УХВАЛА

м. Київ

18.09.2025Справа № 910/14915/24

За позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

до відповідачів:

1) ОСОБА_1 ;

2) ОСОБА_2 ,

3) ОСОБА_3 ,

4) ОСОБА_4 ,

5) ОСОБА_5 ,

6) ОСОБА_6 ,

7) ОСОБА_7 ,

8) ОСОБА_8 ,

9) ОСОБА_9 ,

10) ОСОБА_10 ,

11) ОСОБА_11 ,

12) ОСОБА_12 ,

13) ОСОБА_13 ,

14) ОСОБА_14 ,

15) ОСОБА_15 ,

16) ОСОБА_16 ,

17) ОСОБА_17 ,

18) ОСОБА_18 ,

19) ОСОБА_19 ,

20) ОСОБА_20 ,

21) ОСОБА_21 ,

22) ОСОБА_22 ,

23) ОСОБА_23 ,

24) ОСОБА_24 ,

25) ОСОБА_25 ,

26) ОСОБА_26 ,

27) ОСОБА_27 ,

28) ОСОБА_28 ,

29) ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ),

30) ОСОБА_31

31) ОСОБА_32

про стягнення 2 485 880 739,63 грн

Суддя О.В. Гумега

Представники: без виклику учасників справи

УСТАНОВИВ:

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - позивач, Фонд) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою від 27.11.2024 № 46-12114/24 до 1) ОСОБА_1 ; 2) ОСОБА_2 , 3) ОСОБА_3 , 4) ОСОБА_4 , 5) ОСОБА_5 , 6) ОСОБА_6 , 7) ОСОБА_7 , 8) ОСОБА_8 , 9) ОСОБА_9 , 10) ОСОБА_10 , 11) ОСОБА_11 , 12) ОСОБА_12 , 13) ОСОБА_13 , 14) ОСОБА_14 , 15) ОСОБА_15 , 16) ОСОБА_16 , 17) ОСОБА_17 , 18) ОСОБА_18 , 19) ОСОБА_19 , 20) ОСОБА_20 , 21) ОСОБА_21 , 22) ОСОБА_22 , 23) ОСОБА_23 , 24) ОСОБА_24 , 25) ОСОБА_25 , 26) ОСОБА_33 , 27) ОСОБА_26 , 28) ОСОБА_27 , 29) ОСОБА_34 , 30) ОСОБА_28 , 31) ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ), 32) ОСОБА_31 33) ОСОБА_32 (далі - відповідачі) про стягнення з відповідачів солідарно шкоди, завданої ними ПАТ "КБ "НАДРА" (далі - Банк).

Позов пред`явлено Фондом, як ліквідатором неплатоспроможного Банку, до колишнього керівництва Банку, членів комітетів Банку з вимогами про відшкодування заподіяної шкоди в порядку частини п`ятої статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", тобто до пов`язаних з неплатоспроможним банком осіб у розумінні частини першої статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність".

Позовні вимоги обгрунтовано обставинами завдання ПАТ "КБ "НАДРА" та його кредиторам матеріальних збитків внаслідок протиправних дій та рішень колишніх посадових осіб Банку, а також їхньої бездіяльності, метою яких було виведення високоліквідних активів (грошових коштів) на користь юридичних осіб з сумнівною господарською діяльністю без належного забезпечення, шляхом здійснення надмірно ризикових та економічно необгрунтованих операцій, свідомо приховуючи при цьому дійсний фінансовий стан ПАТ "КБ "НАДРА" перед регулятором та не вживши адекватних та своєчасних заходів задля недопущення неплатоспроможності банківської установи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2024 позовну заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 46-12114/24 від 27.11.2024 (вх. № 14915/24 від 04.12.2024) залишено без руху, встановлено позивачу спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви.

19.12.2024 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви разом із доданими до неї документами, у тому числі позовною заявою Фонду від 16.12.2024 № 46-12756/24 (уточненою із врахуванням вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 10.12.2024) (т. 1 а.с. 125-197 т. 1)).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.01.2025 позовну заяву визнано неподаною та повернуто заявнику.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2025 апеляційну скаргу Фонду на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.01.2025 у справі №910/14915/24 задоволено. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.01.2025 у справі №910/14915/24 скасовано. Справу №910/14915/24 передано до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду зі стадії відкриття провадження у справі.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.02.2025 справу №910/14915/24 передано на розгляд судді Гумезі О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2025 позовну заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишено без руху, встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання оригіналу позовної заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 46-12114/24 від 27.11.2024 разом із додатками до цієї позовної заяви.

03.03.2025 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали суду від 26.02.2025 у справі № 910/14915/24, у якості додатку до якої додано оригінал позовної заяви № 46-12114/24 від 27.11.2024 (а.с. 1-68 т. 4) разом із доданими до неї документами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2025 постановлено, зокрема звернутися до Відділу (центру) надання адміністративних послуг Козинської селищної ради з запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_7 ; звернутися до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації з запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_35 .

12.03.2025 до суду від Козинської селищної ради Обухівського району Київської області надійшла інформація на запит суду, згідно якої повідомлено суд про відсутність в реєстрі територіальної громади інформації щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_7 (відповідач-7) на території населених пунктів Козинської селищної територіальної громади.

