ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2025 м. Дніпро Справа № 904/5316/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді-доповідача Паруснікова Ю.Б.,

суддів: Верхогляд Т.А., Іванова О.Г.,

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2025 (суддя Бєлік В.Г.) повний текст рішення складено 04.03.2025 у справі № 904/5316/24

за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосервіс +», м. Дніпро

про стягнення збитків у розмірі 1 171 024,25 грн, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

05.12.2024 ПрАТ «НЕК «Укренерго» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просить стягнути з ТОВ «Енергосервіс +» 1171024,25 грн збитків понесених позивачем у зв`язку з порушенням відповідачем податкового законодавства з податку на додану вартість, а саме не реєстрації податкової накладної на підставі актів приймання - передачі наданих послуг від 31.07.2022 (на суму 288117,72 грн у т.ч. ПДВ 48019,62 грн) та 08.08.2022 (на суму 606811,60 грн у т.ч. ПДВ 101135,27 грн; на суму 1229121,16 грн у т.ч. ПДВ 204853,53 грн; на суму 2246831,46 грн у т.ч. ПДВ 374471,91 грн; на суму 2655263,52 грн у т.ч. ПДВ 442543,92 грн), що стало причиною сплати до бюджету понаднормових платежів, а також просить стягнути судові витрати, які складаються з 14052,28 грн судового збору.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2025 в задоволені позову відмовлено повністю.

2. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ПрАТ «НЕК «Укренерго» оскаржує його в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду і просить: скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Позивач не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки судом не були з`ясовані та належним чином досліджені обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а встановлені судом факти не підтверджені належними та допустимими доказами. Унаслідок цього рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до положень статті 277 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК) є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- суд першої інстанції помилково дійшов висновку про належну реєстрацію відповідачем податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) до моменту подання позову, без належної оцінки фактичних обставин та доказів порушення. Наявність записів у ЄРПН не є безумовним підтвердженням правомірності дій відповідача, оскільки позивач не мав можливості включити відповідні суми до податкового кредиту, що і спричинило збитки;

- судом першої інстанції не врахована позиція Верховного Суду, викладена у справі № 926/3347/22, не досліджено докази, надані позивачем та зроблено помилкові висновки про відсутність порушень у діях відповідача.

- суд першої інстанції безпідставно поклався на лист Державної податкової служби України (далі ДПСУ) від 30.07.2024 № 53399/6/04-36-04-03-10 як на доказ правомірності дій відповідача, оскільки цей документ має лише інформаційно-рекомендаційний характер, не є нормативним актом і не підтверджує дотримання встановлених законом строків реєстрації податкових накладних;

- сам факт реєстрації податкової накладної в ЄРПН не є достатньою підставою для формування податкового кредиту Позивачем, оскільки Відповідачем допущено порушення вимог статті 187 Податкового кодексу України (далі - ПК України), зокрема, неправильно визначено обсяг постачання та суму компенсації, що призвело до реєстрації «помилкової» податкової накладної, яка не ідентифікує фактичну господарську операцію.

Формальне виправлення відповідачем технічної помилки через розрахунки коригування не усунуло наслідків порушення, адже позивач був позбавлений можливості включити відповідні суми ПДВ до податкового кредиту в належний період.

Відсутність перевірок або офіційного визнання порушень контролюючим органом не спростовує факту неналежного виконання відповідачем свого обов`язку.

3. Короткий зміст вимог відзиву на апеляційну скаргу та узагальнені доводи.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Енергосервіс +» просить залишити рішення Господарського суду Дніпропетровської області без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вважаючи рішення законним та обґрунтованим, а доводи апеляції необґрунтованими.

Відповідач заперечує свою неправомірну поведінку, стверджуючи, що всі дії щодо складання і реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування були виконані ним відповідно до ПК України.

Для виправлення технічної помилки в показнику ціни послуги (кількість знаків після коми) були складені розрахунки коригування шляхом обнулення помилкових рядків і додавання нових з правильними даними без зміни загальної суми компенсації.

Як обґрунтування правомірності таких дій, відповідач посилається на лист ДПСУ від 30.07.2024 № 53399/6/04-36-04-03-10 (а. с. 140- 144 т 1), в якому зазначено, що для виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, платник має право скласти розрахунок коригування до відповідної податкової накладної. Відповідач стверджує, що для виправлення помилки в кількості знаків після коми в ціні послуги він правомірно використав розрахунки коригування, «обнуливши» помилкові рядки та додавши нові з правильними показниками. При цьому загальна сума компенсації не змінилася.

Також відповідач вказує на відсутність усіх трьох елементів, необхідних для стягнення збитків: протиправної поведінки, доведених збитків та причинно-наслідкового зв`язку. Позивач не надав доказів визнання податкових накладних недійсними з боку контролюючих органів, не підтвердив факт сплати зайвого ПДВ до бюджету та не довів, що ймовірні збитки стали прямим наслідком дій саме відповідача.

