ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2025 року м.Дніпро Справа № 908/2952/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)

суддів: Чус О.В., Іванова О.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Акціонерного товариства Українська залізниця на рішення Господарського суду Запорізької області від 14.01.2025р. (суддя Горохов І.С., м. Запоріжжя, повний текст рішення підписано 17.01.2025р.) у справі

за позовом Акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі регіональної філії Придніпровська залізниця, м. Дніпро

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Мокрянський кам`яний кар`єр № 3, м. Запоріжжя

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Мокрянський кам`яний кар`єр № 3 штрафу у розмірі 50 610,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що відправником (Відповідачем) у перевізних документах зазначено неправильну масу вантажу, у зв`язку з чим, на підставі ст. 118, 122 Статуту залізниць України, наявні підстави для стягнення з Відповідача штрафу у вказаній вище сумі.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 14.01.2025р. у справі № 908/2952/24 у позові відмовлено повністю.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Акціонерне товариство Українська залізниця, в якій просить суд його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Скаржник посилається на те, що суд погодившись з доводами Відповідача, не звернув уваги на пояснення Позивача і наявні у матеріалах справи документи, які підтверджують правомірність нарахування штрафу. Між тим висновки суду першої інстанції протирічать доказам наявним у даній справі.

За доводами Апелянта, Комерційний акт підписаний начальником станції Марковець А.М., агентом комерційним Медвідь І.Г., приймальником поїздів Гришиною О.В., повноваження яких підтверджено матеріалами справи, тому за наявності трьох підписів працівників залізниці він вважатиметься таким, що складений згідно з вимогами п. 10 Правил складання актів.

Скаржник вважає безпідставними заперечення Відповідача стосовно того, що начальник станції не був присутнім при встановленні комерційної несправності та складенні відповідних документів, оскільки доказів на підтвердження цієї обставини відсутні. При цьому начальник станції Марковець А.М. спростував зазначене своїми письмовими поясненнями, наданими начальнику роботи станції РФ "Придніпровська залізниця" Гуні К. Також присутність начальника станції при такому зважуванні підтверджується його підписом в книзі обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах ф. ГУ-78. Надлишок вантажу, який було відвантажено з вагонів, було забрано представником відправника ОСОБА_1 , надано відповідне доручення на його ім`я директором ТОВ «МКК № 3» Р. Свистуном.

Одночасно Скаржник зауважує, що: Акт загальної форми № 2 від 14.07.2024 був сформований автоматично під час введення результатів зважування вагонів до електронної книги ф. ГУ-78 автоматизованої бази АТ «Укрзалізниця», заповнювався приймальником поїздів ОСОБА_2 та не є істотним документом для доказу неправильного зазначення відправником маси вантажу у накладній, оскільки лише відтворює подію введення даних; Акт загальної форми № 50512 ф. ГУ-23 від 14.07.2024 підписаний двома особами: приймальниками поїздів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що відповідає вимогам п. 3 Правил складання актів і не вимагає підпису начальника станції; Акт загальної форми № 50512 був заповнений в АРМ ПКО 14.07.2024 о 10:40, при виявленні допущеної помилки в даті проведення контрольного зважування було здійснено її коригування протягом 30 хв. з моменту формування АЗФ, що підтверджується фактичним часом формування АЗФ в автоматизованій базі АРМ ПКО; Актами загальної форми ГУ-23 від 15.07.2024 № 50520, 15207 зафіксовані обставини щодо відвантаження залишків вантажу силами відправника у машину КРАЗ держ. номер НОМЕР_1 , вивезення відправником відвантаженого вантажу зі станції, а також відмову дорученої особи ОСОБА_1 від підпису цих актів. Обставини, що зафіксовані актами загальної форми від 15.07.2024 №№ 50520, 15207, підтверджуються 4-ма особами, які були присутні при цьому: ОСОБА_4 начальник станції Запоріжжя-Ліве, ОСОБА_5 - старший приймальник поїздів, ОСОБА_6 - приймальник поїздів, ОСОБА_7 бригадир (звільнений) підприємств залізничного транспорту. Крім того, директором ТОВ «Мокрянський кам`яний кар`єр №3» Русланом Свистуном надано Доручення від 13.07.2024 ОСОБА_1 на виконання дій від імені підприємства, а саме для усунення перевантаження продукції у вагонах № 61434775, 62401005, 65289761 і завантажити надлишок щебню у автотранспорт.

Скаржник звертає увагу, що відповідно до Статуту залізниць України, Правил перевезень вантажів у перевізному процесі є сторони залізниця та відправник, одержувач. ТОВ "Слав АБЗ" не є стороною договору перевезень в рамках накладної №45768843. Тоді як одержувачем - ТОВ "Е-ТРЕК" було прийнято вагон з комерційним актом, його присутність підтверджена його підписом у розділ "Є" вказаного акту.

