ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року

м. Київ

cправа № 905/1491/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Случ О. В. ? головуючий, Волковицька Н. О., Могил С. К.,

за участю секретаря судового засідання ? Прокопенко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

на рішення Господарського суду Донецької області від 27.03.2025 (суддя Кротінова О. В.)

і постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.07.2025 (головуючий суддя Крестьянінов О. О., судді Істоміна О. А., Мартюхіна Н. О.)

у справі № 905/1491/24

за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

до Приватного акціонерного товариства «Дтек-Пем Енерговугілля»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу»,

про стягнення коштів,

(у судовому засіданні взяли участь представники: позивача - Курбанов А. В. та відповідача - Дем`яненко О. І.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Узагальнений зміст і підстави позовних вимог

1. Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Дтек-Пем Енерговугілля» про стягнення коштів у розмірі, що з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог становив 2 848 593,60 грн, з яких 2 611 575,61 грн основного боргу за надані послуги з передачі електричної енергії за період червень - серпень 2024 року з коригуванням за розрахункові періоди березень - травень 2024 року, 43 872,03 грн 3 % річних, 193 145,96 грн інфляційних втрат.

2. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначає про нездійснення відповідачем розрахунків за договором про надання послуг з передачі електроенергії від 01.01.2024 № 0525-02041-ПП згідно із виставленими актами приймання-передачі та рахунками, а також актами коригування до актів приймання-передачі, внаслідок чого виникла заборгованість та підстави для нарахувань, передбачених частиною другої статті 625 ЦК України.

Узагальнений зміст і обґрунтування рішень судів попередніх інстанцій

3. Рішенням Господарського суду Донецької області від 27.03.2025 заявлені позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 28 431,41 грн, з яких 26 034,83 грн основний борг, 373,65 грн 3 % річних, 20 22,93 грн інфляційних втрат. В решті позову відмовлено.

4. Суд першої інстанції, приймаючи зазначене рішення, дійшов висновку про наявність заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 26 034,83 грн за період з червня - серпня 2024 року.

5. Водночас, перевіривши розрахунок 3 % річних та інфляційних нарахувань, місцевий господарський суд виснував, що обґрунтованими для стягнення є 373 грн 3 % річних та 2 022, 93 грн інфляційних втрат.

6. Так, суд, зокрема, зазначив, що позивачем не надано вихідних даних, з яких можливо встановити відповідність визначеного у рахунках обсягу та вартості планового обсягу послуги, що унеможливлює встановлення правильності розрахунків позивача, у зв`язку з чим правомірним є розрахунок за період прострочення виконання спірного грошового зобов`язання у межах визначеного позивачем граничного періоду прострочення.

7. Крім того, щодо заявлених до стягнення сум за зобов`язанням березня 2024 року, які виникли внаслідок коригування обсягу наданої послуги у цьому розрахунковому періоді, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідний обсяг коригування не є договірним, а відтак наявний між сторонами справи спір стосовно покладення обсягу таких втрат позивачем (адміністратором комерційного обліку) на відповідача (оператора системи передачі) є іншою площиною їх правовідносин, як учасників ринку електричної енергії, що зумовлює застосування спеціального законодавства в сфері функціонування ринку електричної енергії України, створює свій предмет дослідження і доказування та виходить за межі спору, що вирішується у цій справі.

8. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 01.07.2025 апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін.

9. За висновками апеляційного господарського суду у цьому разі відсутні підстави для покладення обсягів електричної енергії, спожитої Комунальним підприємством «Компанія «Вода Донбасу», на відповідача, з огляду на наявність встановленої чинним законодавством прямої заборони на припинення електроживлення об`єкта (об`єктів) цього споживача, а отже і для стягненні заборгованості березня 2024 року, з урахування відповідного коригування обсягу наданої послуги.

Касаційна скарга

10. Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 27.03.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.07.2025 у частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 2 585 540, 78 грн основного боргу, 43 498, 38 грн 3 % річних та 191 123, 03 грн інфляційних втрат, у цій частині прийняти нове рішення про задоволення позову.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Узагальнені доводи касаційної скарги

11. Підставами касаційного оскарження позивач визначає підстави, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - далі ГПК України), та зазначає про:

? не урахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду щодо застосування норм права, викладених у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.08.2022 у справі № 912/1941/21;