На думку відповідача, збитки, якщо такі існують, не є прямим наслідком його дій, а могли виникнути через власні дії або бездіяльність позивача.

4. Встановлені судом першої та апеляційної інстанцій обставини справи, а також визначені відповідно до них правовідносини.

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі НЕК «Укренерго2, Позивач) є правонаступником майна, прав та обов`язків Державного підприємства «НЕК «Укренерго», що створено шляхом перетворення відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 № 73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 829-р. НЕК «Укренерго» виконує функції оператора системи передачі електричної енергії відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», зокрема, ст. 1, 33, п. 8 розділу XVII.

На виконання положень Закону України «Про ринок електричної енергії», відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 4 якого діяльність учасників ринку провадиться на договірних засадах, між НЕК «Укренерго» (Позивач) та ТОВ «Енергосервіс +» (далі Відповідач) було укладено договір про надання послуг зі зменшення навантаження (ідентифікатор договору: № 0892-15011, акцептований 09.02.2022) (далі Договір).

Згідно з п. 1.2. Договору, Відповідач зобов`язувався надавати послуги із зменшення навантаження відповідно до законодавства, умов договору та Правил ринку (затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2019 № 307). Відповідно до п. 1.3., такі послуги надаються через виконання диспетчерських команд, а НЕК «Укренерго» зобов`язується оплатити їх у встановленому порядку.

Пункти 3.3. і 3.4. Договору визначали порядок складання і подання актів наданих послуг та рахунків на оплату, а також порядок погодження або відмови у підписанні актів. Пункт 3.10. встановлював обов`язок сторін зареєструвати податкові накладні відповідно до Податкового кодексу України. Договір набирає чинності з другого робочого дня після акцепту заяви-приєднання (п. 8.1.) і автоматично продовжується на наступний рік, якщо не заявлено про розірвання (п. 8.2.).

В межах виконання Договору сторони підписали акти приймання-передачі послуг: 31.07.2022 на суму 288 117,72 грн з ПДВ (а. с. 15 т 1), а також 08.08.2022 на суму:

606 811,60 грн (а. с. 16 т 1),

1 229 121,16 грн (а. с. 17 т 1),

2 246 831,46 грн (а. с. 18 т 1),

2 655 263,52 грн (а. с. 19 т 1).

НЕК «Укренерго» здійснило оплату за зазначені послуги у повному обсязі, про що свідчать відповідні платіжні інструкції:

- 606 811,60 грн за лютий 2022 (інструкція № ППВДЕ1446);

- 1 229 121,16 грн за березень 2022 (№ ППВДЕ1715);

- 2 246 831,46 грн за травень 2022 (№ ППВДЕ7033);

- 60 024,53 грн за липень 2022 (№ ППВДЕ1060);

- 2 655 263,52 грн за червень 2022 (№ ППВДЕ1714);

- 228 093,19 грн за липень 2022 (№ ППВДЕ1655).

Позивач стверджує, що у подальшому ним було виявлено порушення з боку Відповідача щодо обов`язків з реєстрації податкових накладних, передбачених п. 3.10. Договору та ст. 201 ПК України. Зокрема, податкові накладні, які мали бути зареєстровані в ЄРПН, не були зареєстровані належним чином.

Позивач вважає, що ТОВ «Енергосервіс +» зареєструвало наступні помилкові податкові накладні, в яких були допущені помилки в обов`язкових реквізитах ціна постачання одиниці послуги та кількість (обсяг, об`єм):

- № 2 від 31.07.2022 на 288 117,72 грн (ПДВ 48 019,62 грн);

- № 2 від 08.08.2022 на 606 811,60 грн (ПДВ 101 135,27 грн);

- № 3 від 08.08.2022 на 1 229 121,16 грн (ПДВ 204 853,53 грн);

- № 5 від 08.08.2022 на 2 246 831,46 грн (ПДВ 374 471,91 грн);

- № 6 від 08.08.2022 на 2 655 263,52 грн (ПДВ 442 543,92 грн).

Надалі Відповідач спробував виправити ці помилки, подавши розрахунки коригування, однак обрав невірний спосіб коригування, що не дозволив Позивачу скористатися правом на податковий кредит: № 9, 11, 14, 15 усі від 31.03.2023 до відповідних накладних від 08.08.2022.

Внаслідок цього, позивач позбавлений можливості включити відповідні суми ПДВ до податкового кредиту, що призвело до переплати ПДВ до бюджету в розмірі 1 171 024,24 грн, які Позивач кваліфікує як збитки, завдані неналежним виконанням зобов`язань Відповідачем.

Позивач вказує, що дії Відповідача суперечать не лише умовам Договору (зокрема, п. 3.10.), але й вимогам податкового законодавства, зокрема:

- ст. 201 ПК України щодо обов`язкових реквізитів податкової накладної;

- п. 44 підрозд. 2 розд. XX ПК України щодо строків подання податкових документів.

