ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2025 Справа № 914/1953/25

Господарський суд Львівської області у складі судді Зоряни Горецької, розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрол Партнер»,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Логіком Транс»,

про стягнення заборгованості за договором поставки,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області 24.06.2025 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрол Партнер» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Логіком Транс» про стягнення заборгованості за договором поставки.

Ухвалою від 27.06.2025 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що сторони належним чином повідомлені про розгляд справи судом і від них не надходило жодних заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження чи клопотань про її розгляд у судовому засіданні з повідомленням сторін, дослідивши наявні у справі докази та викладені в позовній заяві пояснення, суд дійшов висновку про необхідність прийняття рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що Відповідач не виконав належним чином умови Договору поставки партіями з використанням паливних карток № 23-ПГ-216 від 22 січня 2024 року, тому виникла заборгованість, що становить 29 539,11 грн, яку Позивач просить стягнути з Відповідача.

Позиція відповідача

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, позовних вимог не спростував, хоча належним чином був повідомлений про відкриття провадження у справі.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ З МАТЕРІАЛІВ СПРАВИ

22 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Петрол Партнер» (Позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Логіком Транс» (Відповідачем) укладено Договір поставки партіями з використанням паливних карток № 23-ПГ-216 (надалі- Договір).

На виконання п. 2.5. Договору, 22 січня 2024 року між сторонами підписано Акт приймання передачі до Договору, згідно якого Позивачем передано, а Відповідачем прийнято паливні картки у кількості 5 (п`ять) штук з такими номерами: 738703, 738711, 738729, 738737, 738893.

В період з 01 квітня 2025 року по 30 квітня 2025 року, на виконання умов Договору, ТзОВ «Петрол Партнер» передано, а ТзОВ «Логіком Транс» прийнято Товар, а саме: паливо дизельне ДП-Євро 5 ВО, кількістю 1171,46 літрів, на загальну суму 57 975,55 грн з ПДВ.

На підтвердження чого та на виконання п. 3.4 Договору, Позивачем складено та надано Відповідачу для підписання видаткову накладну №99593 від 30.04.2025 та акт приймання передачі Товарів до Договору за період з 01 квітня 2025 року по 30 квітня 2025 року.

Позивачем не отримано підписаних Відповідачем вищезазначеної видаткової накладної та акту приймання передачі Товарів до Договору. Тому 28 травня 2025 року супровідним листом за № 2338 зазначені документи та акт звірки взаєморозрахунків за Договором повторно було надано Відповідачу для підписання (надіслано цінним листом з описом вкладення за №740 на його адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 79026, місто Львів, вул. Героїв Майдану, будинок 5 Б.).

Позивач не отримав підписаних Відповідачем документів та не надав мотивованих (обґрунтованих) та документально підтверджених заперечень щодо їх змісту.

Тому на підставі вимог п. 3.4., 5.1.11, 11.2 Договору підписані сторонами видаткова накладна № 99593 від 30.04.2025, акт приймання передачі Товарів до Договору за період з 01 квітня 2025 року по 30 квітня 2025 року та акт звірки взаєморозрахунків за Договором є повністю узгоджені ними.

Варто зауважити, що передача пального Відповідачу здійснювалась з використанням паливних карток, емітованих Позивачем. Водночас, обслуговування паливних карток здійснюється на АЗС «WOG», відповідно до договору зберігання № 1-30/10/2023 від 30 жовтня 2023 р. (надалі Договір зберігання), який укладено між ТзОВ «Петрол Партнер» та ТзОВ «Петрол Контракт», за умовами якого, Зберігач (ТзОВ «Петрол Контракт») зобов`язується зберігати нафтопродукти в асортименті, в подальшому іменовані Майно, передане йому Поклажодавцем (ТОВ «Петрол Партнер»), і повернути це Майно уповноваженим представникам Поклажодавця в цілості на умовах, визначених даним Договором.

ТзОВ «Петрол Контракт», як зберігач Майна ТОВ «Петрол Партнер», листом від 16 червня 2025 року надав інформацію щодо транзакцій за період з 01.04.2025, здійснених по паливних картках, переданих ТзОВ «Логіком Транс» на виконання умов Договору. Окрім того, ТзОВ «Петрол Контракт» на підтвердження відпуску/передачі майна надав копії чеків касового апарату (РРО) від 01.04.2025, від 02.04.2025, від 04.04.2025.