? відсутність висновку Верховного Суду про застосування в сукупності норм частини дев`ятої статті 53, статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії», пунктів 10.2.1, 10.26 Глави 10.2., пунктів 10.3.1 - 10.3.3 Глави 10.3 Розділу Х Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі ? НКРЕКП), від 14.03.2018 № 311, положень Порядку врегулювання спорів, що виникають між суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого Постановою НКРЕКП від 05.02.2019 № 156, підпунктів 4, 5 пункту 1.7.5 Глави 1.7 Розділу I Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 307, пункту 6.2.8. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання постачання електричної енергії захищеним споживачам та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 27.12.2018 № 1209, норм статей 525, 526, 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) у правовідносинах щодо проведення розрахунків між учасниками ринку електричної енергії за договором про надання послуг з передачі електричної енергії, а саме щодо законності стягнення оператором системи передачі з оператора розподілу вартості послуги з передачі електричної енергії за результатами врегулювання, здійсненого відповідно до додатку 10 Правил ринку, затверджених Постановою НКРЕКП, від 14.03.2028 № 307, ураховуючи, що до обсягів послуги з передачі електричної енергії включено обсяги та вартість електричної енергії спожитої споживачем, що перебуває в статусі «дефолтний», у разі нездійснення оператором системи припинення електроживлення об`єкта (об`єктів) такого споживача через 90 днів з першого дня постачання йому електричної енергії постачальником «останньої надії» (за умови відсутнього акцептування постачальником «останньої надії» заяви про продовження постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» терміном більше ніж на 90 днів);

? необґрунтоване відхилення апеляційним господарським судом клопотання учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме клопотання позивача про залучення НКРЕКП до участі у справі, як третьої особи (пункт 3 частини третьої статті 310 ГПК України).

Позиція інших учасників справи

12. У встановлений Верховним Судом строк відповідач подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить її залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін.

Обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій

13. 20 грудня 2023 року заявою - приєднання б/н Приватне акціонерне товариство «Дтек-Пем Енерговугілля» надало письмову згоду на приєднання до договору про надання послуг з передачі електричної енергії, розміщеного на офіційному сайті оператора системи передачі, на окремих умовах чинного договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 03.06.2019 № 0525-02041-ПП (індивідуальних характеристиках, зазначених в додатках до цього договору та реквізитах).

14. За змістом повідомленням від 20.12.2023 № 01/70369 Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго», як оператор системи передачі, повідомило Приватне акціонерне товариство «Дтек-Пем Енерговугілля» про те, що його приєднано до умов зазначеного договору, датою акцептування є 01.01.2024. З моменту акцептування заяви - приєднання до договору в порядку, встановленому Кодексом системи передачі, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309 (зі змінами), користувач набуває всіх прав та зобов`язань за договором і несе відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору, Кодексом системи передачі та чинним законодавством України. Договір про надання послуг з передачі електричної енергії припиняє свою дію днем, що передує даті акцепту, зазначеній у цьому повідомленні про приєднання до договору, а саме 31.12.2023, та продовжує діяти в частині регулювання відносин щодо коригування обсягів та вартості наданих послуг, що виникли в період дії цього договору, заборгованості/переплати за цим договором з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, щодо нарахування штрафів, пені, неустойки.

15. Зі змісту договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 03.06.2019 № 0525-02041-ПП вбачається таке:

? цей договір є публічним договором приєднання та встановлює порядок і умови надання послуг з передачі електричної енергії користувачам системи передачі. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання користувача до умов договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього договору

? оператор системи передачі безперервно надає послугу з передачі електричної енергії, а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов договору;

? послуга, яка надається за цим договором згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДК 016:2010), має код: 35.12.;

? планова та/або фактична вартість послуги визначається на підставі діючого на момент надання послуги тарифу на послуги з передачі електричної енергії та/або ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру та планового та/або фактичного обсягу послуги в розрахунковому періоді і на вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України;

? тариф на послуги з передачі електричної енергії встановлюється НКРЕКП відповідно до затвердженої ним методики (порядку) та оприлюднюється оператором системи передачі на офіційному вебсайті https://ua.energy/;

? ціна цього договору визначається як сума нарахованої фактичної вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком за календарний рік;

? для розрахунків використовується плановий і фактичний обсяги послуги, при цьому плановий обсяг послуги визначається відповідно до Розділу ХІ Кодексу системи передачі на підставі даних адміністратора комерційного обліку за кожну відповідну декаду розрахункового періоду і формується без урахування даних щодо обсягів експорту та/або імпорту електричної енергії, а фактичний обсяг послуги в розрахунковому періоді визначається відповідно до Розділу ХІ Кодексу системи передачі;

