СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
18 вересня 2025 року м. Харків Справа № 917/338/22
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Тарасова І.В.,
розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду без повідомлення учасників справи заяву представника Публічного акціонерного товариства «Луценко» адвоката Дроменко Людмили Василівни про прийняття додаткової постанови за результатами розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Луценко» (вх.№1491П) на рішення Господарського суду Полтавської області від 20.05.2025 у справі №917/338/22
про визнання права постійного користування та витребування у постійне користування
В подальшому, позивачем до місцевого господарського суду подано заяву про зміну предмету позову, в якій він просить вважати поданими до судового розгляду наступні позовні вимоги:
Судом першої інстанції прийнято подану позивачем заяву про зміну предмету позову.
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 20.05.2025 у справі №917/338/22 відмовлено у задоволенні позову.

ПАТ «Луценко» звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 20.05.2025 у справі №917/338/22 за позовом ПАТ «Луценко» до Білицької селищної ради, КП «Білики-Агро» Білицької селищної ради, третя особа Головне управління Держгеокадасту у Полтавській області, про визнання права постійного користування та витребування у постійне користування, та прийняти нове рішення, яким позов ПАТ «Луценко» задовольнити повністю та:

- визнати за Публічним акціонерним товариством «Луценко» право постійного користування земельною ділянкою, площею 24,9998 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :00:011:0849, яка була сформована в результаті поділу земельної ділянки площею 25,9999 га з кадастровим номером :00:011:0791 та розташована на території Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області;

- витребувати у постійне користування Публічного акціонерного товариства «Луценко» з незаконного володіння Комунального підприємства «Білики-Агро» земельну ділянку площею 24.9998 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :00:011:0849, розташовану на території Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області. Стягнути з відповідача понесені ПАТ «Луценко» судові витрати, а саме сплачений судовий збір та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 29.07.2025 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Луценко» задоволено; рішення Господарського суду Полтавської області від 20.05.2025 у справі №917/338/22 скасовано; прийнято нове рішення; позов задоволено повністю; визнано за Публічним акціонерним товариством «Луценко» (39211, Полтавська обл., Кобеляцький район, с. Свічкареве; ) право постійного користування земельною ділянкою, площею 24,9998 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :00:011:0849, яка була сформована в результаті поділу земельної ділянки площею 25,9999 га з кадастровим номером :00:011:0791 та розташована на території Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області; витребувано у постійне користування Публічного акціонерного товариства «Луценко» (39211, Полтавська обл., Кобеляцький район, с. Свічкареве; ) з незаконного володіння Комунального підприємства «Білики-Агро» Білицької селищної ради (39230, Полтавська обл., Кобеляцький р-н, с. Чорбівка(з), вул. Центральна, буд. 16; ) земельну ділянку площею 24,9998 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :00:011:0849, розташовану на території Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області; стягнуто з Білицької селищної ради (39220, Полтавська обл., Полтавський р-н, смт Білики(з), вул. Кобеляцька, буд. 53а; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Луценко» (39211, Полтавська обл., Кобеляцький район, с. Свічкареве; ) судовий збір за подання позову у розмірі 2481,00 грн та 3721,50 грн за подання апеляційної скарги; стягнуто з Комунального підприємства «Білики-Агро» Білицької селищної ради (39230, Полтавська обл., Кобеляцький р-н, с. Чорбівка(з), вул. Центральна, буд. 16; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Луценко» (39211, Полтавська обл., Кобеляцький район, с. Свічкареве; ) судовий збір за подання позову у розмірі 2481,00 грн та 3721,50 грн за подання апеляційної скарги.

26.08.2025 від представника Публічного акціонерного товариства «Луценко» адвоката Дроменко Л.В. надійшла заява про прийняття додаткової постанови в господарській справі №917/338/22 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Луценко» на рішення Господарського суду Полтавської області від 20.05.2025, про стягнення з Білицької селищної ради витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2500 грн та про стягнення з Комунального підприємства «Білики-Агро» Білицької селищної ради витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2500 грн, яка мотивована таким:

- постановою Східного апеляційного господарського суду від 29.07.2025 не в повній мірі вирішено питання про судові витрати, а саме щодо стягнення з відповідачів Білицької селищної ради та Комунального підприємства «Білики-Агро» Білицької селищної ради витрат на правничу допомогу;

- у зв`язку з розглядом справи в апеляційній інстанції позивачем було понесено витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн, про стягнення яких ПАТ «Луценко» заявляло в апеляційній скарзі;

- 28.07.2025 ПАТ «Луценко» було подано клопотання про долучення доказів, до якого додано докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, а саме: копії договору та квитанції про сплату гонорару.