На переконання Апелянта, залізницею підставно застосовано штраф згідно до ст.122 Статуту залізниць України за невірно зазначену масу у перевізному документі №45768843 по вагону №65289761, й факт перевантаження визнаний самим же відповідачем, що прямо підтверджено доказами наявними в матеріалах справи. Суд першої інстанції безпідставно вважав, що досилочна накладна №45894029 сформована посадовими особами станції ЗапоріжжяЛіве, і ним же було зазначена вага вагону з тією ж масою як в основному перевізному документі, оскільки оформлення накладної здійснює безпосередньо відправник, ( Відповідач), із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом.

На думку Скаржника, безпідставними є невизнання Відповідачем представника ТОВ «МКК №3» та його повноважень відповідно довіреності, невизнання самої довіреності , автотранспорту, відсутність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на автомобіль і зазначає, що відповідні документи були надані на станцію Запоріжжя Ліве ТОВ «МКК №3» при здійсненні усування комерційної несправності. При цьому наведені обставини не мають відношення до розгляду даної справи.

Апелянт вважає, що Позивачем було надано до суду достатні та достовірні докази зазначення ТОВ «МКК №3» невірної маси вантажу у накладній №45768843, однак суд не врахував ці обставини та прийняв рішення не надавши оцінку доказам та запереченням Позивача.

У відповіді на відзив від 27.02.2025 залізниця зазначає, що право підписання актів визначено у відповідних посадових інструкціях. Зокрема, згідно посадової інструкції (реєстраційний номер ДС-ПІ-029/1), затвердженої заступником начальника ВП «Служба роботи станції» РФ «Придніпровська залізниця» від 31.01.2024, агент комерційний зобов`язаний складати та підписувати комерційні акти, згідно ст. 129 Статуту залізниць України та Правил перевезень вантажів залізничним транспортом. Відповідно до робочої інструкції №65/93, затвердженої заступником начальника ВП «Служба роботи станції» РФ «Придніпровська залізниця» від 31.01.2024, приймальник поїздів Гришина О.В. проводить контрольні зважування на вантажних вагонних вагах станції, у разі складання комерційних актів підписує їх (п. 2.12). Начальник станції Запоріжжя Ліве Марковець А.М. має право підписання у прямо визначений спосіб п.10 Правил складання актів. Тобто, комерційний акт підписаний уповноваженими працівниками залізниці у порядку п. 10 Правил складання актів та вважається таким, що складений з дотриманням вимог чинного законодавства України. На станції призначення комерційний акт підписаний працівниками станції: начальник станції Краматорськ Моісеєнко О.Г., заступник начальника станції Григор`єв М.О., прийомоздавальник ОСОБА_8 та представником одержувача ТОВ «Е-ТРЕК» менеджером Скрабковим С.М., й відповідні документи на підтвердження їх повноважень наявні в матеріалах справи. Вищезазначене свідчить, що комерційний акт складено в належний спосіб і в розумінні вимог ст. 77,78 ГПК України є належним доказом

Позивач вказує, що враховуючи положення п.12 Правил складання актів, станцією призначення Краматорськ Донецької залізниці у розділі «Є» комерційного акту №460005/282/1 від 14.07.2024 внесено відмітку про видачу одержувачу згідно комерційного акту. Одночасно, нормами чинного законодавства не передбачено, що відомості, внесені в розділ «Є» комерційного акту, мають підтверджуватися іншими документами про перевірку ваги. При цьому будь яких заявок від одержувача щодо проведення зважування вагону по прибуттю на станцію не надходило, напроти, представник одержувача засвідчив своїм підписом одержання вантажу за комерційним актом.

Разом з тим, Позивач зауважує, що питання терміну доставки не є предметом розгляду даної справи та регулюється іншими окремими нормами Статуту залізниць України.

Твердження Відповідача щодо неможливості проведення усунення комерційної несправності у вагоні по станції Запоріжжя Ліве, на думку Позивача, є безпідставними, оскільки згідно додатку 11 розділу IV глави 2 Технологічного процесу роботи сортувальної станції Запоріжжя-Ліве, передбачено у разі виявлення у вагонах комерційних несправностей, вжиття заходів щодо їх усунення. Якщо несправність усунути за час стоянки поїзда не можливо, то дані вагони подаються на колії №№ 38, 47 парку «Б», або на колію № 204 парку «А», де організовується виконання необхідних робіт з приведенням їх до комерційно справного стану з використанням відповідної техніки вантажовідправника.

Позивач звертає увагу, що звинувачення залізниці та невизнання складених та наданих самим же Відповідачем документів є суперечливим у контексті фактично визначних неправомірних дій відображених у документах відповідях заступника директора з юридичних питань Сергія Путько про вжиття заходів по виявленим порушенням тощо, а також зазначає, що дані про відсутність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на автомобіль, є невірними, оскільки перевірка чинності полісу на 14.07.2024 року на сайті МТСБУ показала їх наявність.