Зі змісту зазначених вище чеків, листа від 16 червня 2025 року та довідки ТзОВ «Петрол Партнер» щодо використання паливних карток за Договором за період з 01.04.2025 по 30.04.2025 вбачається, наступне:

- 01.04.2025, на АЗС за адресою: Львівська обл., Стрийський р-н, с. Добряни, вул. Садова, 13, за паливною карткою №738703, відпущено 103,46 літрів палива дизельного ДП-Євро 5 ВО;

- 02.04.2025, на АЗС за адресою: Львівська обл., Львівський р-н, м.Дубляни, автодорога Київ Чоп, 527км+750м, за паливною карткою №738703, відпущено 173,00 літрів палива дизельного ДП-Євро 5 ВО;

- 02.04.2025, на АЗС за адресою: Львівська обл., м.Львів, вул. Городоцька, 288, за паливною карткою №738711, відпущено 20,00 літрів палива дизельного ДП-Євро 5 ВО;

- 02.04.2025, на АЗС за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, с. Сеньківка, північно - східний обхід м. Київ, 11км+200м, за паливною карткою №738703, відпущено 360,00 літрів палива дизельного ДП-Євро 5 ВО;

- 04.04.2025, на АЗС за адресою: Житомирська обл., Житомирський р-н, с. Глибочиця, автодорога Київ-Чоп км 127+990 (праворуч), за паливною карткою №738703, відпущено 90,00 літрів палива дизельного ДП-Євро 5 ВО;

- 04.04.2025, на АЗС за адресою: Житомирська обл., Житомирський р-н, с. Глибочиця, автодорога Київ - Чоп км 127+990 (праворуч), за паливною карткою №738703, відпущено 425,00 літрів палива дизельного ДП--Євро 5 ВО.

Викладене підтверджує передачу ТзОВ «Логіком Транс» в період з 01 квітня 2025 року по 30 квітня 2025 року палива: дизельне ДП-Євро 5 ВО в кількості 1171,46 літрів на загальну суму 57 975,55 грн. з ПДВ.

Таким чином, на виконання умов Договору, Позивачем на користь Відповідача було поставлено Товар, який був отриманий в повному обсязі, без зауважень до якості та кількості, що є підтвердженням виконання ТзОВ «Петрол Партнер» взятих на себе договірних зобов`язань в частині поставки Товару на умовах визначених Договором.

За господарськими операціями - у квітні 2025 року, на виконання вимог чинного законодавства та умов п. 9.3 Договору, Позивач сформував податкові накладні: №10928 від 01.04.2025 на суму 10000,00 грн.. (попередня оплата), №10929 від 02.04.2025 на суму 21 000,00 грн. (попередня оплата), № 69865 від 30.04.2025 на суму 20 959, 78 грн. (постачання) та зареєстрував їх в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується відповідними квитанціями.

Відповідачем після реєстрації позивачем податкових накладних отримано квитанцію про реєстрацію електронної накладної в Єдиному Державному реєстрі податкових накладних. При цьому, Відповідач не зазначав про розбіжності у податковому обліку по господарських операціях з поставки товару між Позивачем та Відповідачем за квітень 2025 року.

Оскільки, ТзОВ «Логіком Транс» не інформував ТзОВ «Петрол Партнер» про жодні розбіжності, транзакції за період з 01 квітня 2025 року по 30 квітня 2025 року вважаються прийнятими.

Як вищезазначалось, всього в квітні 2025 року Відповідачу було поставлено палива дизельного на загальну суму 57 975,55 грн. При цьому 04.04.2025 Відповідачу поставлено 425 літрів дизельного палива за ціною 49,49 грн/л на суму 21 033,24 грн, з яких, пальне вартістю 20 959,78 грн передано понад суму здійсненої Відповідачем попередньої оплати.

Отже, за умовами п. 4.4.2.1 Договору строк на оплату, отриманого 04.04.2025 товару понад суму здійсненої попередньої оплати,- сплив 08.04.2025.

Водночас, заборгованість Покупця за партію Товару передану 04.04.2025 року становить 20 959,78 грн.

Позивач стверджує, що основна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем за Договором становить 20 959,78 грн, за неналежне виконання умов Договору, згідно п.9.5.1 Договору, Відповідачу нараховано 1 370,71 грн пені та 5 239,94 грн штрафу.

Позивач просить стягнути загальну суму заборгованості в розмірі 29 539,11 грн, з яких 20 959,78 грн основного боргу, 1 370,71 грн пені, 5 239,94 грн штрафу, 421,10 грн інфляційних та 1 547,58 грн тридцяти п`яти відсотків річних.