? у разі зміни тарифу на послугу з передачі електричної енергії оператор системи передачі здійснює розрахунок належної до сплати вартості послуги за новим тарифом, починаючи з дня введення в дію відповідного тарифу, згідно з рішенням НКРЕКП про зміну тарифу;

? користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів приймання-передачі послуги, наданих оператором системи передачі, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі;

? вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), а акти приймання-передачі послуги направляються користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно);

? коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається адміністратором комерційного обліку протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в системі управління ринком, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку;

? оплату вартості послуги після коригування обсягів та вартості послуг користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі послуги (включно) або акт приймання-передачі послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно).

? акти приймання-передачі послуги та акти коригування до актів приймання-передачі послуги та рахунки у відповідному розрахунковому періоді оператор системи передачі направляє користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням сервісу) або надає користувачу два примірники акта приймання-передачі послуги та/або акта коригування до актів приймання-передачі послуги в паперовій формі, підписані власноручним підписом зі свого боку;

? користувач здійснює підписання актів приймання - передачі послуги та актів коригування до актів приймання-передачі послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 робочих днів з дня їх отримання користувачем;

? оператор системи передачі має право отримувати від користувача своєчасну оплату за послугу;

? користувач зобов`язується підписувати зі свого боку акти приймання-передачі послуги, акти коригування до актів приймання-передачі послуги, акти звірки розрахунків наданої послуги та повертати оператору системи передачі, а також здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за послугу на умовах, визначених цим договором;

? договір набирає чинності з дати акцептування заяви - приєднання, зазначеної в повідомленні оператора системи передачі, і діє до 31 грудня (включно) року, у якому акцептована заява - приєднання;

? договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, шляхом направлення відповідного повідомлення.

16. Як з`ясували суди попередніх інстанцій, за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 03.06.2019 № 0525-02041-ПП позивачем були виставлені відповідачу такі рахунки-фактури: від 15.06.2024 № ПР-0015702/0525-02041-ПП, послуга з передачі електричної енергії за червень 2024, плановий обсяг 5,084 МВт/год, сума 3224,70 грн з ПДВ; від 25.06.2024 №ПР-0016184/0525-02041-ПП, послуга з передачі електричної енергії за червень 2024, плановий обсяг 4,723 МВт/год, сума 2995,73 грн з ПДВ; від 05.07.2024 № ПР-0016659/0525-02041-ПП, послуга з передачі електричної енергії за червень 2024, плановий обсяг 4,942 МВт/год, сума 3134,63 грн з ПДВ; від 15.07.2024 № ПР-0017626/0525-02041-ПП, послуга з передачі електричної енергії за липень 2024, плановий обсяг 5,954 МВт/год, сума 3776,53 грн з ПДВ; від 25.07.2024 № ПР-0018112/0525-02041-ПП, послуга з передачі електричної енергії за липень 2024, плановий обсяг 5,766 МВт/год, сума 3657,28 грн з ПДВ; від 05.08.2024 № ПР-0018602/0525-02041-ПП, послуга з передачі електричної енергії за липень 2024, плановий обсяг 6,694 МВт/год, сума 4245,90 грн з ПДВ; від 15.08.2024 № ПР-0019594/0525-02041-ПП, послуга з передачі електричної енергії за серпень 2024, плановий обсяг 5,593 МВт/год, сума 3547,55 грн з ПДВ; від 25.08.2024 № ПР-0020088/0525-02041-ПП, послуга з передачі електричної енергії за серпень 2024, плановий обсяг 5,118 МВт/год, сума 3246,26 грн з ПДВ; від 05.09.2024 № ПР-0020585/0525-02041-ПП, послуга з передачі електричної енергії за серпень 2024, плановий обсяг 6,359 МВт/год, сума 4033,42 грн з ПДВ.

17. Зазначені рахунки направлені відповідачу в електронній формі з використанням сервісу та отримані ним, на підтвердження чого надано скріншот екрану монітора комп`ютера з відкритою вкладкою сервісу про доставлення актів та рахунків.