Крім того, у відповіді Позивач посилається на практику Верховного суду, згідно з якою недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України.

Інші викладені у відповіді на відзив доводи є аналогічними з доводами апеляційної скарги.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що норми передбачають настання матеріальної відповідальності саме за неправильно (неналежно) складені накладні, тому підставою для накладення такої відповідальності можуть бути лише правильно (належно) складені комерційні акти або акти загальної форми, між тим, комерційний акт № 460005/282 від 14.07.2024 є неналежним доказом у даному спорі, оскільки: залізницею не дотримано вимог щодо наявності на станціях згідно штатного розпису відповідних посад, працівників, які обіймають такі посади та наявність у них відповідних повноважень; акт загальної форми № 2 по даним Книги ф. ГУ-78 складений 14.07.2024р. о 10:00 комісією у складі Гришиної О.В. (одноособово), однак одноособова перевірка і складання акту є прямим порушенням п. 3 Правил; акт загальної форми № 50512 ф. ГУ-23 складений 14.07.2024р. об 11:11 у присутності пр-к поїздів Бережко І.В., пр-к поїздів Гришина О.В., опис обставин комерційна несправність, вагон завантажено понад його вантажопідйомність. В описовій частині акту є виправлення дати проведення контрольного зважування, про яке немає застереження у тексті документу, що є недопустимим; комерційні акти № 460005/282 та №460005/282/1 ф. ГУ-22 містять інформацію, яка не відповідає дійсності, що є прямим порушенням п. 2 Правил, зокрема: нач. станції Марковець А.М., яка підписала комерційний акт, не була присутня при складанні акту № 50512 від 14.07.2024р., а відповідно не була присутня при зважуванні вантажу, крім того підпис одержувача на акті відсутній; розділ «Є» «Відмітка станції призначення про стан вантажу, який прибув з актом попутної станції» в акті №460005/282 не заповнений, а в акті №460005/282/1, цей розділ підписано, у тому числі, Скрабковим С.М. документи на якого відсутні; акти загальної ф. ГУ-23 № 50520 та № 15207 в описі обставин, що викликали складання акту внесено дані, які не відповідають дійсності, зокрема, що вивезення надлишків вантажу відбулося силами відправника; ОСОБА_1 , який не був присутній при контрольному зважуванні і не наділений відповідними повноваженнями, тому є нелогічною начебто його відмова від підписання акту; фактичне зважування на станції призначення не відбулось (відсутні будь-які документи про наявність вагів, щодо самого зважування).

Також Відповідач зазначає, що на станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці по штатному розпису (розкладу) відсутні посади: начальника вантажного району, завідувача вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи. Наказ начальника виробничого підрозділу «Служба роботи станції» регіональної філії «Придніпровська залізниця» № 101 від 12.04.2024 «Про призначення відповідальних працівників станції залізничної Запоріжжя-Ліве бути уповноваженими особами на підписання від імені залізниці комерційних актів» не є належним доказом у справі, оскільки ним лише визначено (обрано) посадових осіб, які гіпотетично могли б за певних обставин (кваліфікація, досвід тощо) підписувати акти в разі наявності, але самі посади відсутні і цим наказом начальник станції делегував повноваження, що передбачені пунктом 10 Правил чітко визначених посадових осіб іншим працівникам залізниці, тому наказ № 101 від 12.04.2024 року є нікчемним як по формі, так і по змісту, та не надає право підпису комерційного акту.

На переконання Відповідача, залізницею не дотримано вимоги щодо наявності на станції призначення Краматорськ Донецької залізниці власних справних та повірених ваг, що практично позбавляє можливості здійснювати на ній перевірки (зважування) вантажу, а від так позбавлена й права як складати, так і підписувати комерційні акти.

Відповідач звертає увагу, що у розділі «Є» комерційного акту № 460005/282/1 від 14.07.2024 на станції призначення працівниками залізниці зроблено відмітку про те, що під час перевірки вантажу різниці проти цього акту не виявлено. Те що дійсно мало місце здійснення такої перевірки, в ході розгляду справи, позивач жодним чином так і не підтвердив. разом з тим така перевірка була не можлива, з огляду на відсутність на станції прибуття Краматорськ вагів. Між тим, згідно пункту 12 Правил розділ «Є» комерційного акту заповнюється виключно за результатами перевірки (зважування) вантажу. Отже, акт підписано працівниками залізниці, які фактично не здійснювали перевірку, а лише формально заповнили розділ «Є» комерційного акту задля підтвердження даних з розділу «Д» цього акту.

