ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. ХарківСправа № 922/1891/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Юрченко В.С.

при секретарі судового засідання Трофименко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Харківської області заяву фізичної особи підприємця Шулянського Григорія Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення (вх. № 20560 від 09.09.2025) у справі

за позовом фізичної особи підприємця Шулянського Григорія Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю Агромакс-трейд (України, 61038, Харківська область, місто Харків, вулиця Батицького Маршала, будинок, 8, )

про стягнення коштів,-

за участю :

позивача: не з`явився

відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, фізична особа підприємець Шулянський Олександр Григорович, звернувся до Господарського суду Харківської області, через систему Електронний Суд, із позовом до Відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю Агромакс-трейд, про стягнення 186 515,30 грн. основної заборгованості, 121 931,47 грн. пені, 33 845,54 грн. інфляційних втрат, 11 242,97 грн. 3% річних.

08.09.2025, рішенням господарського суду Харківської області, позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Агромакс-трейд на користь фізичної особи підприємця Шулянського Григорія Анатолійовича заборгованість в сумі 186 515,30 грн., пеню в сумі 40 503,08 грн., інфляційні втрати в сумі 33 845,54 грн., 3% річні в сумі 11 242,97 грн., судові витрати (сплачений судовий збір) в сумі 3 265,28 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

09.09.2025 до суду через систему Електронний Суд від фізичної особи підприємця Шулянського Григорія Анатолійовича надійшла заява про стягнення судових витрат (вх. № 20560 від 09.09.2025). В основу розподілу судових витрат по даній справі, заявлено суму в 20 000,00 грн.

Суд, беручи до уваги процесуальний принцип jura novit curia (суд знає закони), враховуючи процесуальне навантаження зазначеної вище заяви (вх. № 20560 від 09.09.2025), в сукупності з нормами статті 244 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку, що за своєю правовою природою та процесуальним статусом даний документ є заявою про ухвалення додаткового рішення.

10.09.2025, ухвалою Господарського суду Харківської області, прийнято до розгляду заяву фізичної особи підприємця Шулянського Григорія Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення (вх. № 20560 від 09.09.2025). Призначено судове засідання на 15.09.2025. Запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю Агромакс-трейд в строк до 15.09.2025 до 12:00 (включно) надати свої заперечення або міркування щодо поданої заяви фізичної особи підприємця Шулянського Григорія Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/1891/25.

15.09.2025 в судове засідання учасники справи не з`явились. Представник Позивача в заяві про ухвалення додаткового рішення (вх. № 20560 від 09.09.2025) прохав суд проводити судове засідання за відсутності Позивача та його представника.

Представник Відповідача про причини не явки суд не повідомив. Крім того, Відповідач правом на формування своїх заперечення або міркування щодо поданої Позивачем заяви про ухвалення додаткового рішення, не скористався, про рух справи (зокрема, про розгляд заяви, поданої в порядку статті 244 ГПК України) повідомлявся у відповідності до норм чинного процесуального законодавства. В матеріалах справи міститься сформована Довідка про доставку 10.09.2025 о (об) 18:14 Товариству з обмеженою відповідальністю Агромакс-Трейд в електронному вигляді ухвали Господарського суду Харківської області від 10.09.2025 по справі № 922/1891/25.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи.

Розглянувши подану заяву від фізичної особи підприємця Шулянського Григорія Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення (вх. № 20560 від 09.09.2025), суд прийшов до наступного висновку.

Приписами статті 244 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

З аналізу наведеної правової норми вбачається, що додаткове рішення це засіб виправлення неповноти судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасовувати чи змінювати, проте він має право виправити деякі його недоліки, не пов`язані з його законністю і обґрунтованістю, зокрема, неповноту. Додаткове рішення за своїм змістом не може відрізнятися від основного рішення та долучається до нього.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У частині 3 статті 126 цього Кодексу передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як встановлено судом, в позовній заяві представник Позивача зауважив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, яку він поніс і яку очікує понести в зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження - сума витрат на правову допомогу 20 000,00 грн.

Під час розгляду справи по суті, в судовому засіданні 08.09.2025, суд зауважив та звернув увагу представника Позивача на ту обставину, що поданий до матеріалів позову Договір про надання правничої допомоги № 01-26/05/25 від 26.05.2025 та Акт приймання-передачі від 29.05.2025, на підтвердження понесених Позивачем судових витрат, не корелюється із ідентифікаційними даними Позивача по даній справі.

08.09.2025, формулюючи заяву про ухвалення додаткового рішення (вх. № 20560 від 09.09.2025), представником Позивача, адвокатом Панченко Оленою Олександрівною, представлено примірник Додаткового Договору від 03.06.2025 за № 01-26/05/25, за яким у фабулі та реквізитах Договору про надання правничої допомоги № 01-26/05/25 від 26.05.2025, слід вважати вірним найменування Клієнта - ФОП Шулянський Григорій Анатолійович.