ОЦІНКА СУДОМ

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 174 ГК України передбачено, що однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є укладення господарського договору та інших угод. Зі змістом зазначеної норми кореспондуються приписи частини 2 статті 11 ЦК України, відповідно до яких підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно п. 2.1. Договору, Постачальник зобов`язується передавати у власність Покупця (поставляти) Товари, (надавати Послуги), а Покупець зобов`язується приймати у власність Товари (Послуги) та оплачувати їх вартість на умовах, передбачених даним Договором. Під партією Товару сторони розуміють Товари в кількості та асортименті, передані Покупцю на умовах даного Договору.

Згідно п. 2.4. Договору, передача Товарів (надання Послуг) Покупцю здійснюється з використанням паливних карток.

Паливна картка технічний засіб отримання Покупцем (довіреною особою) у власність згідно умов даного Договору Товарів, отримання Послуг. Паливна картка не є платіжним засобом. Наявність паливної картки дозволяє її пред`явнику фактично отримати Товар (Послуги) на ТО (п.1.2. Договору).

Відповідно до п. 2.5. Договору, на виконання умов даного Договору Постачальник передає Покупцю паливні картки, про що сторони підписують відповідний акт приймання-передачі. Покупець не вправі використовувати отримані паливні картки в інших цілях, не пов`язаних з виконанням даного Договору.

Відповідно до положень статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Також, згідно з частиною 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частинами першою, шостою статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до частин першої, другої статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно п. 3.1. Договору, постачання Товарів (надання Послуг) Покупцю здійснюється Постачальником (Користувачем ТО) цілодобово (за винятком технічних перерв) на ТО, шляхом використання встановленого на ТО Обладнання, при умові: пред`явлення паливної картки Покупцем (Довіреною особою), правильного введення PIN-коду паливної картки та її авторизації. Передача Товарів (надання Послуг) Покупцю здійснюється лише за умови фактичної наявності Товарів (можливості надання Послуг) на ТО на момент проведення Транзакції. Передача Покупцю нафтопродуктів (скрапленого газу) здійснюється шляхом заправки транспортних засобів Покупця (довіреної особи Покупця) в кількості та асортименті, обраних Покупцем (довіреною особою) самостійно, в межах Ліміту, встановленого на паливній картці та залишків ресурсів на індивідуальній картці, або лімітному рахунку.

Статтею 629 ЦК України встановлено обов`язковість виконання договору сторонами.

Згідно п. 4.1. Договору, розрахунки за Товари (Послуги) здійснюються Покупцем в українській національній валюті гривні, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника. Моментом виконання зобов`язань Покупця по оплаті Товарів вважається момент поступлення грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.

Згідно п. 4.2. Договору загальна сума Договору становить суму вартості Товарів (послуг), поставлених (наданих) Постачальником покупцю протягом терміну дії даного договору.

Відповідно до п. 4.4.1 Ціна Товарів (Послуг) підтверджується видатковими накладними та/або актами приймання-передачі.

Згідно п. 4.4.2 Договору, розрахунки за Товари (Послуги) Покупець здійснює періодично на умовах 100% попередньої оплати вартості Товарів (Послуг), якщо інший порядок розрахунків не погоджений Сторонами додатково в Додатку до даного Договору. Сума оплати та їх періодичність визначаються Покупцем самостійно, або за зверненням Покупця на підставі наданого Постачальником рахунку.

Статтею 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 662 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно з частиною 1 статті 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент, вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця поставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі - продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Відповідно до статті 689 ЦК України покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Відповідно до частини 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно п. 5.3.1 та п. 5.3.2. Договору, Постачальник зобов`язаний поставляти Товари Покупцю на умовах, передбачених даним Договором та здійснювати передачу Товару через ТО при умові пред`явлення паливної карти Покупцем, введення вірного PIN- коду, та авторизації паливної картки.

Підтвердженням фактичного отримання Покупцем Товарів (Послуг) на ТО в асортименті та кількості є Чек, що видається Покупцю (п. 3.2 Договору).

У випадку, якщо Товари (Послуги) були передані (надані) Покупцю понад суму здійсненої попередньої оплати, Покупець зобов`язаний провести повну оплату таких Товарів (Послуг) протягом 2 (двох) банківських днів з моменту отримання таких Товарів (Послуг) (п.4.4.2.1 Договору).