31.03.2025 до суду від Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла інформація на запит суду, згідно якої повідомлено суд, що відповідно до Реєстру територіальної громади м. Києва інформація про реєстрацію місця проживання ОСОБА_35 (відповідач-33) відсутня.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі, судом враховано, що в матеріалах справи наявна позовна заява Фонду від 16.12.2024 № 46-12756/24 (уточнена із врахуванням вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 10.12.2024) (т. 1 а.с. 125-197 т. 1) (далі уточнена позовна заява). Дана позовна заява містить зазначення вірних адрес місця проживання/перебування відповідачів-1, 2, 4, 5, 6, 11, 13, 15, 17, 19, 22, 27, 28, 30 з урахуванням відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до наявних в матеріалах справи відомостей, наданих на запит суду, підтверджується настання смерті фізичних осіб ОСОБА_36 (відповідач-26) та ОСОБА_37 (відповідач-29), до яких пред`явлено позовні вимоги згідно поданого позивачем позову.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів, які б свідчили, що спірні правовідносини допускають правонаступництво в частині позовних вимог до відповідача-26 та відповідача-29, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі в частині вимог до ОСОБА_36 та ОСОБА_37 .

Відповідно, суд визначив зазначених у позовній заяві відповідачів 27, 28, 30, 31, 32, 33 відповідачами 26, 27, 28, 29, 30, 31.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2025 відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в частині вимог до ОСОБА_36 та ОСОБА_37 . В іншій частині позовну заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та визначено відповідачів у справі. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі 26.05.2025 о 10:40 год.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі, зважаючи на приписи ч. 10 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України суд дійшов висновку здійснювати подальший виклик відповідачів 7, 24 та 31 через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

23.05.2025 до суду від представника відповідача-2 надійшло клопотання про звернення із судовим дорученням та зупинення провадження у справі.

Наведене клопотання представника відповідача-2 обгрунтоване тим, що у даній справі три відповідачі є іноземними громадянами (відповідач-7 ОСОБА_7 є громадянином російської федерації, відповідач-31 ОСОБА_32 є громадянином Республіки Польща, відповідач-29 ОСОБА_29 є громадянкою Сполучених Штатів Америки), а тому їх має бути належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання шляхом вручення виклику до суду, оскільки дана справа стосується їх прав, інтересів та обов`язків.

26.05.2025 до суду від представника відповідача-23 та відповідача-24 надійшло клопотання щодо повідомлення відповідача-29 та зупинення провадження у справі.

Наведене клопотання представника відповідача-23 та відповідача-24 обгрунтоване тим, що відповідач-29 Джейкобс Марго Кар ( ОСОБА_30 ) не є резидентом України, є громадянкою США, країною її проживання є США, з матеріалів справи не вбачається, що остання має станом на даний час на території України постійне місце проживання чи уповноваженого представника, тому відповідача-29 належить повідомити про час та місце розгляду даної справи у порядку, передбаченому Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965.

У підготовче засідання, призначене на 26.05.2025, з`явилися представники позивача, відповідача-1, відповідача-2, відповідача-8, відповідача-10, відповідача-11, відповідача-12, відповідача-13, відповідача-14, відповідача-21, відповідача-23, відповідача-24, відповідача-26, відповідача-28 та відповідача-30, інші учасники справи (відповідачі 3-7, 9, 15-20, 22, 25, 27, 29, 31) не з`явились.

Судом встановлено, що відповідача-29 повідомлено про дату, час і місце розгляду справи засобами поштового зв`язку на адресу, зазначену у позовній заяві.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 22.04.2025 відповідача-7 та відповідача-31 повідомлено про дату, час і місце розгляду справи шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Суд протокольною ухвалою від 26.05.2025 зобов`язав представника позивача подати інформацію щодо всіх позовів, заявлених Фондом гарантування вкладів фізичних осіб до посадових осіб ПАТ КБ "НАДРА" з 2008 року по теперішній час в строк до наступного підготовчого засідання.

Суд долучив до матеріалів справи заяву відповідача-2, відповідача-13, відповідача-21 про застосування строків позовної давності та повідомив, що розгляд справи буде здійснюватися з врахуванням такої заяви.

Суд долучив до матеріалів справи заяву відповідача-30 про застосування строків позовної давності, яка долучена до відзиву, та повідомив, що розгляд справи буде здійснюватися з врахуванням такої заяви.

У підготовчому засіданні, призначеному на 26.05.2025, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання представника відповідача-2, відповідача-13 та відповідача-21 про колегіальний розгляд справи.

У підготовчому засіданні, призначеному на 26.05.2025, здійснювався розгляд клопотання представника відповідача-2 про звернення з судовим дорученням та зупинення провадження у справі.

Представник відповідача-2 підтримав клопотання про звернення з судовим дорученням та зупинення провадження у справі та зазначив, що відповідач-7, відповідач-29 та відповідач-31 є громадянами іншої країни, а також наголосив, що їх має бути належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання шляхом вручення виклику до суду.

Представник відповідача-23 та відповідача-24 підтримав клопотання представника відповідача-2 про звернення з судовим дорученням з підстав, викладених у клопотанні представника відповідача-23 та відповідача-24, яке надійшло до суду 26.05.2025.