Крім того, до заяви про ухвалення додаткового рішення (вх. № 20560 від 09.09.2025) подано виправлений Акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 26.05.2025.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективного захисту своїх прав в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина 1 статті 16 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Також, суд зазначає, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, а також розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відносно обґрунтованості розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу та його (розміру) пропорційності предмету спору, суд приймає до уваги, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, пункт 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пункти 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункт 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункт 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 та пункт 268 рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 02.06.2014, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Аналогічна правова позиція також викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі № 910/9111/17 та від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18.

Так, з представлених Позивачем доказів, судом встановлено, що між фізичною особою підприємцем Шулянським Григорієм Анатолійовичем (надалі за текстом Позивач/Клієнт) та Адвокатським бюро «Олени Панченко», в особі керуючого бюро Панченко Олени Олександрівни (надалі за текстом Адвокат/Адвокатське бюро) укладено договір про надання правничої допомоги № 01-26/05/25 від 26.05.2025 (надалі за текстом договір № 01-26/05/25).

Відповідно до пункту 1.1. договору № 01-26/05/25 Клієнт надає, а Адвокатське бюро приймає на себе обов`язки щодо: 1) попереднього опрацювання матеріалів наданих Клієнтом - договір доручення № 4/2023 про надання послуг з декларування товарів від 02.02.2023 та інших документів, пов`язаних з його виконанням, здійснити підготовку правової позиції у справі; 2) підготовка та подання до Господарського суду Харківської області позовної заяви до ТОВ «АГРОМАКС ТРЕЙД» про стягнення заборгованості за договором доручення № 4/2023 про надання послуг з декларування товарів від 02.02.2023, 3% річних, інфляційних втрат, відсотків за користування чужими коштами товарів та пені; 3) пошук та вивчення законодавчих та нормативних - правових актів, якими врегульовані спірні правовідносини, пошук та вивчення судової практики по аналогічній категорії справ; /…/ 7) представництво інтересів клієнта в суді у разі розгляду справи з викликом сторін.

За умови пункту 1.4. договору № 01-26/05/25 безпосереднє представництво інтересів Клієнта від імені Адвокатського бюро за цим договором здійснює адвокат Панченко Олена Олександрівна.

Як-то визначено у пункті 2.1. договору № 01-26/05/25 розмір гонорару, який Клієнт сплачує Адвокатському бюро за надану в межах цього Договору правничу допомогу становить 20 000,00 грн. та 2 000,00 грн. за кожне судове засідання, починаючи з третього судового засідання.

Згідно пункту 3.1. та 3.2. договору № 01-26/05/25 правова допомога вважаються наданою після підписання детального опису робіт (наданих послуг) виконаних Адвокатським бюро (адвокатом) на виконання умов даного договору та/або акту приймання передачі наданої правової допомоги, який підписується Сторонами та скріплюється печатками (за наявності). Адвокатське бюро надає Клієнту акт приймання-передачі наданої правової допомоги, в якому зазначається зміст наданої правової допомоги, час витрачений на надання правової допомоги, розмір компенсації правової допомоги та розмір гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов Договору, додаткові витрати, які були понесені Адвокатським бюро понад узгоджену суму гонорару (якщо такі мали місце).

У відповідності до пункту 4.2. та 4.3. договору № 01-26/05/25 договір діє з моменту погодження сторонами усіх істотних умов та підписання сторонами тексту договору та додатків (додаткових угод) до нього. Дія договору припиняється після вручення Клієнту повного тексту судового рішення ухваленого наслідками розгляду справи зазначеної в пункті 1.1. даного договору.

03.06.2025 до договору № 01-26/05/25 укладено додатковий договір у відповідності до якого Клієнт та Адвокат домовились, що у фабулі та реквізитах договору вірним є найменування клієнта - ФОП Шулянський Григорій Анатолійович. При цьому Суд зауважує, що у змісті Додаткового Договору від 03.06.2025 за № 01-26/05/25, містяться неточності щодо ідентифікаційних даних Клієнта (повторюваність однієї і тієї ж помилки у реквізитах Клієнта), однак ця помилки має вагу виключно у полі професійної діяльності, особи, яка має дотичне відношення до складання примірника вказаного додаткового договору, і в її професійних здібностях.

26.05.2025 Адвокатським бюро сформовано та виставлено Клієнту рахунок № 24/25 від 26.05.2025 на оплату послуг за надання правничої допомоги згідно договору № 01-26/05/25.

29.05.2025 на розрахунковий рахунок Адвокатського бюро надійшли кошти від фізичної особи підприємця Шулянського Григорія Анатолійовича в розмірі 20 000,00 грн. як оплата за надання правничої допомоги згідно рахунку № 24/25 від 26.05.2025.

28.05.2025 на підставі договору № 01-26/05/25 видано на ім`я адвоката Панченко Олени Олександрівни ордер серія ВІ № 1296748 на надання правничої (правової) допомоги фізичній особі підприємцю Шулянському Григорію Анатолійовичу.

