ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" вересня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/828/25

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

при секретарі судового засідання Чолак Ю. В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом керівника Доброславської окружної прокуратури Одеської області (67500, Одеська обл., Одеський район, с. Доброслав, вул. Центральна, буд. 85)

в інтересах держави в особі Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області (67560, Одеська обл., Одеський район, с. Красносілка, вул. Набережна, буд. 87А; )

до відповідача Фізичної особи-підприємця Шейкіна Віктора Олексійовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 499 398,91 грн;

представники учасників справи:

від прокуратури не з`явився,

від позивача Скрябікова В. Г.,

від відповідача Стрункова І. О.,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Доброславської окружної прокуратури Одеської області (далі Прокурор) в інтересах держави в особі Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області (далі Позивач, Сільрада) звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Шейкіна Віктора Олексійовича (далі Відповідач, Підприємець) 499 398,91 грн, з яких: 429 523,18 грн основного боргу; 57 583,25 грн пені; 12 292,48 грн 3% річних.

В обґрунтування позову посилається на встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за Договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого та іншого) майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області № б/н від 18.12.2015 (далі Договір).

Зазначає, що на підставі Договору Підприємець отримав у строкове платне користування машино-тракторну майстерню площею 590,5 кв.м, розташовану за адресою: 67560, Одеська обл., Лиманський район, с. Красносілка, вул. Перемоги, буд. 138, зобов`язавшись при цьому своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату за орендоване майно.

Прокурор вказує, що Сільрада супровідним листом від 29.01.2025 № 223/05-10/239 надала розрахунок заборгованості Підприємця, згідно якого загальна сума заборгованості за Договором за період з листопада (частково) 2022 року по грудень 2024 року складає 429 523,18 грн.

Відповідачу також нараховано та заявлено до стягнення 57 583,25 грн пені та 12 292,48 грн 3% річних за неналежне виконання зобов`язання щодо своєчасного внесення орендної плати.

Ухвалою від 24.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/828/25, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.04.2025, запропоновано Відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

Позиція Відповідача у справі зводиться до того, що невиконання ним договірних зобов`язань перед Сільрадою було викликано обставинами, які жодним чином не залежали від його волі, проте, непереборний характер таких обставин зумовив відсутність можливості виплати боргу негайно та у повному обсязі. Відповідач також просить врахувати його волонтерську діяльність, спрямовану на допомогу ЗСУ.

У ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Пункт 1 ст. 202 ЦК України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. ч. 1, 3, 5 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Суд встановив, що на підставі Договору оренди № б/н від 18.12.2015 між Сільрадою та Підприємцем виникли правовідносини оренди комунального майна.

За оренду майна Підприємець зобов`язався сплачувати орендну плату у розмірі та у строки, встановлені п.п. 3.1.-3.10. Договору.

Згідно пред`явленого Прокурором розрахунку основного боргу заборгованість Відповідача перед Сільрадою за період з листопада (частково) 2022 року по грудень 2024 року складає 429 523,18 грн.

Суд встановив, що Відповідач періодично вносив орендну плату у 2025 році, а саме:

- 03.02.2025 18 000,00 грн;

- 17.03.2025 18 000,00 грн;

- 09.05.2025 10 000,00 грн;

- 13.06.2025 2 000,00 грн.

Як свідчать матеріали справи, ці платежі Сільрада зарахувала у якості оплати за Договором за 2022-2023 роки.

Вказані обставини підтверджуються банківською довідкою від 30.04.2025 № R90AOPG8NPJGU5TF (т. 1, а.с. 203-206), платіжною інструкцією № О.О..1 від 09.05.2025 (т. 1, а.с. 220), платіжною інструкцією № О.О..1 від 13.06.2025 (т. 2, а.с. 11), листом Сільради від 08.07.2025 № 01.3/06-13/25/2335 (т. 2, а.с. 23-24), інформацією по рахунку Сільради (т. 2, а.с. 42, зворот), розрахунком Сільради, долученим до клопотання (вх. № 27909/25 від 09.09.2025).

За ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд також зазначає, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (Постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyondreasonabledoubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Аналогічну правову позицію викладено у Постанові Верховного Суду від 18.01.2021 по справі № 915/646/18.

Суд розглянув наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності та встановив, що при сплаті у 2025 році заборгованості Підприємець вказував наступне призначення платежу «…плата за оренду майнових комплексів та іншого майна, що у комунальній власності від 31.05.2006; ОСОБА_1 ».

Тобто, у призначенні платежів зазначалась неправильна дата Договору.

При цьому суд враховує, що у постановах від 07.09.2023 у справі № 905/1965/19, від 06.10.2021 у справі № 911/2731/20, від 26.12.2019 у справі № 911/2630/18 Верховний Суд наголосив, що в разі, коли у графі платіжного доручення "призначення платежу" відсутні посилання на період, дату, номер договору, згідно з яким здійснюється платіж, тощо, такий період має визначатися одержувачем відповідно до умов договору між платником та одержувачем коштів. Якщо відповідні застереження у договорі відсутні, то за наявності заборгованості платежі мають відноситись на погашення заборгованості в хронологічному порядку: починаючи з тієї, що виникла у найдавніший період, до повного її погашення.

Також суд враховує те, що наявні матеріали справи та пояснення представників сторін свідчать про відсутність інших правовідносин між Сільрадою та Підприємцем, призначення платежу, яке періодично зазначається Відповідачем у платіжних документах при сплаті заборгованості, дозволяє стверджувати про сплату саме за оренду нерухомого комунального майна Сільради, що з урахуванням балансу вірогідностей цілком узгоджується з Розд. 1 «Предмет Договору».

Отже, з урахуванням всього вищевикладеного, суд виснує, що Відповідач у 2025 році сплачував за оренду майна, наданого йому у строкове платне користування за Договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого та іншого) майна, що належить до комунальної власності територіальної громади Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області № б/н від 18.12.2015.

Разом з тим, суд зазначає, що частину платежів у 2025 році Відповідач здійснив після подачі позову, який Прокурор надіслав до суду 03.03.2025.

Так, після того як Прокурор подав до Господарського суду Одеської області позовну заяву, Відповідач сплатив на користь Сільради грошові кошти у якості орендної плати за Договором у загальному розмірі 30 000,00 грн, а саме:

-17.03.2025 18 000,00 грн;

- 09.05.2025 10 000,00 грн;

- 13.06.2025 2 000,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

З урахуванням наведеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Отже, суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору існував на момент виникнення останнього, але припинив існування в процесі розгляду справи на час (до) ухвалення судом першої інстанції судового рішення, що узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною в Постанові від 22.10.2024 у справі № 910/13208/23 (п. 7.37. Постанови).

Таким чином, провадження у справі № 916/828/25 підлягає закриттю в частині стягнення з Відповідача 30 000,00 грн основного боргу, який було сплачено після подачі Прокурором позовної заяви.

Частиною 3 ст. 231 ГПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету (ч. 4 ст. 231 ГПК України).

Разом з тим, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі закриття (припинення) провадження у справі сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Отже, Прокурор може скористатися правом, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Провадження у справі № 916/828/25 за позовом керівника Доброславської окружної прокуратури Одеської області (67500, Одеська обл., Одеський район, с. Доброслав, вул. Центральна, буд. 85) в інтересах держави в особі Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області (67560, Одеська обл., Одеський район, с. Красносілка, вул. Набережна, буд. 87А; ) до Фізичної особи-підприємця Шейкіна Віктора Олексійовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення 499 398,91 грн закрити в частині стягнення з відповідача 30 000,00 грн основного боргу.

Вступну та резолютивну частини ухвали оголошено у судовому засіданні 18 вересня 2025 р. Повну ухвалу складено та підписано 23 вересня 2025 р.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги в строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Р.В. Волков