Заслухавши пояснення учасників справи, суд протокольною ухвалою від 26.05.2025 зобов`язав позивача надати докази, які підтверджують офіційне громадянство відповідача-7, відповідача-29 та відповідача-31 та докази на підтвердження зареєстрованого місця проживання відповідача-7, відповідача-29 та відповідача-31.

У підготовчому засіданні, призначеному на 26.05.2025, представник позивача подав клопотання про надання строку більше 45 днів для виконання вимог суду щодо надання доказів на підтвердження громадянства та місця проживання відповідача-7, відповідача-29 та відповідача-31.

Суд задовольнив клопотання представника позивача про надання строку більше 45 днів для виконання вимог суду щодо надання доказів на підтвердження громадянства та місця проживання відповідача-7, відповідача-29 та відповідача-31.

У підготовчому засіданні 26.05.2025 судом оголошено перерву до 14.07.2025 о 10:00 год.

09.07.2025 до суду від представника відповідача-2 надійшли додаткові пояснення до клопотання про звернення із судовим дорученням та зупинення провадження у справі.

10.07.2025 до суду від представника позивача надійшли заперечення на клопотання відповідачів та інформація на виконання протокольної ухвали суду від 26.05.2025.

14.07.2025 до суду від представника відповідача-23 та відповідача-24 надійшла заява про залишення позову без розгляду.

У підготовче засідання, призначене на 14.07.2025, з`явилися представники позивача, представники відповідача-1, відповідача-2, відповідача-8, відповідача-10, відповідача-11, відповідача-13, відповідача-14, відповідача-15, відповідача-16, відповідача-18, відповідача-21, відповідача-23, відповідача-24, відповідача-26, відповідача-28, відповідача-30, а також особисто відповідач-5, інші учасники справи (відповідачі - 3, 4, 6, 7, 9, 12, 17, 19, 20, 22, 25, 27, 29, 31) не з`явились.

У підготовчому засіданні 14.07.2025 суд вказав, що згідно ухвали Господарського суду міста Києва від 22.04.2025 суд розглядає позовну заяву від 16.12.2024 № 46-12756/24 (уточнена із врахуванням вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 10.12.2024) та заявлені в цій позовній заяві вимоги (а.с. 125-197 т. 1).

У підготовчому засіданні 14.07.2025 представник відповідачів-1, 2, 13, 21 адвокат Юр`єва М.В. усно заявила про відвід судді Господарського суду міста Києва Гумеги О.В. від розгляду справи № 910/14915/24.

У підготовчому засіданні 14.07.2025 судом оголошено перерву для надання можливості представнику відповідачів-1, 2, 13, 21 подати заяву про відвід судді в письмовій формі.

14.07.2025 до суду від представника відповідачів-1, 2, 13, 21 надійшла заява про відвід судді № б/н від 14.07.2025, сформована в системі "Електронний суд" та зареєстровано в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду" 14.07.2025 (далі заява про відвід судді 1), відповідно до якої представник відповідачів-1, 2, 13, 21 просив заяву про відвід судді Господарського суду міста Києва Гумеги О.В. від розгляду справи № 910/14915/24 задовольнити, відвести суддю Господарського суду міста Києва Гумегу О.В. від розгляду справи № 910/14915/24.

15.07.2025 до суду від представника відповідачів-1, 2, 13, 21 надійшла заява про відвід судді № б/н від 14.07.2025, яка подана через відділ діловодства суду 15.07.2025 (далі заява про відвід судді 2), відповідно до якої представник відповідачів-1, 2, 13, 21 просив заяву про відвід судді Господарського суду міста Києва Гумеги О.В. від розгляду справи № 910/14915/24 задовольнити, відвести суддю Господарського суду міста Києва Гумегу О.В. від розгляду справи № 910/14915/24.

Судом встановлено, що заява про відвід судді 2, подана 15.07.2025 через відділ діловодства суду, за своїм змістом та вимогами аналогічна заяві про відвід судді 1, відтак суд розглядав ці заяви як єдину заяву про відвід судді.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.2025 (суддя Гумега О.В.) заявлений ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_13 , ОСОБА_21 відвід судді Гумеги О.В. від розгляду справи №910/14915/24 визнано необґрунтованим. Заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_13 , ОСОБА_21 про відвід судді Гумеги О.В. передано для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2025, матеріали заяв про відвід судді передано на розгляд судді Ягічевій Н.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2025 (суддя Ягічева Н.І.) відмовлено в задоволенні заяв про відвід судді Гумеги О.В. від розгляду справи № 910/14915/24.

21.07.2025 справу № 910/14915/24 передано судді Гумезі О.В.

Суд установив, що на виконання вимог протокольної ухвали суду від 26.05.2025 щодо з`ясування громадянства та адрес проживання відповідачів-7, 29, 31, представник позивача письмово у поданих до суду 10.07.2025 запереченнях на клопотання відповідачів та інформації на виконання протокольної ухвали суду від 26.05.2025 повідомив суд, що на виконання протокольної ухвали суду звернувся до Державної міграційної служби України із запитом від 11.06.2025 на отримання інформації щодо громадянства та місця проживання (реєстрації) відповідачів у справі № 910/14915/24: ОСОБА_7 , ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ), ОСОБА_32 , однак Державна міграційна служба України відмовила Фонду у наданні такої інформації листом від 27.06.2025.

