РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.09.2025Справа № 910/8860/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін матеріали господарської справи

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»

до Житлово-будівельного кооперативу «Рассвет» (03151, місто Київ, вулиця Мішина, будинок 41; ідентифікаційний номер 22932247)

про стягнення 442 051,03 грн.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Житлово-будівельного кооперативу «Рассвет» про стягнення 442 051,03 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором від 17.10.2018 № 1541357.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено сторонам строки для подачі заяв по суті справи.

Ухвалу про відкриття провадження у даній справі направлено відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за місцезнаходженням відповідно до інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідачем ухвалу про відкриття провадження у даній справі отримано 06.08.2025, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення № 791.

Виходячи зі змісту статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 11, 17, 91, 101-104 Правил надання послуг поштового зв`язку, суд дійшов висновку, що відповідач повідомлений про судовий розгляд спору належним чином. Крім того, відповідач мав можливість ознайомитись з ухвалою суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідачем відзив суду не надано та позовні вимоги не заперечено. Відповідно до частини дев`ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі 17.10.2018 укладено договір № 1541357, відповідно до пункту 1.1 якого позивач зобов`язався виробити та поставити теплову енергію відповідачу для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання, а відповідач - оплатити її вартість.

Згідно з пунктом 9 додатку № 2, відповідач щомісячно з 12 по 15 числа отримує в ЦОК за адресою: проспект Повітрофлотський, 58, оформлений позивачем рахунок-фактуру на суму, яка включає загальну вартість теплової енергії поточного місяця та кінцеве сальдо розрахунків на початок поточного місяця, акт приймання-передавання товарної продукції, облікову картку фактичного споживання за попередній період та акт звіряння, які оформлює та повертає один примірник позивачу протягом двох днів з моменту їх одержання.

Відповідно до пункту 10 додатку № 2, відповідач щомісячно, не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, забезпечує оплату коштів від населення за фактично спожиту теплову енергію на поточний рахунок позивача.

Згідно з пунктами 4.1 та 4.4, договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 01.06.2019. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії не буде письмово заявлено однією із сторін про його припинення.

У подальшому, 06.11.2024 сторонами укладено угоду № Р-1541357/2024/11 про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію за договором від 17.10.2018 № 1541357 (далі - угода), пунктом 1 якої відповідач визнав та підтвердив заборгованість перед позивачем за договором від 17.10.2018 № 1541357 станом на 01.11.2024 загальною сумою 197 993,30 грн.

Відповідно до пункту 2 угоди, відповідач зобов`язався сплатити зазначену у пункті 1 цієї угоди суму заборгованості протягом листопада 2024 року - лютого 2025 року щомісячними платежами згідно з додатком 1 до цієї угоди до 25 числа кожного місяця.

Додатком № 1 до угоди сторони узгодили графік погашення заборгованості в загальному розмірі 197 993,30 грн. Зокрема, листопад 2024 року - заборгованість у розмірі 49 498,33 грн. до 25 числа місяця; грудень 2024 року - заборгованість у розмірі 49 498,33 грн. до 25 числа місяця; січень 2025 року - заборгованість у розмірі 49 498,33 грн. та лютий 2025 року - заборгованість у розмірі 49 498,33 грн.

Відповідно до пункту 8 угоди, у разі порушення споживачем умов (невиконання та/або неналежне її виконання) угоди графіку погашення заборгованості остання втрачає чинність з наступного дня, що встановлений щомісячним строком оплати: умови щодо реструктуризації сплати боргу втрачають чинність, а підприємство набуває право вимоги всієї несплаченої частини боргу з урахуванням пені, 3% річних та інфляційної складової боргу за час прострочення, які відповідач зобов`язався оплатити. Також, відповідач зобов`язався оплатити підприємству штраф за невиконання ним угоди графіку погашення заборгованості у розмірі 5% від суми непогашеної заборгованості за угодою графіку погашення заборгованості.

Згідно з пунктом 9 угоди, остання є невід`ємною частиною договору від 17.10.2018 № 1541357 на постачання теплової енергії у гарячій воді.

Згідно з статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з статтею 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Умовами статті 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідачем, в угоді про реструктуризацію визнано наявну заборгованість за договором станом на 01.11.2024 у розмірі 197 993,30 грн.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пункту 2 угоди, відповідач зобов`язався сплатити зазначену у пункті 1 цієї угоди суму заборгованості протягом листопада 2024 року - лютого 2025 року щомісячними платежами згідно з додатком 1 до цієї угоди до 25 числа кожного місяця.

Відповідачем частково погашено заборгованість у загальному розмірі 165 000,00 грн. На підтвердження позивачем долучено довідку про стан розрахунків за спожиту теплоенергію за період часу з листопада 2024 року по травень 2025 року.