В межах дії межах договору № 01-26/05/25, адвокатом Панченко Оленою Олександрівною було надано Позивачу правничу допомогу (послуги з адвокатської діяльності) загальною вартістю 20 000,00 грн., а саме: попередньо опрацьовано матеріали надані Клієнтом, підготовлено правову позицію по справі витрачено; здійснено підготовку позовної заяви до ТОВ «АГРОМАКС ТРЕЙД» про стягнення заборгованості за договором доручення № 4/2023 про надання послуг з декларування товарів від 02.02.2023 року, 3% річних, інфляційних втрат та пені, в т.ч. підготовлено розрахунок стягуваних сум; здійснено пошук та вивчення законодавчих та нормативних - правової актів, якими врегульовані спірні правовідносини, пошук та вивчення судової практики по аналогічній категорії справ, в т. ч. останніх правових позицій ВП ВС; усні консультацій, роз`яснення, узгодження позиції по справі, обговорення ходу ведення справи з Клієнтом, що підтверджується виправленим Актом приймання-передачі наданої правової допомоги від 26.05.2025.

Суд звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 відступила від висновку щодо необхідності зазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги та дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

На підставі зазначеного, дослідивши матеріали справи та надані представником Позивача на підтвердження наданих послуг доказів, враховуючи характер спору по даній справі та ступінь його складності, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено факт отримання Позивачем послуг на професійну правничу допомогу адвокатом Панченко Оленою Олександрівною.

Як вже вказано вище, сума яку покладена в основу прохання розподілу судових витрат за надану Позивачу правничу допомогу в межах цієї справи складає 20 000,00 грн.

Суд враховує, що в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 зазначено, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Однак, витрати, понесені Позивачем в даній справі на професійну правничу допомогу адвоката, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже розмір таких витрат має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Відповідно до частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Однак матеріали справи не містять клопотання Відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат відсутні.

Водночас, суд відзначає, що для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача, відповідно до положень статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 сформувала правовий висновок щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат та зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Суд звертає увагу, що згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою N 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму. При цьому, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Суд дослідив обсяг виконаних робіт представником Позивача з надання правової допомоги у суді першої інстанції та вважає, що розмір витрат на правничу допомогу у сумі 20 000,00 грн не є співмірним з предметом позову у даній справі та обсягом робіт виконаних адвокатом, а отже стягнення з Відповідача судових витрат на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн є необґрунтованим.

Судом враховано те, що розгляд справи за цим позовом не потребував тривалої підготовки та опрацювання значної кількості нормативно-правових актів і узагальнення нової судової практики. Також суд зазначає, що під час формування позовної заяви представник Позивача допустив ряд технічних помилок, які мали відношення до ідентифікаційних даних Позивача, що в сукупності впливає на співмірність наданих послуг із розміром витрат на правничу допомогу.

З огляду на зазначене, стягнення повної вартості послуг, заявлених представником Позивача, на загальну суму 20 000,00 грн, не узгоджується з критеріями реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру і пропорційності, так як ці витрати не мають характеру необхідних та не обґрунтовують обсягу фактичних дій представника позивача, які достатньою мірою можуть бути співвіднесені з досягненням успішного результату. Тобто не є розумно обґрунтованим і, відповідно, такі витрати не можуть бути відшкодовані тільки лише через те, що вони дійсно понесені позивачем (справедлива сатисфакція).

Враховуючи в сукупності зазначене та те, що дана справа є не складною (спір виник з приводу стягнення заборгованості та похідних вимог за договором доручення), а відповідно і нескладність підготовки позовної заяви та її невеликий обсяг, затрачений адвокатом час на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді першої інстанції не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи; нормативно-правове регулювання спірних правовідносин докорінно не змінювалось, складання позову не вимагало вивчення та аналізу великого обсягу матеріалів), на думку суду, сума витрат на правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн. є розумною та пропорційною.

Суд при цьому звертає увагу на те, що в даному випадку не відбувається втручання суду в договірні відносини, які сформовані на підставі договору 01-26/05/25 щодо визначення вартості правової допомоги, оскільки наразі вирішується виключно питання обґрунтованості покладення таких витрат на відповідача та їх розміру, яке судом вирішується з огляду на обставини справи.

Враховуючи конкретні обставини справи, суд, детально проаналізувавши всі докази, зважаючи на зазначені положення законодавства, враховуючи принципи розумності та пропорційності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про розподіл судових витрат і стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 000,00 грн. за добросовісне надання правничої допомоги у цій справі.

Керуючись статтями 6, 42, 123, 129, 232-233, 236, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Харківської області, -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити частково заяву фізичної особи підприємця Шулянського Григорія Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення (вх. № 20560 від 09.09.2025).

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агромакс-трейд (України, 61038, Харківська область, місто Харків, вулиця Батицького Маршала, будинок, 8, ) на користь фізичної особи підприємця Шулянського Григорія Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8 000,00 грн.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту додаткового рішення, відповідно до статей 256, 257 ГПК України.

Повне додаткове рішення підписано 17.09.2025

Суддя В.С. Юрченко