18. Судами також досліджено підписані кваліфікованими електронними підписами сторін акти приймання-передачі послуги з передачі електричної енергії від 30.06.2024 № ПРА-0004140 за червень 2024, фактичний обсяг 14,837 МВт/год, вартість 9410,87 грн з ПДВ; від 31.07.2024 № ПРА-0004667 за липень 2024 року, фактичний обсяг 13,108 МВт/год, вартість 8314,20 грн з ПДВ; від 31.08.2024 № ПРА-0005204 за серпень 2024 року, фактичний обсяг 13,101 МВт/год, вартість 8309,76 грн з ПДВ, тобто всього на 26 034,83 грн з ПДВ.

19. До того ж судами попередніх інстанцій було встановлено, що позивачем здійснено коригування обсягів наданої відповідачу послуги за період березень ? травень 2024 та складено такі акти коригування:

? від 25.06.2024 № ПРА_К-0005204 до акту приймання - передачі послуги від 31.03.2024 № ПРА-0002587, згідно з яким скориговані дані фактичного обсягу послуги з передачі електричної енергії становлять 4144,844 МВт/год, загальна вартість 2 629 008,23 грн з ПДВ, фактичний обсяг послуги з передачі електричної енергії у березні 2024 року відображено у розмірі 43,557 МВт/год, коригування на обсяг 4101,287 МВт/год;

? від 04.07.2024 № ПРА К-0005848 до акту приймання - передачі послуги № ПРА-0003104 від 30.04.2024, відповідно до якого скориговані дані фактичного обсягу становлять 18,657 МВт/год, загальна вартість 11 833,84 грн з ПДВ, фактичний обсяг послуги з передачі електричної енергії у квітні 2024 року відображено у розмірі 28,627 МВт/год, коригування на від`ємне значення обсяг ?9,970 МВт/год;

? від 09.07.2024 № ПРА_К-0006357 до акту приймання - передачі послуги № ПРА-0003619 від 31.05.2024, відповідно до якого скориговані дані фактичного обсягу становлять 15,379 МВт/год, загальна вартість 9 754,66 грн з ПДВ. Фактичний обсяг послуги з передачі електричної енергії у травні 2024 року відображено у розмірі 30,382 МВт/год, коригування на від`ємне значення обсяг ?15,003 МВт/год.

20. Акти підписані кваліфікованим електронним підписом позивача. Акт коригування № ПРА_К-0006357 від 09.07.2024 підписаний кваліфікованим електронним підписом обох сторін. Ці акти направлені відповідачу в електронній формі з використанням сервісу та отримані відповідачем, на підтвердження чого надано скріншот екрану монітора комп`ютера з відкритою вкладкою сервісу про доставлення актів та рахунків.

21. Отже, як з`ясували судами попередніх інстанцій, обсяги наданої у березні 2024 року послуги з постачання електроенергії збільшено у грошовому еквіваленті на 2 601 380, 73 грн, у квітні 2024 року зменшено на 6 323, 80 грн, у травні 2024 року зменшено на 9 516, 15 грн. При цьому причиною коригування обсягів послуги з передачі електричної енергії за договором у березні 2024 року у бік збільшення є покладання на відповідача втрат відповідно до пункту 6.2.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312. Однак, відповідач наполягає, що відповідний обсяги передачі електричної енергії у березні 2024 року є обсягом фактичного споживання електричної енергії захищеним споживачем ? Комунальним підприємством «Компанія «Вода Донбасу» та зобов`язання по ньому несе саме цей споживач.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

22. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

23. Дослідивши в межах вимог касаційної скарги наведені в ній доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та перевіривши з огляду на встановлені судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи правильність застосування ними при ухваленні оскаржуваних судових рішень норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

24. Як зазначено у частинах першій, другій статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

25. Згідно із статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

26. У статті 526 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог ? відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

27. За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

28. Водночас відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

29. У контексті правовідносин із постачання електричної енергії слід враховувати, що правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, визначає Закон України «Про ринок електричної енергії», який регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

30. У цій справі Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулося до Приватного акціонерного товариства «Дтек-Пем Енерговугілля» із позовом, предметом якого є стягнення боргу та нарахованих на нього 3 % річних та інфляційних втрат, а підставою - неналежне виконання умов договору про надання послуг з передачі електроенергії.

31. Суди попередніх інстанцій, розглянувши справу № 905/1491/24, дійшли висновку про його часткове задоволення.

32. Не погоджуючись із судовими рішеннями у частині відмови в задоволенні заявлених позовних вимог, позивач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій навів підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 287 ГПК України.

Щодо підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України

33. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

34. У поданій касаційні скарзі позивач зазначає, що господарські суди попередніх інстанцій, ухвалюючи судові рішення у цій справі, не урахували висновків, викладених у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.08.2022 у справі № 912/1941/21.

