перелік якого визначений у додатку до договору.

Заявник зазначає, що за ініціативою та зверненням боржника до заявника щодо дострокового розірвання договору, починаючи з 01.05.2025 послуги, що передбачені його умовами, виконавцем (заявником) не надаються, а договірні відносини припинено, за виключенням зобов`язань боржника, які залишаються невиконаними на момент звернення заявника до суду.

Заявник вказує, що боржник мала повернути йому обладнання протягом 3-х днів після розірвання (припинення) договору, але не виконала такий обов`язок.

Посилаючись на розірвання договору та неповернення обладнання, заявник просить стягнути з боржника вартість обладнання у розмірі 16 798,44 грн та компенсацію за здійснення організаційно-технічних заходів у розмірі 1 100,00 грн.

Також заявник посилається на направлення боржнику повідомлення-вимоги від 28.05.2025 № 28-08/25-5-1.

Заявник виснує, що боржник не виконала взяті на себе договірні зобов`язання, і просить суд видати судовий наказ про стягнення вищезазначених сум.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовані положеннями Розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Згідно із статтею 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Обов`язкові вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу викладені у статті 150 Господарського процесуального кодексу України.

Вимоги пункту 4 частини третьої статті 150 Господарського процесуального кодексу України передбачають, що до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як зазначено вище, частиною другою статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Частина перша статті 148 Господарського процесуального кодексу України деталізує умови, яким повинні відповідати вимоги заявника у наказному провадженні. Зокрема, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, частина друга статті 12 та частина перша статті 148 Господарського процесуального кодексу України застосовуються у взаємному зв`язку.

Істотною особливістю розгляду справ у порядку наказного провадження є відсутність спору та можливість стягнення лише за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором. Наявність спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Безспірність передбачає не лише те, що боржник не оспорює вимог заявника, оскільки боржник має право подати заяву про скасування судового наказу, а й те, що у суду не повинно виникати сумніву у відсутності спору про право та належності заявнику права вимоги.

Вимоги заявника повинні бути документально підтвердженими та безспірними, тобто не може викликати сумнів ані момент настання права вимоги, ані сума грошових коштів, ані те, що вимоги пред`явлені відповідно до умов договору.

Суд ураховує, що для задоволення заяви про видачу судового наказу суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, без розгляду справи по суті на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів, які підтверджують безспірність таких вимог. З цією метою, насамперед, необхідно перевірити наявність обставин щодо факту виникнення у боржника зобов`язання.

Заявник у поданій заяві про видачу судового наказу посилається на звернення боржника до заявника щодо дострокового розірвання договору, а також на направлення заявником боржнику повідомлення-вимоги про неналежне виконання зобов`язань за договором та сплату грошових коштів (вих. №28-08/25-5-1 від 28.05.2025).

Водночас до заяви не додано документів або їх копій, які б підтверджували факт звернення боржника до заявника щодо розірвання договору та направлення заявником боржнику відповідної претензії.

Суд зауважує, що пункт 3.1.3 договору передбачає письмове повідомлення замовником виконавця про дострокове розірвання договору.

Ураховуючи, що до заяви про видачу судового наказу не додані документи або їх копії, що підтверджують зазначені в заяві обставини (звернення боржника щодо розірвання договору, розірвання договору, направлення боржнику повідомлення-претензії), суд дійшов переконання, що заява подана з порушенням вимог статті 150 Господарського процесуального кодексу України, що, відповідно до пункту 1 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України, є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Також, з огляду на ненадання Товариством з обмеженою відповідальністю "ШЕРИФ-РЕАГУВАННЯ" документів на підтвердження розірвання договору, на яке заявник посилається на обґрунтування своїх вимог, господарський суд не вбачає безспірності заявлених вимог і доходить висновку, що з поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги за договором про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони №17206801 від 03.05.2024, що, відповідно до пункту 8 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (частина друга статті 152 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до частини другої статті 151 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись статтями 148, 152 - 154, 234 - 236 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ШЕРИФ-РЕАГУВАННЯ" у задоволенні заяви про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Михайлової Наталії Анатоліївни заборгованості за договором про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони №17206801 від 03.05.2024 у розмірі 17 898,44 грн.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом десяти днів з дня її постановлення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

3. Копії ухвали направити заявнику до електронного кабінету, боржнику засобами поштового зв`язку за адресою: 25019, м. Кропивницький, пров. Арнаутовський, буд. 21.

Ухвалу підписано 24.09.2025.

Суддя Б.М. Кузьміна