Ці обставини стали підставою для звернення ПрАТ «НЕК «Укренерго» до суду з позовом про відшкодування збитків у зазначеній сумі, завданих неправомірною поведінкою Відповідача в частині порушення податкового законодавства при складанні та реєстрації податкових накладних.

5. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (далі ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь іншої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати належного виконання цього обов`язку.

Відповідно до ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог законодавства, а за відсутності таких відповідно до звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором (ст. 525 ЦК України).

Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник ПДВ зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлений строк.

Податкова накладна складається на кожне постачання товарів/послуг, а також на авансові платежі (п. 201.7 ст. 201 ПК України). Відповідно до п. 201.10 цієї ж статті, продавець зобов`язаний зареєструвати накладну в ЄРПН і надати її покупцю на його вимогу.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН, є підставою для нарахування податкового кредиту покупцем. З 01.07.2017 вона вважається достатньою підставою для цього і не потребує додаткового підтвердження.

Підтвердженням реєстрації є квитанція в електронному вигляді, яка надсилається протягом операційного дня. Датою подання документів до контролюючого органу є дата та час, зафіксовані у квитанції. Порядок ведення ЄРПН встановлюється постановою Кабінетом Міністрів України від 29.12.2010 № 1246.

Покупець має право звіряти дані податкової накладної з ЄРПН та отримувати її копію або розрахунок коригування в електронному вигляді. Якщо документ сформовано з порушенням вимог п. 201.1, п. 192.1 або у разі зупинення його реєстрації згідно з п. 201.16 ПК України, продавцю/покупцю надсилається квитанція про неприйняття із зазначенням причин.

Відсутність факту реєстрації податкової накладної в ЄРПН позбавляє покупця права включити суму ПДВ до податкового кредиту, однак не звільняє продавця від обов`язку включити суму ПДВ до податкових зобов`язань.

У межах розгляду спору суд першої інстанції проаналізував правові підстави відповідальності за шкоду відповідно до норм ЦК та ГК України. Для відшкодування збитків необхідною є наявність чотирьох елементів: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку та вини.

Позивач обґрунтовував позов порушенням відповідачем норм ПК України щодо складання та реєстрації податкових накладних, що начебто унеможливило формування ним податкового кредиту та спричинило збитки в сумі 1 171 024,25 грн.

На спростування цих доводів, Відповідач надав до суду докази належного виконання ним обов`язку щодо складання та реєстрації податкових накладних і розрахунків коригування в ЄРПН. Судом встановлено, що документи відповідають вимогам п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України, а також Порядку № 1307 від 31.12.2015. Технічні помилки допущені відповідачем були виправлені ним же через розрахунки коригування.

Органи ДПС не встановили жодних порушень, не здійснювали змістовної оцінки господарських операцій, що можливо лише в межах податкового контролю. Позивач не надав доказів зупинення реєстрації накладних, наявності порушень, чи підтвердження заявлених збитків, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність всіх елементів складу правопорушення з боку відповідача, а також визнав безпідставними вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків за нереєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

Судом першої інстанції також враховано правову позицію Верховного Суду у справі № 400/11727/23 від 16.05.2024, згідно з якою реальність господарських операцій перевіряється лише під час податкової перевірки.

Посилання апелянта на справу № 926/3347/22 колегія суддів ЦАГС вважає безпідставним, оскільки фактичні обставини цієї справи є іншими.

Лист ДПСУ від 30.07.2024 № 53399/6/04-36-04-03-10 не був основою рішення, а лише додатковим джерелом. Всі висновки суду першої інстанції ґрунтуються на належних доказах: податкових накладних, витягах з ЄРПН, бухгалтерських документах.

Апелянт не довів, що податкові накладні не відображали реальні операції, а навіть у разі наявності технічної помилки її було виправлено у передбаченому порядку. Закон не передбачає відповідальності постачальника за наслідки в обліку покупця, якщо реєстрація відбулася належно.

Обов`язок доведення порушень покладається на позивача, який таких доказів не надав. Доводи апеляційної скарги зводяться до припущень, не підтверджені належними доказами, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Суд першої інстанції дотримався принципів змагальності, диспозитивності, забезпечив рівність прав сторін, дослідив усі надані докази у відповідності до статей 74 78 та 86 ГПК України.

Таким чином, апеляційна скарга є необґрунтованою, підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції немає. Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області без змін.

6. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Апеляційний господарський суд, здійснивши апеляційний перегляд справи у межах доводів апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 269 ГПК України, дійшов висновку про відсутність порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області таким, що підлягає залишенню без змін.

7. Розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає і підстав для скасування оскаржуваного судового рішення не вбачається, судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника по даній справі.

Керуючись ст. ст. 129, 275 282 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2025 у справі № 904/5316/24 залишити без змін.

Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24.09.2025.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Т.А. Верхогляд

О.Г. Іванов