Натомість суд не зобов`язував позивача звертатись до Державної міграційної служби України із запитом на отримання інформації щодо відповідачів у справі № 910/14915/24, що підтверджується технічним записом судового засідання від 26.05.2026.

Технічний запис судового засідання від 26.05.2026 свідчить, що суд зобов`язав позивача надати інформацію щодо відповідачів, які можливо не є громадянами України (йшлося про відповідачів-7, 29, 31) з відповідних реєстрів, яка б однозначно свідчила, яке громадянство мають такі відповідачі і за якою адресою вони проживають, для того, щоб суд мав можливість вчинити інші процесуальні дії, зокрема щодо належного повідомлення відповідачів про дату, час і місце розгляду даної справи.

Враховуючи, що позивач не виконав вимоги протокольної ухвали суду від 26.05.2025, суд дійшов висновку повторно зобов`язати позивача виконати вимоги цієї ухвали у строк до 01.09.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2025 призначено підготовче засідання у справі на 08.09.2025 о 09:40 год., повторно зобов`язано позивача: виконати вимоги протокольної ухвали суду від 26.05.2025, а саме надати докази, які підтверджують офіційне громадянство відповідача-7, відповідача-29 та відповідача-31 та докази на підтвердження зареєстрованого місця проживання відповідача-7, відповідача-29 та відповідача-31.

Станом 05.09.2025 суд установив, що позивач не виконав вимоги протокольної ухвали суду від 26.05.2025, а саме не надав докази, які підтверджують офіційне громадянство відповідача-7, відповідача-29 та відповідача-31 та докази на підтвердження зареєстрованого місця проживання відповідача-7, відповідача-29 та відповідача-31.

Приписами частини 11 статті 176 ГПК України передбачено, що суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи наведене, дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху після відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2025 позовну заяву у справі № 910/14915/24 залишено без руху, встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- зазначити українською мовою вірне ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) відповідача-29;

- зазначити належне місце проживання чи перебування відповідачів-7, 29, 31 ( ОСОБА_7 , ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ), ОСОБА_32 );

- надати докази на підтвердження належного місця проживання чи перебування відповідачів-7, 29, 31 ( ОСОБА_7 , ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ), ОСОБА_32 );

- надати докази направлення копій позовної заяви і доданих до неї документів відповідачам -7, 29, 31 ( ОСОБА_7 , ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ), ОСОБА_32 ) на належну адресу їх місця проживання чи перебування.

05.09.2025 до суду від позивача надійшла заява щодо виконання протокольної ухвали суду від 26.05.2025 та ухвали суду від 22.07.2025 (вих. 46-8152/25 від 04.09.2025). Згідно наведеної заяви позивач повідомив суд, що:

- на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 10.12.2024 позивачем було надано до суду копію паспорту відповідача ОСОБА_29 , та копію листа Національного банку України від 19.12.2023 на підтвердження адреси даного відповідача (а.с. 211-214 т. 1);

- позивачем було надано копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджує останню відому адресу проживання відповідача - ОСОБА_7 (а.с. 217-220 т. 1), копію витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, в якому містилася остання відома для Фонду адреса місця проживання відповідача - ОСОБА_38 (а.с. 237-238 т. 1);

- позивач вважає, що під час подання позовної заяви у справі № 910/14915/24 ним було дотримано вимоги ст. 162 ГПК України, вказана стаття та інші норми ГПК України не зобов`язують позивача зазначати в позові громадянство відповідачів - фізичних осіб;

- позивач вважає, що за відсутності відомостей про належне місце проживання чи перебування відповідачів фізичних осіб, суд має викликати (повідомити) їх про дату та час слухання по справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України;

- з метою виконання протокольної ухвали суду від 26.05.2025, позивач звернувся до Державної міграційної служби України із запитом від 11.06.2025 на отримання інформації щодо громадянства та місця проживання (реєстрації) відповідачів у справі №910/14915/24 ОСОБА_39 , ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ), ОСОБА_7 , однак Державна міграційна служба України відмовила Фонду у наданні такої інформації листом від 27.06.2025 (а.с. 117, 118 т. 26);

- враховуючи той факт, що Фонд не є органом, який збирає та зберігає інформацію про громадянство та зареєстроване місце проживання фізичних осіб, а Державна міграційна служба України відмовила Фонду у наданні такої інформації, позивач зазначив, що не має можливості надати інші, ніж вже надані при поданні позову докази, які підтверджують офіційне громадянство відповідача-7, відповідача-29 та відповідача-31 та докази на підтвердження зареєстрованого місця проживання відповідача-7, відповідача-29 та відповідача-31.

08.09.2025 до суду від представника відповідача-23 та відповідача-24 надійшли доповнення до заяви про залишення позову без розгляду.

Підготовче засідання, призначене на 08.09.2025, не відбулось у зв`язку із залишенням позовної заяви у справі № 910/14915/24 без руху.

10.09.2025 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали суду від 05.09.2025 (вих. № 46-8336/25 від 09.09.2025).