Також Відповідач зауважує, що доказів виклику представників вантажовласника для підписання актів на віднесення відповідальності вантажовласника, в порядку, визначеному Правилами користування вагонами і контейнерами, позивач не надав. З яких причин відбулася затримка відправлення, що відбувалося в цей час з вантажем, що сталося з вантажем, який начебто є «надлишковим» вантажем не відомо. Крім того, ТОВ «МКК № 3» не мав ні технічної, ані будь якої іншої можливості зробити відвантаження вантажу з вагонів, які знаходилися на станції Запоріжжя Ліве Придніпровської залізниці і Позивач не може надати таких доказів, тому, що ТОВ «МКК № 3» не приймало участі в усуненні комерційної несправності вагонів.

Викладені вище обставина, на думку Відповідача, свідчить про те, що співробітники залізниці фальсифікують докази, складаючи в односторонньому порядку документи і користуючись монопольним положенням на ринку і фактично блокують роботу підприємства, покладаючи на нього відповідальність за неіснуючі недоліки у документах.

Щодо доручення, виданого начебто керівником ТОВ «МКК № 3» 13.07.2024, то за доводами Відповідача, його зміст не відповідає формі доручення, яке видається робітникам підприємства, при цьому директор ТОВ «МКК № 3» Свистун Р.М. з 13.07.2024р. по 28.07.2024р. вибув у щорічну відпустку на період відпустки виконання обов`язків директора покладено на Скрипку В.М. (витяг із наказу № 84/к від 01.07.2024р. був доданий до відзиву на позовну заяву). У тексті цього доручення від 13.07.2024р., зазначені номера вагонів з комерційною несправністю, хоча саме зважування, як зазначає Позивач, відбулося тільки на наступний день 14.07.2024р. І саме у результаті таких дій залізниці (зважування вагонів з вантажем) їм стало відомо, в яких саме вагонах начебто виявлена комерційна несправність.. Враховуючи, що на ТОВ «МКК № 3» з 01.02.2024р. запроваджено режим роботи з неповним робочим тижнем, робочими днями вважати: понеділок, вівторок, середу, вихідні дні: четвер-неділя, це унеможливлює участь робітників товариства у будь яких заходах на участь у яких зазначає Позивач, а службова записка головного бухгалтера ТОВ «МКК № 3» підтверджує відсутність повернення надмірно завантаженої продукції по поставкам 08.07.2024р. і 11.07.2024р. і корегувань з цього приводу з ТОВ «Слав АБЗ». Також Відповідач вказує, що на досилочній накладній № 45894029 у п. 2, вагон за № 65289761 був відправлений з тією ж вагою 68 700 кг, що і була зазначена ТОВ «МКК № 3» при оформленні залізничної накладної № 45768843 від 08.07.2024р.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2025р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєв І.М. (доповідач), судді Чус О.В., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.02.2025р. витребувано у Господарського суду Запорізької області матеріали справи/копії матеріалів справи №908/2952/24.

18.02.2025р. матеріали справи № 908/2952/24 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Апеляційна скарга є такою, що відповідає вимогам статті 258 ГПК, а надані матеріали достатніми для відкриття апеляційного провадження. Суддею-доповідачем зроблена доповідь колегії суддів про проведення підготовчих дій, що є підставою для призначення справи до апеляційного розгляду.

Частиною 13 ст. 8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.02.2025р. відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Українська залізниця на рішення Господарського суду Запорізької області від 14.01.2025р., для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Розпорядженням керівника апарату суду від 25.09.2025р., зв`язку з перебуванням у відпустці судді Дарміна М.О., відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених Рішенням зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду від 01.04.2025р. №1.

Автоматичною системою документообігу для розгляду апеляційної скарги по справі визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Чус О.В., Іванова О.Г..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.09.2025р., судовою колегією у визначеному складі, апеляційну скаргу Акціонерного товариства Українська залізниця прийнято до свого провадження.

7. Встановлені судом обставини справи

У липні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Мокрянський кам`яний кар`єр № 3" по накладній № 45768843 із станції Ростуща Придніпровської залізниці на станцію Краматорськ Донецької залізниці було прийнято до перевезення вагони з вантажем "Щебень гранитний фракции 10х20".

Правилами перевезень вантажів, п. 1.1 розділу 4 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 863/5084, а також ст. 23 Статуту залізниць України передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну. Маса вантажу, згідно із ст. 37 Статуту та п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 361/5082, визначається відправником.

У графі 24 «Маса вантажу, визначена відправником» накладної № 45768843 на вагон № 65289761 вантажовідправником вказана маса вантажу нетто 68 700 кг.

Правильність внесених у накладну відомостей, як передбачено п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів, підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до накладної № 45768843 підтвердив своїм ЕЦП (електронно-цифровий підпис) представник відправника (графа 55 накладної вагар Переяслова Віталіна Анатоліївна «ЕЦП» 08.07.2024 15:42).