35. Скаржник, зокрема, посилається на пункти 152, 153, 168 вказаної постанови, у яких наведено таке:

« 152. Згідно з пунктом 6.2 типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії користувач здійснює поетапну попередню оплату планової вартості послуги ОСП таким чином: перший платіж ? до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості послуги, визначеної згідно з розділом 5 цього договору. Подальша оплата може здійснюватися щоденно або шляхом сплати 1/5 від планової вартості послуг, яка визначена згідно з розділом 5, у кожен з наступних періодів: другий платіж ? з 06 до 10 числа розрахункового місяця; третій платіж ? з 11 до 15 числа розрахункового місяця; четвертий платіж ?- з 16 до 20 числа розрахункового місяця; п`ятий платіж ? з 21 до 25 числа розрахункового місяця. При цьому розмір оплати у вказані періоди повинен бути не меншим планової вартості послуг, яка визначена згідно з розділом 5, на 5 днів наперед.

153. Пунктом 6.5 типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії передбачено, що користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3 банківських днів з дати отримання та на підставі акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим.

…

168. Звідси при розрахунку за послуги з передачі електричної енергії користувач та ОСП зобов`язані використовувати як плановий, так і фактичний обсяг послуги одночасно, які є взаємопов`язані та не замінюють один одного, тобто у користувача відсутнє право вибору ? платити за плановий обсяг чи за фактичний обсяг. Користувач зобов`язаний здійснити оплату планового обсягу на умовах попередньої оплати протягом розрахункового місяця, а по закінченню відповідного місяця визначити необхідність сплати фактичного обсягу послуг, отриманих за такий розрахунковий місяць.»

36. З огляду на ці висновки, скаржник вважає необґрунтованим та таким, що порушує принцип диспозитивності, викладений у оскаржуваній постанові апеляційного господарського суду висновок такого змісту:

«Проте, позивачем не надано вихідних даних, з яких можливо встановити відповідність визначеного у рахунках обсягу та вартості планового обсягу послуги, у зв`язку з чим у суду відсутні можливості встановити правильність розрахунків позивача, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обґрунтованим є розрахунок 3 % річних за період прострочення виконання спірного грошового зобов`язання у відповідності до п. 6.4 договору, тобто за фактичний обсяг послуги, а саме: за зобов`язанням червня 2024 року на суму 9410,87 грн за період з 16.07.2024 по 05.02.2025, за зобов`язанням липня 2024 року на суму 8314,20 грн за період з 16.08.2024 по 05.02.2025, за зобов`язанням серпня 2024 року на суму 8309,76 грн за період з 17.09.2024 по 05.02.2025.»

37. Проаналізувавши наведене, Верховний Суд вбачає, що відповідний висновок апеляційного господарського суду не суперечить висновкам, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.08.2022 у справі № 912/1941/21, про які йдеться у касаційній скарзі, оскільки фактично він полягає у тому, що згідно з дослідженими судами вихідними даними, які надав позивач, неможливо встановити відповідність визначеного у рахунках обсягу та вартості планового обсягу послуги, відтак зазначене стосується виключно дослідження та оцінки доказів у конкретній судовій справі (№ 905/1491/24), а тому не може не відповідати висновка щодо застосування норм права, викладеним у судовому рішенні, ухваленому у іншій справі.

38. Разом з тим суд касаційної інстанції не вправі здійснювати переоцінку обставин, з яких виходили суди при вирішенні справи, а повноваження суду касаційної інстанції обмежуються виключно перевіркою дотримання судами норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та виключно в межах доводів касаційної скарги. Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 925/698/16.

39. Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційний суд не встановив, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц та об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 908/1795/19).

40. Верховний Суд є судом права, а не факту, тому діючи у межах повноважень та порядку, визначених статтею 300 ГПК України, він не може встановлювати обставини справи, збирати й перевіряти докази та надавати їм оцінку (постанови Верховного Суду від 03.02.2020 у справ № 912/3192/18, від 12.11.2019 у справі № 911/3848/15, від 02.07.2019 у справі № 916/1004/18).

41. З огляду на наведене, Верховний Суд вважає необґрунтованими доводи скаржника про те, що господарські суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, не врахували висновків, викладених у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.08.2022 у справі № 912/1941/21, у зв`язку з чим зазначена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, не підтвердилась під час касаційного провадження, що виключає скасування судових рішень господарських судів попередніх інстанцій з цієї підстави.