Позивач направив відповідачу вимогу від 14.05.2025 № 4/04.11/4803/5, якою вимагав погашення заборгованості у розмірі 32 993,30 грн. за угодою про реструктуризацію заборгованості. Докази направлення наявні у матеріалах справи.

Відповідачем вимогу не виконано, заборгованість не погашено. Протилежного суду не доведено, доказів погашення заборгованості у повному обсязі до справи не долучено.

Приймаючи до уваги встановлені судом факти та обставини, що були наведені, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 32 993,30 грн. є правомірною, документально доведеною і підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 351 962,64 грн. за надані послуги за договором за період часу з листопада 2024 року по квітень 2025 року.

Позивачем передано, а відповідачем отримано теплову енергію за період часу з листопада 2024 року по квітень 2025 року у загальному розмірі 351 962,64 грн., що підтверджується актами приймання-передавання товарної продукції, відомостями обліку споживання теплової енергії, які долучені до матеріалів справи.

Судом враховано, що зазначені акти підписано тільки з боку позивача, однак умовами укладеного правочину, зокрема пунктом 9 додатку № 2, обов`язок отримання акту приймання-передавання товарної продукції та рахунку-фактури покладено саме на відповідача. Також, в умовах пункту 10 додатку № 2 закріплено обов`язок відповідача здійснювати перерахування оплати грошових коштів.

Враховуючи, що договір та всі додатки до нього підписані відповідачем, останній проінформований про свій обов`язок отримувати підтверджуючі надані послуги документи та про строки здійснення за ними оплати.

Отже, судом приймаються долучені акти приймання-передавання товарної продукції в якості належних та допустимих доказів отримання відповідачем теплової енергії загальною вартістю 351 962,64 грн.

Відповідачем заборгованість у розмірі 351 962,64 грн. не погашено. Доказів на спростування суду не подано, протилежного не доведено.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приймаючи до уваги встановлені судом факти та обставини, що були наведені, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 351 962,64 грн. є правомірною, документально доведеною і підлягає задоволенню.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

В силу частини 2 статті 549 Цивільного кодексу України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно з статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у загальному розмірі 34 404,48 грн. (4 935,44 грн. нарахованих на заборгованість, встановлену угодою та 29 469,04 нарахованих на заборгованість за період часу надання послуг з 01.11.2024 по 31.05.2025) та штрафу у розмірі 1 649,67 грн. за неналежне виконання грошових зобов`язань за угодою про реструктуризацією та за договором.

У пункті 8 угоди сторони погодили, що відповідач зобов`язаний оплатити позивачу штраф за невиконання ним угоди у розмірі 5% від суми непогашеної заборгованості за угодою ГПЗ.

Відповідно до пункту 3.3. договору, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 0,5% від суми боргу на початок кожного розрахункового періоду (місяця) за кожний день, до моменту його повного погашення, але не більше суми, обумовленої чинним законодавством України.

Здійснивши перерахунок пені та штрафу, з урахуванням умов договору, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягють частковому задоволенню у загальному розмірі 34 400,29 грн. (29 467,35 грн. нарахованих на заборгованість, встановлену угодою та 4 932,94 грн., нарахованих на заборгованість за період часу надання послуг з 01.11.2024 по 31.05.2025) та вимоги щодо стягнення штрафу підлягають повному задоволенню.

За умовами частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано до стягнення з відповідача за порушення умов угоди реструктуризації 3 % річних у розмірі 507,10 грн. та інфляційні втрати у розмірі 3 006,64 грн., а також, за невиконання умов договору за надані послуги за період часу з листопада 2024 року по травень 2025 року 3 % річних у розмірі 3 249,58 грн. та інфляційні втрати у розмірі 14 277,62 грн.

Здійснивши перерахунок 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість за угодою про реструктуризацію, у межах періодів визначених позивачем, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково у розмірі 506,84 грн. та 2 342,08 грн. відповідно.

При перевірці розрахунку позивача 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість за договором, судом встановлено помилковість врахування позивачем 29 лютого 2025 року, оскільки зазначеного календарного дня у 2025 року не було.

Здійснивши перерахунок, у межах періодів визначених позивачем, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині нарахування 3 % річних підлягають задоволенню частково у розмірі 3 234,10 грн., а інфляційні втрати підлягають повному задоволенню у розмірі 14 277,62 грн.

Згідно з статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 74, 76-79, 86, 123, 129, 232-233, 237- 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Рассвет» (03151, місто Київ, вулиця Сім`ї Ідзиковських, будинок 41; ідентифікаційний номер 22932247) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (01001, місто Київ, площа Івана Франка, 5; ідентифікаційний номер 40538421) 384 955,94 грн. основного боргу, 34 400,29 грн. пені, 1 649,67 грн. штрафу, 3 740,94 грн. трьох процентів річних, 16 619,70 грн. інфляційних втрат та 6 620,50 грн. витрат зі сплати судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Т.Ю. Кирилюк