14.07.2024 при проходженні вагонів по ст. Запоріжжя Ліве Придніпровської залізниці на підставі акту загальної форми № 50512 від 14.07.2024 було проведено контрольне зважування вагону № 65289761, на електронних вагонних вагах ст. Запоріжжя Ліве заводський номер № 031, держ. повірка 06.06.2024, прийнятих до обліку СП «Запорізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» під № 87.

У результаті контрольного зважування установлено, що маса вантажу, вказана відправником в залізничній накладній № 45768843 у графі «маса вантажу в кг, визначена відправником» не відповідає: масі вантажу встановленій при проведенні контрольного зважування вантажу. А саме: номер накладної: 45768843; номер вагону: 65289761; маса нетто по накладній: 68 700 кг; маса нетто при перевірці: 70 050 кг; різниця: + 1350 кг і більше вантажопідйомності вагону на 1050 кг.

У зв`язку з вищезазначеним відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України та п. 4 «Правил складання актів», затверджених наказом Міністерства транспорту від 28.05.2002 № 334, складено комерційний акт № 460005/282 від 14.07.2024.

Вагон затримано до усунення комерційної несправності та станцією Запоріжжя Ліве Придніпровської залізниці повідомлено на станцію відправлення Растуща Придніпровської залізниці, що підтверджується оперативним повідомленням № 316 від 14.07.2024.

Комерційна несправність була усунута силами відправника, вантаж відвантажений у машину, та відвантажений вантаж вивезено відправником.

За наслідками встановленої комерційної несправності відчеплений вагон № 65289761 основної відправки 45768843, після її усунення відправлено за призначенням на станцію Краматорськ Донецької залізниці за перевізним документом (досилочною накладною) № 45894029.

По прибуттю вагону № 65289761 на станцію призначення Краматорськ Донецької залізниці, видано одержувачу за комерційним актом № 460005/282 від 14.07.2024.

Комерційний акт попутної станції Запоріжжя Ліве Придніпровської залізниці № 460005/282 від 14.07.2024 зареєстровано на станції призначення Краматорськ Донецької залізниці під № 460005/282/1 від 14.07.2024.

Згідно з накладною № 45768843 сума провізної плати нарахованої відправнику по станції відправлення складає за вагон №65289761 10 122,00 грн, у такому випадку Позивачем нараховано штраф у сумі 50 610,00 грн. (10 122,00 грн - провізна плата за 1 (один) вагон від станції Ростуща Придніпровська залізниці до станції Краматорськ Донецької залізниці за відстань 383 км х 5 - кількість провізних плат).

Неоплата Відповідачем штрафу у вказаній вище сумі стали підставою для звернення залізниці з позовом у даній справі.

За результатом розгляду позовної заяви місцевим господарським судом прийнято оскаржуване рішення.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, приймаючи оскаржуване рішення місцевий господарський суд послався на те, що: начальник станції Марковець А.М. не була присутня при складанні акту № 50512 від 14.07.2024, а відповідно не була присутня при зважуванні вантажу; розділ «Є» «Відмітка станції призначення про стан вантажу, який прибув з актом попутної станції» не заповнений; акт загальної форми № 50520 ф. ГУ-23 складений 15.07.2024 у присутності зокрема, відправника Арсенюка В.Г., який не був присутній при контрольному зважуванні і не наділений відповідними повноваженнями; комерційний акт № 460005/282/1 ф. ГУ-22 складений 14.07.2024 нач. станції Марковець А.М., агент комерційний Медвідь І.Г., приймальник поїздів Гришина О.В, між тим, начальник станції Марковець А.М. не була присутня при складанні акту № 50512 від 14.07.2024, а відповідно не була присутня при зважуванні вантажу; у розділі «Д» підпис одержувача на акті відсутній. Підписанти розділу «Є» ДС Моісеєнко О.Г., заст. ДС Григорєв М.О., Забуга Л.О., менеджер Скрабков С.М., документи на підписанта Скрабкова С.М. відсутні. Суд визнав наказ № 101 від 12.04.2024 «Про призначення відповідальних працівників станції залізничної Запоріжжя-Ліве бути уповноваженими особами на підписання від імені залізниці комерційних актів» недопустимим документом, що надає право підпису комерційного акту. Також суд зазначив, що на зворотній стороні досилочної накладної № 45894029 відомість вагонів, а саме: пункт 2, в якому вагон за № 65289761 був відправлений з тією ж вагою 68 700 кг, що і була зазначена ТОВ «МКК № 3» при оформленні залізничної накладної № .07.2024.

Колегія суддів не погоджується з вищезазначеними висновками суду першої інстанції, вважає їх помилковими та такими, що здійснені при не повному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи та при невідповідності висновків суду обставинам справи.

Згідно зі ст. 3 Закону України Про залізничний транспорт законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із Законів України Про транспорт, Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

За змістом ст. 8 Закону України "Про залізничний транспорт" умови та порядок організації перевезень, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.