У наведеній заяві про усунення недоліків позовної заяви позивач зазначив, що надає суду позовну заяву із вірним зазначенням ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) відповідача-29 ( ОСОБА_29 ) з доказами направлення її копії сторонам по справі та докази направлення позовної заяви в новій редакції з доданими до неї документами відповідачам-7, 29, 31, а саме: відповідачу-7 ОСОБА_7 на адресу: АДРЕСА_1 ; відповідачу-29 ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ) на адресу: "45243 OHIO США", відповідачу-31 ОСОБА_39 на адресу: АДРЕСА_2 ).

Позивач зазначив, що наявні у позивача документи (їх було зазначено у заяві позивача щодо виконання протокольної ухвали суду від 26.05.2025 та ухвали суду від 22.07.2025), які підтверджують останнє відоме позивачу місце проживання чи перебування відповідачів-7, 29, 31 ( ОСОБА_7 , ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ), ОСОБА_32 ) вже надані суду та залучені до матеріалів справи.

В іншій частині заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, подана до суду 10.09.2025, повністю повторює зміст заяви позивача щодо виконання протокольної ухвали суду від 26.05.2025 та ухвали суду від 22.07.2025. У заяві про усунення недоліків позовної заяви, позивач наголошує, що не має можливості надати інші, ніж вже надані при поданні позову докази, які підтверджують місця проживання чи перебування відповідачів-7, 29, 31.

Враховуючи, що позивач у заяві про усунення недоліків зазначив вірне ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) відповідача-29 ( ОСОБА_29 ), суд визначає, що відповідачем-29 у справі № 910/14915/24 є ОСОБА_29 .

Проаналізувавши зміст поданої позивачем заяви про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали суду від 05.09.2025 (вих. № 46-8336/25 від 09.09.2025) та доданих до неї документів, суд дійшов висновку, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, визначені ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2025, в такій частині:

- зазначити належне місце проживання чи перебування відповідачів-7, 29, 31 ( ОСОБА_7 , ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ), ОСОБА_32 );

- надати докази на підтвердження належного місця проживання чи перебування відповідачів-7, 29, 31 ( ОСОБА_7 , ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ), ОСОБА_32 );

- надати докази направлення копій позовної заяви і доданих до неї документів відповідачам -7, 29, 31 ( ОСОБА_7 , ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ), ОСОБА_32 ) на належну адресу їх місця проживання чи перебування.

Постановляючи ухвалу від 05.09.2025 про залишення позовної заяви без руху, суд виходив з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Згідно зі статтею 365 ГПК України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

За змістом частин 1, 3, 4 ст. 45 ГПК сторонами у судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у ст. 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст. 7 ГПК України, згідно яких правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 року).

У Рішенні у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 року зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце перебування це житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання (перебування) особи - це внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його. Іноземець чи особа без громадянства, які отримали довідку про звернення за захистом в Україні, можуть зареєструвати місце свого перебування в Україні.

Частиною 6 ст. 5 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" визначено, що реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється за заявою такої особи, поданою в паперовій формі до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг, за адресою житла будь-якої форми власності.

Відповідно до п. 2 Розділу VІ "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" від 05.11.2021 № 1871-ІХ (набрав чинності 01.12.2021) місце проживання (перебування) особи, зареєстроване до набрання чинності цим Законом, не підлягає повторній реєстрації (декларуванню). Для підтвердження інформації про місце проживання (перебування), зареєстроване до набрання чинності цим Законом, особа може подавати відомості про місце проживання, що були внесені до: 1) паспорта громадянина України, виготовленого у формі книжечки; 2) паспорта громадянина України або паспорта громадянина України для виїзду за кордон у формі е-паспорта або е-паспорта для виїзду за кордон; 3) витягу з реєстру територіальної громади.

З позовної заяви Фонду вбачається, що відповідачами-7, 29, 31 у справі № 910/14915/24 визначено відповідно ОСОБА_7 , ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ), ОСОБА_35 .

Судом було встановлено, що останньою відомою адресою місця проживання (перебування) відповідача-29 - ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ), враховуючи дані, зазначені у паспорті № НОМЕР_1 , виданому Держдепартаментом Сполучених Штатів Америки 14.08.2006, позивач у позовній заяві визначив: 45243 США, Огайо, Цинцинаті, Гівен Роад, 8980.

Суд також установив, що останньою відомою адресою місця проживання (перебування) відповідача-7 - ОСОБА_7 , враховуючи витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивач у позовній заяві визначив: АДРЕСА_1 .

Останньою відомою адресою місця проживання (перебування) відповідача-31 - ОСОБА_38 , враховуючи витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, позивач у позовній заяві визначив: АДРЕСА_2 .

На вищевказані адреси місця проживання (перебування) відповідачів-7, 29, 31 позивач направив копії позовної заяви з доданими до неї документами, докази чого долучив до позовної заяви.

Під час підготовчого провадження у даній справі представник відповідача-2 та представник відповідачів-23, 24 зазначили, що у даній справі вищезазначені відповідачі є іноземними громадянами (відповідач-7 ОСОБА_7 є громадянином російської федерації, відповідач-31 ОСОБА_32 є громадянином Республіки Польща, відповідач-29 ОСОБА_29 є громадянином Сполучених Штатів Америки), а тому їх має бути належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання шляхом вручення виклику до суду, оскільки дана справа стосується їх прав, інтересів та обов`язків.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 ГПК України суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Господарським судом міста Києва на виконання ч. 8 ст. 176 ГПК України з метою визначення місця проживання (перебування) ОСОБА_7 та ОСОБА_38 було здійснено запит до Єдиного державного демографічного реєстру для встановлення місця проживання останніх.