Щодо підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України

42. У пункті 3 частини другої статті 287 ГПК України унормовано, що підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

43. Зміст наведеної норми свідчить про те, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію відносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.

44. При касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, касаційна скарга має містити, зокрема, зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок про її застосування, із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

45. Крім того, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України, окрім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи.

46. Отже, у такому випадку з`ясуванню підлягає як відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, так і наявність/відсутність неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

47. У поданій у цій справі касаційній скарзі позивач з посиланням на ряд правових норм зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо їх застосування у сукупності у правовідносинах з проведення розрахунків між учасниками ринку електричної енергії за договором про надання послуг з передачі електричної енергії, а саме щодо законності стягнення оператором системи передачі з оператора розподілу вартості послуги з передачі електричної енергії за результатами врегулювання, здійсненого відповідно до додатку 10 Правил ринку, затверджених Постановою НКРЕКП, від 14.03.2028 № 307, ураховуючи, що до обсягів послуги з передачі електричної енергії включено обсяги та вартість електричної енергії спожитої споживачем, який перебуває в статусі «дефолтний», у разі нездійснення оператором системи припинення електроживлення об`єкта (об`єктів) такого споживача через 90 днів з першого дня постачання йому електричної енергії постачальником «останньої надії» (за умови відсутнього акцептування постачальником «останньої надії» заяви про продовження постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» терміном більше ніж на 90 днів).

48. Натомість підставою для часткової відмови в задоволенні заявленого у цій справі позову в частині основного боргу стали висновки судів, що ґрунтуються на вимогах, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 № 1209.

49. Хоча зі змісту касаційної скарги вбачається, що скаржник вважає такі висновки хибними, проте він не зазначає чому положення відповідної Постанови Кабінету Міністрів України не могли бути застосовані до спірних у цій справі правовідносин та не наводить, у чому саме полягає неправильність їх застосування при вирішенні спору між ним і відповідачем.

50. Відтак, ураховуючи, що позивач не довів неправильного застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, оскільки такі доводи скаржника не спростовують висновків судів, покладених в основу оскаржуваних судових рішень, що, відповідно, не є належним обґрунтуванням підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України.

51. Крім того, зі змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що зроблені судами попередніх інстанцій висновки про застосування норм права концептуально узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2025 у справі № 905/1743/23.

52. У зв`язку з цим, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, також не знайшла свого підтвердження.

Щодо підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України

53. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

54. Водночас частина третя статті 310 ГПК України передбачає, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення судом норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, якщо суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 3 частини третьої статті 310 ГПК України).

55. Викладені у касаційній скарзі доводи позивача у цій частині зводяться до того, що судом апеляційної інстанції безпідставно та необґрунтовано відхилено його клопотання про залучення до участі у справі третьої особи - НКРЕКП.

56. Верховний Суд не приймає зазначені доводи скаржника, позаяк із змісту оскаржуваної постанови апеляційного господарського суду вбачається, що відповідне клопотання було розглянуто та вирішено судом у відповідності з вимогами процесуального закону. Сама лише незгода позивача з результатами його розгляду не може бути підставою для скасування законного судового рішення.

57. До того ж, посилаючись на повноваження НКРЕКП, як регулятора на ринку, та на окремі прийняті цією комісією рішення, позивач не зазначає, встановлення яких саме фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору у цій справі, стало неможливим внаслідок відхилення його клопотання про залучення НКРЕКП до участі у справі, як третьої особи.

58. Наведене виключає можливість застосування пункт 3 частини третьої статті 310 ГПК України та одночасно свідчить про те, що передбачена пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження не знайшла свого підтвердження.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

59. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішенні судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

60. Згідно положень статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення ? без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

61. У цій справі, звертаючись із касаційною скаргою, скаржник не спростував висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не довів неправильного застосування ними норм матеріального і процесуального права, як необхідної передумови для скасування ухвалених судових рішень, всі зазначені ним підстави касаційного оскарження, передбачені частиною другою статті 287 ГПК України, не знайшли свого підтвердження.

62. Ураховуючи викладене, касаційна скарга Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення ? без змін.

Розподіл судових витрат

63. Оскільки Суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає судові рішення, що оскаржувались, без змін, відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» залишити без задоволення.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.07.2025 та рішення Господарського суду Донецької області від 27.03.2025 у справі № 905/1491/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. В. Случ

Судді Н. О. Волковицька

С. К. Могил