Статутом залізниць України (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.98 № 457) визначено обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту (ст. 2 Статуту).

Відповідно ст. 6 Статуту залізниць України накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до ст.ст. 23, 24 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно із ст. 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Відповідно п. 1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.00 № 644, які кореспондуються зі ст. 6 Статуту залізниць України, накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем. Для підтвердження приймання вантажу до перевезення один примірник накладної в паперовому вигляді з присвоєним їй номером і датою приймання вантажу надається відправнику. Порядок підтвердження приймання вантажу до перевезення за електронною накладною (із накладенням ЕЦП) визначається договором між вантажовласником і залізницею. Накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому викладі роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А-4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення. Технічні характеристики паперу, призначеного для оформлення накладної, повинні забезпечувати придатність для роздруківки на принтері, а також якісне проставлення відміток залізниці на всьому шляху перевезення. Накладна у паперовому вигляді є відображенням її електронної копії, яка обов`язково надається на станцію відправлення одночасно з накладною у паперовому вигляді. Накладна в електронному вигляді складається у формі електронної реєстрації даних, які можуть бути трансформовані у письмовий запис. Засоби, що використовуються для реєстрації та обробки даних, повинні відповідати вимогам законодавства. Порядок обміну електронною накладною між відправником та залізницею, а також залізницею та одержувачем зазначається в договорі між вантажовласником і залізницею. У разі внесення змін до електронної накладної попередні дані зберігаються. Заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею та одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил.

Тобто, у силу приписів закону, оформлення накладної здійснює безпосередньо відправник (у даному випадку Відповідач), із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом. Визначення маси вантажу також знаходиться на його відповідальності.

Згідно із п. 40 Правил приймання вантажів до перевезення (затв. наказом Міністерства транспорту України від 21.11.20 № 644), вантажі, завантажені відправниками у вагони (контейнери) відкритого типу, приймаються до перевезення шляхом візуального огляду вагона (контейнера), вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу. Перевізник має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

У відповідності до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення обставин невідповідності, зокрема, маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу.

Відповідно до п. 2 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.02 за № 334, комерційні акти складаються для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах. Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин.

Пунктом 8 Правил складання актів визначено, що комерційні акти складаються у трьох примірниках на бланках установленої форми і заповнюються на друкарській машинці або чорнилами чітко, без будь-яких виправлень. На кожному акті проставляється штемпель станції. Другий примірник акта видається одержувачу на його вимогу. Якщо комерційний акт складається на станції відправлення або на попутній станції, то другий примірник акта додається до перевізних документів. Про складений комерційний акт проставляється відмітка у перевізних документах у порядку, визначеному правилами оформлення перевізних документів.

Тобто, за приписами п. 8 Правил складання актів комерційний акт може бути складений як на станції призначення, так і на станції відправлення або попутній станції.

У відповідності до п. 5.5 Правил оформлення перевізних документів передбачено, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача, з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі ст. 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Згідно із ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із ст. 118 цього Статуту. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень, або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Як визначено у п. 35 Правил видачі вантажів (затв. наказом Міністерства транспорту України від 21.11.00 за № 644) видача вантажу, що перевозиться за досильними перевізними документами, провадиться: частина вантажу, яка прибула з основною накладною, видається за цією накладною з комерційним актом на ту частину вантажу, що не прибула; частина вантажу, яка прибула з досильним документом, видається на підставі основної накладної та комерційного акту, при цьому комерційний акт у одержувача забирається. Про видачу вантажу одержувачу станцією зазначається в основній накладній, досильному перевізному документі та комерційному акті.

Згідно із п. 10 Правил складання актів комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акту можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Отже, для встановлення невідповідності маси вантажу, вказаної у накладній, фактичній масі, комерційний акт має бути в обов`язковому порядку підписаний трьома особами, посади яких чітко передбачені Правилами складання актів; залучення інших працівників залізниці для підписання комерційного акту допускається (у разі необхідності), проте дане положення не скасовує обов`язкової наявності підписів начальника станції (його заступника), начальника вантажного району (завідувач вантажного складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівника станції, який особисто здійснював перевірку вантажу.

У даному спорі, згідно зі ст. 129 Статуту залізниць України та п. 4 Правил складання актів, попутною станцією Запоріжжя Ліве Придніпровської залізниці складено комерційний акт №460005/282 від 14.07.2024, який є підставою для покладення матеріальної відповідальності на Відповідача у відповідності до Правил складання актів, Правил видачу вантажу та Статуту залізниць України, яким встановлена невідповідність маси вантажу, визначеної відправником у накладній № 45768843 у вагоні № 65289761, на 1 350 кг більше документу.