Згідно п. 3.4. Договору, за результатами Транзакцій, що були здійснені протягом звітного періоду, Постачальником складається та надається Покупцю зведена видаткова накладна та зведений акт приймання-передачі. Вищезазначені документи надаються Покупцю для підписання після 7 (сьомого) робочого числа місяця наступного за звітним. Покупець зобов`язується підписувати зведену видаткову накладну та зведений акт приймання-передачі протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту їх отримання. Якщо Покупець до закінчення зазначеного терміну не підпише і не надішле Постачальнику надіслану Постачальником зведену видаткову накладну та зведений акт приймання-передачі, або не надасть Постачальнику свої мотивовані (обґрунтовані) та документально підтверджені заперечення проти змісту зведеної видаткової накладної та зведеного акту приймання-передачі, або не надішле Постачальнику письмове повідомлення про не отримання зазначених документів від Постачальника, Сторони погоджуються вважати таку зведену видаткову накладну та зведений акт приймання-передачі, підписані лише Постачальником, повністю узгодженими обома Сторонами.

Суд зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19, від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20, від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20, від 07.09.2022 у справі № 910/10569/21).

При цьому, положення частини 7 статті 193 ГК України та статті 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Таким чином, двосторонній характер договору поставки зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. З укладенням такого договору постачальник бере на себе обов`язок передати у власність покупця товар належної якості і водночас набуває права вимагати його оплати, а покупець зі свого боку набуває права вимагати від постачальника передачі цього товару та зобов`язаний здійснити оплату.

Приписами ч. 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 ст. 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч.1 ст. 230 ГК України).

Так, відповідно до статей 230, 231 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За приписами ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з п. 9.5.1 Договору, у випадку не проведення /несвоєчасного проведення Покупцем розрахунків за отриманий Товар/Послуги Покупець зобов`язується на користь Постачальника сплатити штрафні санкції згідно ст. 230, 231 Господарського кодексу України, а саме:

- пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення виконання зобов`язань;

- у випадку якщо термін прострочення Покупцем проведення взаєморозрахунків перевищує 15 календарних днів, Покупець зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 25 (двадцять п`ять) % від суми заборгованості.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань не лише не заборонено, але й передбачено частиною другою статті 231 ГК України.

При цьому щодо порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмеженьпередбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, передбаченою статтею 627 ЦК України, тобто сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Зазначену правову позицію наведено у постанові Великої палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №910/12876/19.

Крім того, згідно п. 5.1.12. Договору, Покупець зобов`язаний щомісячно до 4 числа місяця наступного за звітним, звіряти дані щодо проведених операцій (здійснених Транзакцій) з даними Постачальника. У випадку виявлення Покупцем розбіжностей між операціями, вказаними у звіті і фактично проведеними (дані Покупця), то не пізніше 6 числа місяця наступного за звітним, Покупець повинен письмово проінформувати про це Постачальника. У протилежному випадку здійснені Транзакції за попередній звітний період, вважаються прийнятими і подальші претензії Покупця не приймаються.

Згідно п. 9.5.2 Договору, за прострочення виконання грошового зобов`язання Покупець зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 35 (тридцять п`ять) процентів річних від простроченої суми за кожен день прострочення, за весь час прострочення, згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Отже, керуючись свободою укладення договору, Сторони в п. 9.5.2 Договору встановили інший розмір процентів, ніж передбачений ст. 625 ЦК України, а саме замість 3% річних - 35% річних.

Згідно п. 9.6 Договору, сторони прийшли до взаємної згоди, що нарахування штрафних санкцій (штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язань за даним Договором не припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, і такі штрафні санкції (пені, штрафи) продовжують нараховуватися до дати повного виконання Стороною відповідних прострочених зобов`язань за Договором.

Судом перевірено розрахунок заявлених позовних вимог та встановлено, що такий проведено вірно.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що Позивачем доведено належними, допустимими, достовірними та вірогідними, доказами наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення заборгованості в розмірі 29 539,11 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлюються у таких розмірах: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки спір виник з вини Відповідача, суд вважає за необхідне покласти на нього судові витрати в розмірі 2 422,40 грн судового збору, в силу норми ч. 9 ст. 129 ГПК України.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 247-252 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Логіком Транс» (79026, місто Львів, вул. Героїв Майдану, буд. 5 Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрол Партнер» (43023, Волинська обл., Луцький р-н, місто Луцьк, вул. Яремчука Назарія, будинок 1, ) заборгованість у розмірі 29 539,11 грн та судові витрати в розмірі 2 422,40 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Горецька З.В.