ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"23" вересня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1208/25

Господарський суд Житомирської області у складі судді Прядко О.В.,

розглянувши заяву директора юридичної особи Великобританії - компанії «Vuldi (UK) Limited» Мороза Д.А. про відвід судді від 22.09.2025 у справі

за позовом: Юридичної особи Великобританії - компанії «Vuldi (UK) Limited

до 1. Комунального підприємства "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради;

2. Державного реєстратора відділу з надання адміністративних послуг та державної реєстрації Бердичівської районної державної адміністрації

про визнання незаконною і скасування державної реєстрації, визнання незаконним і скасування рішення про скасування державної реєстрації, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Директор юридичної особи Великобританії - компанії «Vuldi (UK) Limited» Мороз Д.А. звернувся до Господарського суду Житомирської області через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС з позовом до Комунального підприємства "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради та державного реєстратора відділу з надання адміністративних послуг та державної реєстрації Бердичівської районної державної адміністрації, у якому просить:

- відмовити у відкритті провадження в порядку господарського судочинства за даною позовною заявою;

- визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію за громадянином ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно - будівлю за адресою: Житомирська обл., м. Бердичів, вул. Комсомольська (на даний час - вул. Героїв України), 21, яку було здійсненою за свідоцтвом №ВРР 247234 р. №194 від 23.03.2012, виданим приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Оленюком С.Я.;

- визнати незаконним рішення про скасування державної реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю "Валді на Празькій" (ідентифікаційний код 30604969) права власності на нерухоме майно - будівлю за адресою: Житомирська обл., м. Бердичів, вул. Комсомольська (на даний час - вул. Героїв України), 21;

- зобов`язати відповідачів відновити державну реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю "Валді на Празькій" (ідентифікаційний код 30604969) права власності на нерухоме майно - будівлю за адресою: Житомирська обл., м. Бердичів, вул. Комсомольська (на даний час - вул. Героїв України), 21.

Ухвалою суду від 10.09.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків.

22.09.2025 до суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС директор юридичної особи Великобританії - компанії «Vuldi (UK) Limited» Мороз Д.А. подав заяву від 22.09.2025, у якій, зокрема, заявлено відвід судді Прядко О.В. від розгляду справи №906/1208/25.

В обґрунтування заявленого відводу заявник зазначив, що суд, не розв`язавши клопотання позивача про відмову у відкритті провадження у справі, «взявся» розглядати справу, зокрема визначивши недоліки позовної заяви та постановивши відповідну ухвалу про залишення позовної заяви без руху від 10.09.2025, а відтак є упередженим та незаконним, оскільки, за загальновизнаною судовою практикою, якщо позовна заява не є підвідомчою даному суду, то, перш за все, постановляється ухвала про відмову у відкритті провадження, а не ухвала про усунення недоліків (за наявності). Позивач вважає, якщо справа не є підвідомчою тому чи іншому суду, то цей суду не вправі постановляти будь-які судові рішення у справі, окрім ухвали про відмову у відкритті провадження.

Відповідно до ч.ч.1-3, 8 ст.39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Питання про відвід вирішується невідкладно. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.38 ГПК України, з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч.4 ст.35 ГПК України).

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у об`єктивності судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Отже особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна підтвердити на підставі відповідних доказів факт упередженості судді у розгляді справи, аргументувати і довести наявність підстав для відводу.

Виходячи з аналізу наведених правових норм та змісту заяви від 22.09.2025, суд вважає, що викладені представником позивача аргументи в обґрунтування заявленого відводу не підтверджують наявність підстав, передбачених ст.35 ГПК України, зводяться виключно до незгоди сторони з процесуальними рішеннями судді та оцінкою застосування судом норм процесуального законодавства України, що у свою чергу не може свідчити про наявність упередженості або необ`єктивність судді у розгляді справи №906/1208/25 та бути підставою для відводу в силу ч.4 ст.35 ГПК України.

Відповідно до ст.129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства, зокрема, є законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відправляючи правосуддя, суддя самостійно, на власний розсуд визначає, які саме процесуальні дії слід учинити, виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, в тому числі вирішує заявлені сторонами клопотання та заяви.

Так, суддівську дискрецію, або суддівський розсуд, визначають як повноваження, надане особі, яка володіє владою вибирати між двома чи більше альтернативами, коли кожна з альтернатив законна.

Частиною 1 ст.176 ГПК України унормовано, що суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

При встановленні черговості розгляду таких підстав суд звернув увагу на наявність ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 у справі №240/5476/24 та ухвали Бердичівського районного суду Житомирської області від 03.09.2025 у справі №274/5911/25 (провадження №2/0274/2337/25), якими було відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою юридичної особи Великобританії компанії «Vuldi (UK) Limited» до Комунального підприємства «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, державного реєстратора відділу з надання адміністративних послуг та державної реєстрації Бердичівської районної державної адміністрації про визнання незаконною та скасування державної реєстрації, визнання незаконним рішення, зобов`язання вчинити дії. В ухвалі від 03.09.2025 у справі №274/5911/25 (провадження №2/0274/2337/25) суд роз`яснив заявнику право на звернення з даним позовом до Господарського суду Житомирської області.

Реалізуючи свої повноваження в господарському судочинстві, суд насамперед оглянув зміст та матеріали позовної заяви на предмет їх відповідності нормам ГПК України, які регулюють порядок дотримання заявником вимог щодо подачі та форми позовної заяви, і, зважаючи на виявлені недоліки, постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Клопотання позивача про відмову у відкритті провадження у даній справі буде вирішено судом після усунення недоліків позовної заяви, відповідно до ст.175 ГПК України.

Незгода з послідовністю і порядком вчинення суддею Прядко О.В. процесуальних дій не свідчить про необ`єктивність та/або упередженість судді і не є підставою для її відводу.

Суд звертає увагу, що у разі незгоди учасника судового процесу з процесуальними діями та рішеннями судді, він не позбавлений права на оскарження судового рішення у встановленому законом порядку з включенням таких заперечень. При цьому, відповідно до положень ГПК України, правомірність, повнота та об`єктивність прийнятого судового рішення, вірне застосування норм матеріального чи процесуального права, оцінка доказів є предметом дослідження у відповідному апеляційному або касаційному провадженні.

Інших обставин, які свідчили б про упередженість або необ`єктивність судді Прядко О.В. при здійсненні правосуддя у розумінні ст.ст.35, 36 ГПК України, заявником не наведено.

Правовими нормами встановлена презумпція особистої безсторонності судді доти, доки не доведено інше.

У рішенні ЄСПЛ "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей п.1 ст.6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі «Газета Україна-Центр проти України» від 15.07.2010).

Названої презумпції у заяві від 22.09.2025 представником позивача не спростовано. За своєю суттю аргументи заявника щодо відводу судді Прядко О.В. є вираженням його власної думки, незгодою сторони з процесуальними діями та рішеннями судді, припущенням щодо необ`єктивності та ймовірної упередженості судді.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.35, 36, 38, 39, 234-235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника позивача про відвід судді Прядко О.В. від 22.09.2025 у справі №906/1208/25 визнати необґрунтованою.

2. Передати матеріали справи №906/1208/25 для вирішення питання про відвід судді Прядко О.В. на автоматичний розподіл для розгляду суддею, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, відповідно до положень ст.32 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Прядко О.В.

Друк:

1 - у справу;

- директору юридичної особи Великобританії - компанії «Vuldi (UK) Limited» Морозу Д.А. (до ел.каб.);

- відповідачам (до ел.каб.).