На переконання колегії суддів, Комерційний акт №460005/282 від 14.07.2024, відповідає вимогам Правил складання актів, та підписаний у спосіб визначений Правилами, й додані документи Позивачем до позовної заяви підтверджують підставність підписання.

Так, як вбачається з тексту вказаного акту, він підписаний начальником станції Марковець А.М., агентом комерційним Медвідь І.Г., приймальником поїздів Гришиною О.В.

При цьому у відповідності до наказу заступника начальника ВП Служба роботи станції РФ Придніпровська залізниця від 12.04.24 № 101 «Про призначення відповідальних працівників станції залізничної Запоріжжя-Ліве бути уповноваженими особами на підписання від імені залізниці комерційних актів»:

- призначено відповідальними особами, які мають право підпису комерційних актів, у зв`язку з відсутністю на станції Запоріжжя-Ліве по штатному розкладу посади начальника вантажного району (завідувача вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), зокрема агента комерційного ОСОБА_9 (п. 1);

- затверджено перелік працівників станції Запоріжжя-Ліве, які здійснюють контрольне зважування вантажів у вагонах, у випадку перевірки вантажу на під`їзних коліях підприємств та виявлення ними обставин, що можуть стати підставою для матеріальної відповідальності залізниці, та уповноважено їх на підписання комерційних актів від імені залізниці, зокрема приймальника поїздів Гришину О.В (п. 2).

Положеннями ч. 1, ч. 3 ст. 64 та ч. 3 ст. 65 ГК України передбачено, що підприємство може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо), а також функціональних структурних підрозділів апарату управління (управлінь, відділів, бюро, служб тощо). Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, чисельність працівників і штатний розпис. Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) виконавчий орган (одноосібний чи колегіальний) підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді (у разі її утворення). Керівник підприємства (одноосібний виконавчий орган), головний бухгалтер, голова та члени наглядової ради (у разі її утворення), голова та члени колегіального виконавчого органу підприємства є посадовими особами такого підприємства. Статутом підприємства посадовими особами підприємства можуть бути визнані й інші особи. Посадові особи підприємства мають обов`язки перед підприємством, передбачені законом, зокрема щодо належного, добросовісного та ефективного управління підприємством (фідуціарні обов`язки).

Отже, якщо у штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено пунктом 10 Правил складання актів.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.18 у справі № 916/2001/17, від 23.06.18 у справі № 916/1993/17 та від 23.11.18 у справі № 916/2450/17.

У даному випадку, згідно із посадовою інструкцією (реєстраційний номер ДС-ПІ-029/1), затвердженою заступником начальника ВП Служба роботи станції РФ Придніпровська залізниця від 31.01.2024, агент комерційний зобов`язаний складати та підписувати комерційні акти, згідно із ст. 129 Статуту залізниць України та Правил перевезень вантажів залізничним транспортом.

При цьому відповідно до п. 22 Правил видачі вантажів, перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення. Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться в порядку, передбаченому Правилами приймання вантажів до перевезення.

Зважування вантажу Залізницею на станції Запоріжжя-Ліве було проведено тим самим способом, що й Відповідачем на вагах.

Слід зазначити, що згідно з додатком 11 розділу IV глави 2 Технологічного процесу роботи сортувальної станції Запоріжжя-Ліве, у разі виявлення у вагонах комерційних несправностей, вживаються заходи щодо їх усунення. Якщо несправність усунути за час стоянки поїзда не можливо, то дані вагони подаються на колії №№38, 47 парку «Б», або на колію №204 парку «А», де організовується виконання необхідних робіт з приведенням їх до комерційно справного стану з використанням відповідної техніки вантажовідправника.

У свою чергу, за приписами п. 12 Правил складання актів визначено, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі "Є" комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: "Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено". Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається. При невідповідності відомостей, указаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.

У цій справі, за даним перевезенням на станції призначення новий комерційний акт не складався, а вантаж був виданий одержувачу за комерційним актом попутної станції.

Комерційний акт попутної станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці № 460005/282 від 14.07.2024 був зареєстрований на станції призначення Краматорськ Донецької залізниці під № 460005/282/1 від 14.07.2024, відповідно до п. 62 Інструкції з ведення станційної комерційної звітності, затвердженої наказом Укрзалізниці від 04.06.2003 № 147-Ц.

На станції призначення комерційний акт підписаний працівниками станції: начальником станції Краматорськ Моісеєнко О.Г., заступником начальника станції Григор`євим М.О., прийомоздавальником ОСОБА_8 та представником одержувача ТОВ "Е-ТРЕК" менеджером Скрабковим С.М., й відповідні документи на підтвердження їх повноважень наявні в матеріалах справи. Вагон було видано одержувачу згідно комерційного акту, при цьому перевірка не проводилась через відсутність ваг по станції.

Враховуючи положення п.12 Правил складання актів, станцією призначення Краматорськ Донецької залізниці в розділі «Є» комерційного акту №460005/282 від 14.07.2024 внесена відмітка про видачу одержувачу згідно комерційного акту.

