23.09.2025Справа № 910/8046/25
Суддя Мудрий С.М., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі"
до Державного науково-дослідного інституту інформатизації та моделювання економіки
про стягнення 43 478,10 грн
Представники сторін: не викликалися
У червні 2025 року Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські електромережі" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Державного науково-дослідного інституту інформатизації та моделювання економіки 43 478,10 грн, з яких: 40 151,98 грн - основний борг за надані послуги з розподілу електричної енергії за період із січня 2024 року по травень 2025 року, 917,64 грн - основний борг за надані послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії за період лютого 2022 року по квітень 2025 року, 165,40 грн - 3% річних, 533,91 грн - інфляційні втрати та 1709,17 грн - пеня, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії у частині своєчасної та повної оплати вартості послуг.
Рішенням Господарського суду міста Києва 04.09.2025 позов задоволено частково. Стягнуто з Державного науково-дослідного інституту інформатизації та моделювання економіки (01104, місто Київ, бульвар Міхновського Миколи, будинок 38; ідентифікаційний код 23395900) на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" (04080, місто Київ, вулиця Новокостянтинівська, будинок 20; ідентифікаційний код 41946011) 40 151 (сорок тисяч сто п`ятдесят одну) грн 98 коп. основного боргу за надані послуги з розподілу електричної енергії за період із січня 2024 року по травень 2025 року, 917 (дев`ятсот сімнадцять) грн 64 коп. основного боргу за надані послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії за період з лютого 2022 року по квітень 2025 року, 165 (сто шістдесят п`ять) грн 40 коп. 3% річних, 533 (п`ятсот тридцять три) грн 91 коп. інфляційних втрат та 2 327 (дві тисячі триста двадцять сім) грн 17 коп. судового збору.

09.09.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.

Суд, розглянувши заяву та дослідивши докази, встановив наступне.

В поданій заяві позивач просить суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з Державного науково-дослідного інституту інформатизації та моделювання економіки витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн.

Частиною 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 221 ГПК України у випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 3 ст. 221 ГПК України встановлено, що у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

01.01.2024 між Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Київські електромережі" та Адвокатським об`єднанням "ПЕРШИЙ РАДНИК" укладено Договір №3443-ДКЕМ про надання правничої допомоги.

За вказаним Договором виконавець зобов`язується надавати клієнтові правничу допомогу за окремими письмовими або усними дорученням останнього. Сторони Договору узгодили, що зміст, вартість послуг, номер судової справи, в межах якої надається правнича допомога, та судова інстанція відображається сторонами в Акті наданих послуг.

Зазначеним Договором передбачено, що вартість наданих послуг (розмір гонорару) у кожній судовій справі може визначатися погодинно або у фіксованому розмірі.

04.10.2024 між Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Київські електромережі" та Адвокатським об`єднанням "ПЕРШИЙ РАДНИК" укладено Додаткову угоду №1 до Договору №3443-ДКЕМ від 01.01.2024 про надання правничої допомоги від, якою, зокрема, визначили дію договору до 31.12.2025.

08.09.2025 Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Київські електромережі" та Адвокатським об`єднанням "ПЕРШИЙ РАДНИК" складено Акт приймання-передачі наданих послуг №186 за Договором про надання правничої допомоги №3443-ДКЕМ від 01.01.2024.

Вказаним Актом зафіксовано надання правничої допомоги на загальну суму 10 000,00 грн з ПДВ, а також в додатку до Акту зазначено нейменування робіт (послуг): збір доказів по справі, визначення засобів доказування, роз`яснення клієнту правової позиції по судовій справі та узгодження її з клієнтом; підготовка, формування та подача позовної заяви від 26.06.2025 про стягнення заборгованості по договору; підготовка, формування та подача заяви про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд зазначає, що постановою Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 встановлено, що витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Враховуючи наведене, суд встановив обставину понесення Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Київські електромережі" судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Однак суд зазначає, що постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі 922/1964/21 зроблено наступний висновок: під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Частиною 5 ст. 129 ГПК України передбачено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Суд зазначає, що розмір витрат позивача на правничу допомогу не відповідає предмету спору, категорії справи, ціні позову, розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань, кількістю заяв по суті справи.

Щодо підготовки, формування та подачі заяви про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає, що витрати на складання даного процесуального документа не можуть бути покладенні на відповідача, оскільки дана процесуальна дія не пов`язана з підготовкою справи до розгляду та розглядом цієї справи по суті. Зазначена позиція корелюються з висновками Верховного Суду, викладеними у додатковій постанові від 22.02.2024 (справа №910/9714/22).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що встановлений розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу є неспівмірним з наданим об`ємом послуг, їх необхідністю та доцільністю, а тому встановлений розмір цих витрат не може бути покладений на відповідача у повному обсязі та підлягає зменшенню до 5 000,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись викладеним та ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного науково-дослідного інституту інформатизації та моделювання економіки (01104, місто Київ, б.Міхновського Миколи, будинок 38; ідентифікаційний код 23395900) на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" (04080, місто Київ, вулиця Новокостянтинівська, будинок 20; ідентифікаційний код 41946011) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 803 (чотири тисячі вісімсот три) грн 45 коп.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сергій МУДРИЙ