Листом Східного апеляційного господарського суду від 27.08.2025 витребувано у Господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/338/22.

08.09.2025 матеріали справи №917/338/22 надійшли до Східного апеляційного господарського суду.

Розпорядженням Східного апеляційного господарського суду від 09.09.2025 у зв`язку з відпусткою судді Лакізи В.В. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №917/338/22. Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2025 для розгляду заяви визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Тарасова І.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.09.2025 заяву представника Публічного акціонерного товариства «Луценко» адвоката Дроменко Людмили Василівни про ухвалення додаткового рішення у справі №917/338/22 прийнято до розгляду, повідомлено учасників справи, що розгляд заяви представника Публічного акціонерного товариства «Луценко» адвоката Дроменко Людмили Василівни про стягнення з Білицької селищної ради витрат на професійну правничу допомогу буде здійснюватися без повідомлення учасників справи; встановлено учасникам справи строк для подання письмових пояснень, заперечень щодо зазначеної заяви по 15.09.2025 включно; роз`яснено, що відсутність пояснень, заперечень щодо заяви, не перешкоджає її розгляду.

Ухвала Східного апеляційного господарського суду від 09.09.2025 доставлена до електронних кабінетів учасників справи 10.09.2025.

Учасники справи не скористались своїм правом на подання письмових пояснень та заперечень.

Розглянувши заяву представника Публічного акціонерного товариства «Луценко» адвоката Дроменко Людмили Василівни про стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу, судова колегія зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Практична реалізація принципів господарського судочинства в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України) відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Так, статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

В силу положень ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За змістом ч.1 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 126 ГПК України).

Частина восьма статті 129 ГПК України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Ця норма кореспондується з частиною першою статті 221 ГПК України, згідно з якою якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Отже, право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

У питанні документального підтвердження надання правової (правничої допомоги) допомоги та розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, апеляційний господарський суд звертається до таких правових позицій:

- склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі №372/1010/16-ц;

- відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності, пункти 29-30 постанови Верховного Суду від 20.07.2021 у справі №922/2604/20;

- розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою (пункт 6.5 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19);

- критерії оцінки реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення, пункт 180 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі №910/14524/22;

- Велика Палата Верховного Суду наголошує, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи, пункт 148 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 у справі №686/5757/23;

- нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (пункти 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

З матеріалів справи вбачається, що 26.06.2025 між Дроменко Людмилою Василівною (адвокат) та Публічним акціонерним товариством «Луценко» (клієнт) був укладений договір про надання правової допомоги (представництво інтересів у господарській справі) №88 (далі договір), згідно з п.1 якого сторони визначили характер правової допомоги у вигляді представництва та захисту інтересів у господарській справі за позовом ПАТ «Луценко» до Білицької селищної ради, Комунального підприємства «Білики-Агро» Білицької селищної ради, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання права постійного користування та витребування землі у постійне користування. Зміст доручення: представлення інтересів у Східному апеляційному господарському суді (перелік наданих послуг визначається звітом наданих послуг).

Пунктом 3 сторони погодили, що розмір гонорару (оплата) всього становить 5000,00 грн, остаточний розрахунок проводиться до першого судового засідання у справі.

В апеляційній скарзі представником позивача заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

28.07.2025 представником позивача подано клопотання про долучення доказів на підтвердження факту понесення ПАТ «Луценко» витрат на правову допомогу, а саме копій договору про надання правничої допомоги №88 від 26.06.2025 та квитанції про оплату правничих послуг від 27.06.2025.

Проте, суд апеляційної інстанції зауважує, що не зважаючи на визначену договором фіксовану ставку гонорару адвоката, до матеріалів справи позивачем не надано ні звіту з переліком наданих адвокатом клієнту послуг (відповідно до п. 1 договору), ні детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (відповідно до ч.3 ст. 126 ГПК України), ні акту виконаних робіт або іншого документу, який би свідчив про прийняття клієнтом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) тощо.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, колегія суддів не може визнати заяву позивача про стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу обґрунтованою.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 221, 244, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника Публічного акціонерного товариства «Луценко» адвоката Дроменко Людмили Василівни про стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

Порядок та строки оскарження постанови передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя І.В. Тарасова