Згідно отриманої 10.12.2024 року відповіді № 955326 з Єдиного державного демографічного реєстру за вказаними параметрами ОСОБА_7 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), вказану особу в реєстрі не знайдено (а.с. 80 т. 1).

Згідно отриманої 10.12.2024 року відповіді № 954579 з Єдиного державного демографічного реєстру, за вказаними параметрами ОСОБА_38 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), вказану особу в реєстрі не знайдено (а.с. 104 т. 1).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2025 у справі № 910/14915/24 постановлено звернутися до Відділу (центру) надання адміністративних послуг Козинської селищної ради з запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_7 та зобов`язано даний орган надати інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) цієї фізичної особи.

Наведеною ухвалою суду постановлено також звернутися до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації з запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_35 та зобов`язано даний орган надати інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) цієї фізичної особи.

12.03.2025 до суду від Козинської селищної ради Обухівського району Київської області надійшла інформація на запит суду, згідно якої повідомлено суд про відсутність в реєстрі територіальної громади інформації щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_7 (відповідач-7) на території населених пунктів Козинської селищної територіальної громади (а.с. 23 т. 17).

31.03.2025 до суду від Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла інформація на запит суду, згідно якої повідомлено суд, що відповідно до Реєстру територіальної громади м. Києва інформація про реєстрацію місця проживання ОСОБА_35 (відповідач-33) відсутня (а.с. 154 т. 17).

З огляду на наявні в матеріалах справи відомості з Єдиного державного демографічного реєстру та інформацію, надану суду органами з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб, суд дійшов висновку, що зазначені позивачем у позовній заяві адреси місця проживання (перебування) ОСОБА_7 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_38 ( АДРЕСА_2 ), не відповідають дійсності.

Судом було встановлено, що копія паспорта ОСОБА_29 була надана позивачу Національним банком України у якості додатку до листа № 27-0007/93438/КФ від 19.12.2023 (а.с. 211-216 т. 1), тобто фактично за рік до звернення позивача з даним позовом до суду у грудні 2024. Крім того, наведений паспорт містить відомості про дату його видачі 14.08.2006 та дату закінчення 13.08.2016.

З огляду на наведене, при постановленні ухвали про залишення позовної заяви від 05.09.2025 суд установив, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що належною адресою місця проживання (перебування) відповідачів-7, 29, 31 є саме адреса, зазначена позивачем у позові, а саме: відповідача-7 ОСОБА_7 - АДРЕСА_1 ), відповідача-29 ОСОБА_38 - АДРЕСА_2 ), відповідача-31 ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ) - 45243 США, Огайо, Цинцинаті, Гівен Роад, 8980),

Згідно ухвали про залишення позовної заяви без руху від 05.09.2025 суд виснував, що після відкриття провадження у справі № 910/14915/24 судом встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у п. 2 ч. 3 ст. 162, п. 1 ч. 1 ст. 164, ч. 2 ст. 164, ч. 1 ст. 172 ГПК України, оскільки позовна заява не містить зазначення належного місця проживання чи перебування відповідачів-7, 29, 31, позивачем не надано докази на підтвердження належного місця проживання чи перебування відповідачів-7, 29, 31, позивачем не надано докази направлення копій позовної заяви і доданих до неї документів відповідачам -7, 29, 31 на належну адресу їх місця проживання чи перебування.

Як зазначив позивач у заяві про усунення недоліків позовної заяви, наявні у позивача документи, які підтверджують останнє відоме позивачу місце проживання чи перебування відповідачів-7, 29, 31 ( ОСОБА_7 , ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ), ОСОБА_32 ), вже були надані суду та залучені до матеріалів справи.

Отже, позивач підтвердив, що не подає разом із заявою про усунення недоліків позовної заяви жодних інших доказів підтвердження належного місця проживання чи перебування відповідачів-7, 29, 31.

Переліком додатків до заяви про усунення недоліків позовної заяви також підтверджується, що жодних інших документів, окрім позовної заяви (у новій редакції), доказів направлення її копії сторонам, доказів направлення копії позовної заяви (у новій редакції) з доданими до неї документами відповідачам-7, 29, 31, позивачем на усунення недоліків позовної заяви, визначених ухвалою суду від 05.09.2025, позивачем суду не подано.

Позивач визначив та надав суду такі документи, які підтверджують останнє відоме позивачу місце проживання чи перебування відповідачів-7, 29, 31: щодо відповідача-29 - паспорт № НОМЕР_1 , виданий Держдепартаментом Сполучених Штатів Америки 14.08.2006) (а.с. 213 т. 1), лист Національного банку України від 19.12.2023 (а.с. 211-212 т. 1); щодо відповідача-7 витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 217-220 т. 1); щодо відповідача-31 - витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.с. 237-238 т. 1).

Проте, як встановлено судом, долучена позивачем до матеріалів справи копія паспорта ОСОБА_29 була надана позивачу Національним банком України у якості додатку до листа № 27-0007/93438/КФ від 19.12.2023 (а.с. 211-216 т. 1), тобто фактично за рік до звернення позивача з даним позовом до суду у грудні 2024. Крім того, наведений паспорт містить відомості про дату його видачі 14.08.2006 та дату закінчення 13.08.2016. Отже, адреса відповідача-29, вказана у паспорті № НОМЕР_1 , строк дії якого закінчився 13.08.2016, не є належними відомостями місця проживання чи перебування особи у розумінні положень статті 162 ГПК України.