При цьому суд враховує, що нормами чинного законодавства не передбачено, що відомості, внесені в розділ «Є» комерційного акту, мають підтверджуватися іншими документами про перевірку ваги.

Одночасно, будь яких заявок від одержувача щодо проведення зважування вагону по прибуттю на станцію не надходило, напроти одержувач його представник засвідчив своїм підписом одержання вантажу за комерційним актом. Тобто, якщо б одержувач не погодився з встановленим у комерційному акті, він мав би подати заявку на здійснення зважування, в такому б разі залізниця його здійснила шляхом зважування вагону на станції де є ваги (найближча).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що комерційний акт підписаний уповноваженими працівниками залізниці у порядку п. 10 Правил складання актів та є таким, що складений з дотриманням вимог чинного законодавства України і у розумінні вимог ст. 77, 78 ГПК України є належним доказом у справі.

Крім того, згідно відомості вагонів до накладної № 45768843, провізна плата вагону № 65289761 склала 10 122,00 грн.

Отже, п`ятикратний розмір провізної плати по вагону складає 10 122,00 грн. х 5 = 50610,00 грн, що й становить суму штрафу за неправильне зазначення маси вантажу, яка заявлена до стягнення.

Одночасно колегія суддів звертає увагу, що у п.п. 2, 3 Правил складання актів (стаття 129 Статуту) визначено, що дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин.

Акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності: утрати документів, прикладених відправником до накладної; затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства; неочищення вагонів від залишків вантажу та сміття після вивантаження засобами одержувача; неочищення зовнішньої поверхні цистерн та бункерних напіввагонів після наливу і зливу; подачі залізницею неочищених вагонів під завантаження засобами відправника, порту, пристані; відсутності пломб, запірно-пломбувальних пристроїв (далі -ЗПП) на вагоні (контейнері), якщо в перевізних документах є відмітка про пломби (ЗПП), пошкодження пломб (ЗПП) або заміни їх, а також виявлення в процесі перевезення або на станції призначення пломб (ЗПП) на вагонах (контейнерах) з нечіткими відбитками; пошкодження або втрата наданих залізницею перевізних пристосувань; відмови вантажовласника від підписання: облікової картки виконання плану перевезень вантажів, накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами (контейнерами); самовільного зайняття залізницею вагонів і контейнерів, що належать підприємствам, організаціям, установам або орендовані ними; затримки вагонів (контейнерів), пов`язаної з митним оформленням вантажу, а також затримки через недодання чи неналежне оформлення відправником документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил; в інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акту.

Приписами п. 129 Статуту залізниць України визначено, що обставини, які можуть бути підставою для застосування матеріальної відповідальності за порушення, допущені під час перевезення вантажів залізницею, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Отже, допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, у розумінні ч. 1 ст. 77 ГПК України, є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею.

Судом досліджено і встановлено дотримання залізницею вимог законодавства щодо складення ним актів загальної форми. Однак, підставою для матеріальної відповідальності вантажоперевізника є саме комерційний акт.

Акт загальної форми може бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо не потрібне складання комерційного акта.

Отже, з огляду на викладене апеляційний господарський суд дійшов висновку, про обґрунтованість та доведеність Позивачем позовних вимог у цій справі.

А тому, як наслідок, позовні вимоги про стягнення з Відповідача 50 610,00 грн штрафу підлягають задоволенню.

Між тим, приймаючи оскаржуване рішення місцевий господарський суд наведеного не врахував, що призвело до помилкових висновків про відмову у задоволенні позову.

Заперечення Відповідача спростовуються наведеними вище нормами законодавства та обставинами справи.

З урахуванням доводів та вимог апеляційної скарги щодо оскарження судового рішення, а також з огляду на зазначені вище мотиви та норми чинного законодавства України, колегія суддів дійшла до висновку про скасування оскаржуваного судового рішення місцевого господарського суду з ухваленням нового рішення, про задоволення позовних вимог Укрзалізниці.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. ЄСПЛ зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення ЄСПЛ у справі "Трофимчук проти України").

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині (п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України).

Стаття 277 ГПК України визначає підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, утому числі: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути скасоване.

10. Судові витрати.

У зв`язку з задоволенням апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю Мокрянський кам`яний кар`єр № 3 - Відповідача.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Українська залізниця - задовольнити.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 14.01.2025р. у справі №908/2952/24 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Мокрянський кам`яний кар`єр № 3 на користь Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця штраф у сумі 50 610,00 грн., а також судовий збір за подання позовної заяви у сумі 2422,40грн. Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Мокрянський кам`яний кар`єр № 3 на користь Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 3633,60грн. Видати наказ.

Видачу наказів, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарського суду Запорізької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя О.Г.Іванов