Зі змісту долученої позивачем до матеріалів справи на підтвердження місця проживання чи перебування відповідача-7 Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 380336802 від 27.05.2024 (а.с. 217-220 т. 1) вбачається, що з 26.11.2008 власником нерухомого майна (реєстраційний номер 17359703) за адресою: АДРЕСА_3 , є ОСОБА_12 , а не ОСОБА_7 . Інших доказів, які б підтверджували право власності ОСОБА_7 на нерухоме майно за вказаною адресою, у тому числі станом на час звернення до суду з даним позовом (грудень 2024), позивачем суду не надано. Водночас, відомості про адресу нерухомого майна, не є належними відомостями місця проживання чи перебування особи у розумінні Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" та статті 162 ГПК України.

Зі змісту долученого позивачем до матеріалів справи на підтвердження місця проживання чи перебування відповідача-31 Розширеного витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 91505927 від 30.05.2024 (а.с. 237-238 т. 1) вбачається, що боржником майнових прав, що належить заставодавцю за договором банківського вкладу № 659596 строкового банківського вкладу (депозиту) "Мій вибір", оформленого в рамках тарифного пакету "Абсолют" № 373130 від 16.10.2008, зазначений ОСОБА_39 ( АДРЕСА_2 ), про що до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено запис № 7628995 від 25.07.2008. Отже, вказана адреса відповідача-31, як боржника, відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна згідно з реєстраційним записом від 25.07.2008 не є належними відомостями місця проживання чи перебування особи у розумінні Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" та статті 162 ГПК України.

Таким чином, як встановлено судом, зазначені позивачем у позові адреси місця проживання чи перебування ОСОБА_7 , ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ), ОСОБА_35 не відповідають дійсності, відповідно копії позову з додатками відправлені на невірні адреси відповідачів-7, 29, 31.

Суд зазначає, що долучені до заяви про усунення недоліків докази направлення копії позовної заяви Фонду (у новій редакції із зазначенням вірного ім`я відповідача-29) з доданими до неї документами відповідачу-7 ОСОБА_7 на адресу: АДРЕСА_1 ; відповідачу-29 ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ) на адресу: "45243 OHIO США", відповідачу-31 ОСОБА_39 на адресу: АДРЕСА_2 ), не є належними доказами у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172 ГПК України, оскільки, як встановлено судом, вказані адреси місця проживання чи перебування відповідачів-7, 29, 31 не відповідають дійсності.

Таким чином, оскільки позивачем не зазначено належне місце проживання чи перебування відповідачів-7, 29, 31, не надано докази на підтвердження належного місця проживання чи перебування відповідачів-7, 29, 31, не надано докази відправлення відповідачам-7, 29, 31 позовної заяви з додатками на належні адреси їх місця проживання чи перебування, то суд дійшов висновку, що позивачем не усунуто недоліки поданого позову.

Суд зауважує, що порушення позивачем вимог п. 2 ч. 3 ст. 162, п. 1 ч. 1 ст. 164, ч. 2 ст. 164, ч. 1 ст. 172 ГПК України, які не усунуто позивачем, безпосередньо впливають на обов`язок суду щодо належного повідомлення учасників процесу (відповідачів-7, 29, 31) за належною адресою про розгляд даної справи.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин (ст. 7 ГПК України).

Відповідно до ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини 1, 2, 4 ст.13 ГПК України).

Стаття 46 ГПК встановлює процесуальні права та обов`язки сторін та передбачає, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Зокрема, відповідно до частин 1, 8 ст. 165 ГПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Також при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом (ст. 169 ГПК України ).

Отже, більшість своїх прав, передбачених ГПК України, сторони у справі реалізують вже після відкриття провадження у справі, про що сторона належним чином повідомляється судом.

При цьому ч. 5 ст. 176 ГПК України визначає, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Як встановлено судом, відповідачами-7, 29, 31 - ОСОБА_7 , ОСОБА_29 , ОСОБА_39 не зареєстровано електронний кабінет в ЄСІТС, тоді як закон не визначає обов`язкової реєстрації електронного кабінету для фізичної особи.

Згідно з ч. 11 ст. 242 ГПК у разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження належного місця проживання чи перебування відповідачів-7, 29, 31, останні не будуть повідомлені судом про наявність судового процесу у даній справі за їх участі, що фактично не забезпечить відповідачам-7, 29, 31 подальшу можливість на власний розсуд користуватися своїми процесуальними правами, а тому права відповідачів-7, 29, 31, у разі їх неповідомлення або повідомлення на неналежну адресу (шляхом направлення паперових копій процесуальних документів), будуть порушені, що також призведе до порушення основоположних принципів господарського процесу та забезпечення балансу між усіма учасниками провадження.

Судом враховано, що обов`язок суду повідомляти учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однією із основних засад (принципів) господарського судочинства відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) господарського судочинства, та є підставою для скасування судового рішення у справі.

Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності належного повідомлення учасників справи, як гарантії права на справедливий судових розгляд. Зокрема у постанові від 10.05.2023 у справі № 405/1117/20 Верховний Суд наголосив, що направлення судом кореспонденції за зазначеною позивачем у позовній заяві адресою, за якою відповідач не проживає або не зареєстрований, не можна вважати належним повідомлення про розгляд справи.

Право бути належним чином повідомленим про дату та час слухання справи не може бути формальним, оскільки протилежне не відповідає ідеї справедливого судового розгляду, яка включає основоположне право на змагальність провадження. Процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (постанова Верховного Суду від 03.03.2021 у справі № 918/1478/14).

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України 4. суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (рішення ЄСПЛ у справі "GUREPKA v. UKRAINE" (No. 2), № 38789/04, § 23, від 08 квітня 2010 року).

У випадках, коли встановити місце проживання особи складно, прийнятним вважається публічний виклик через пресу або веб-сайт, проте такі способи повідомлення можуть застосовуватися у виключних випадках, якщо спроби визначити місце знаходження особи виявилися безрезультатними (див рішення ЄСПЛ сайт Dilipak and Karakaya v. Turkey, № 7942/05, 24838/05, 09 January 2018). Повідомлення учасників справи про ухвалене рішення, зроблене лише в електронній формі (в тому числі розміщення в мережі Інтернет), вважається належним, якщо викладення інформації саме в такий спосіб є передбачуваним, тобто закріпленим на законодавчому рівні, послідовним, доступним для чималої кількості осіб і зрозумілим, тобто створює можливість для особи дізнатися про рішення, яке потенційно може впливати на її права. В той же час, враховуючи принцип пропорційності, мають також враховуватися обставини справи, що свідчать про відсутність доступу до комп`ютеру чи мережі Інтернет, комп`ютерну неграмотність та інші, що не дозволили отримати доступ до потрібного рішення (див. рішення Stichting Landgoes Steenbergen and Others v. Netherlands, no. 19732/17, 16 February 2021).

Враховуючи обставини даної справи, а саме наявну в матеріалах справи інформацію про те, що відповідачі-7, 29, 31, які 16 (шістнадцять) років тому працювали у банку в Україні, є громадянами інших держав, за відсутності при цьому в матеріалах справи доказів наявності зв`язку таких відповідачів з Україною (відсутні відомості про здійснення реєстрації в Україні, підприємницької діяльності в Україні або працевлаштування в Україні), суд доходить висновку про відсутність підстав стверджувати, що відповідачі-7, 29, 31 можуть об`єктивно передбачити судовий розгляд за їх участю в Україні та слідкувати за оголошеннями на офіційному веб-порталі судової влади України.

Враховуючи наведене, повідомлення відповідачів-7, 29, 31 про дату та час слухання по справі лише через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, як на цьому наполягає позивач, хоча і закріплене на законодавчому рівні (ч. 10 ст. 176 ГПК України), втім враховуючи обставини даної справи, не вважається належним, оскільки розміщення інформації саме в такий спосіб не є передбачуваним для відповідачів-7, 29, 31, не створює можливості для відповідачів-7, 29, 31 дізнатися про рішення, яке потенційно може впливати на їх права.

Таким чином, проаналізувавши зміст поданої позивачем заяви про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали суду від 05.09.2025 (вих. № 46-8336/25 від 09.09.2025) та доданих до неї документів, суд дійшов висновку, що визначені ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2025 недоліки позовної заяви у справі № 910/14915/24 позивачем у повному обсязі не усунуто.

Усунення позивачем не всіх недоліків, що були зазначені в ухвалі суду від 05.09.2025, тобто часткове усунення недоліків, не може вважатись усуненням недоліків у розумінні ст.ст. 174, 176 Господарського процесуального кодексу України, оскільки такі недоліки повинні бути усунуті в повному обсязі.

Відповідно до частини 13 статті 176 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 226 ГПК України, про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 123 ГПК України). Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 123 ГПК України).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Судом встановлено, що 16.09.2025 до суду від представника відповідача-14 надійшов відзив на позовну заяву разом із доданими до нього документами (а.с. 186-275 т. 24). У відзиві відповідач-14 просив суд покласти судові витрати на позивача та долучив до позовної заяви докази на підтвердження їх понесення.

03.09.2025 до суду від представника відповідача-14 надійшла заява про розподіл судових витрат у випадку повернення позову (у новій редакції) разом із доданими до неї доказами (а.с. 137 - 151 т. 28). Відповідно до даної заяви відповідач-14 просив суд стягнути з позивача на користь відповідача-14 судові витрати за розгляд у суді першої інстанції позову Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справі №910/14915/24 у сумі 100 000,00 грн.

Частиною 5 статті 130 ГПК України встановлено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Суд відзначає, що позов Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справі № 910/14915/24 залишено без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 226 ГПК України, оскільки провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172, 173 ГПК України, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк. За таких обставин, враховуючи, що спір у справі № 910/14915/24 судом по суті не розглянуто, станом на час постановлення даної ухвали суду відсутні підстави стверджувати про необгрунтованість дій позивача при зверненні з даним позовом до суду, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні заяви відповіача-14 про розподіл судових витрат.

Керуючись ст. 176, 226, 232, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справі № 910/14915/24 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 18.09.2025 та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 254-257 та підпунктом 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Оксана ГУМЕГА