ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2025 р. Справа № 910/16226/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Ходаківської І.П.

Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Мельничука О.С.

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився

від відповідача-1: Ходорич О.М.

від відповідача-2: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.07.2025 (повний текст ухвали складено та підписано 23.07.2025) (суддя Нечай О.В.)

у справі № 910/16226/21 Господарського суду міста Києва

за позовом Приватного підприємства "Вадім"

до: 1. Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (відповідач-1);

2. Державної казначейської служби України (відповідач-2)

про відшкодування шкоди 2 615 223,60 грн

ВСТАНОВИВ:

Хід справи

У жовтні 2021 року Приватне підприємство "Вадім" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (відповідач-1) та Державної казначейської служби України (відповідач-2) про стягнення 2 615 223,60 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.11.2022 у справі № 910/16226/21 позов задоволено частково та стягнуто шляхом списання коштів з розрахункового рахунку Державної казначейської служби України, призначеного для відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади їх посадових і службових осіб, на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 2 315 223,60 грн, моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн; стягнуто з Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Державного бюджету України судовий збір в розмірі 36 228,00 грн; в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2023, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 13.07.2023, рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2022 у справі № 910/16226/21 змінено, резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2022 у справі № 910/16226/21 викладено у такій редакції:

"1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з бюджету міста Києва через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (01601, м. Київ, вул. Терещенківська, 11-А, ідентифікаційний код 37993783) матеріальну шкоду в сумі 2 315 223 (два мільйони триста п`ятнадцять тисяч двісті двадцять три) грн. 60 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ.".

02.06.2023 на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2023 у справі № 910/16226/21, яка набрала законної сили 22.05.2023, Господарським судом міста Києва видано наказ.

Короткий зміст і підстави заяви про зміну способу виконання рішення суду

14.07.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Приватного підприємства "Вадім" про зміну способу виконання рішення суду у справі № 910/16226/21, в якій заявник просить суд змінити спосіб виконання наказу про примусове виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2023 у справі № 910/16226/21 в частині стягнення на користь Приватного підприємства "Вадім" коштів у сумі 2 315 223,60 грн на відшкодування майнової шкоди за рахунок коштів бюджетних асигнувань Департаменту територіального контролю міста Києва як юридичної особи.

Зазначена заява обґрунтована тим, що оскільки в бюджеті міста Києва відсутні відповідні бюджетні призначення для відшкодування шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам, Головне управління Казначейства, керуючись вимогами п. 44 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі Порядок № 845), подало пропозиції Департаменту фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо внесення змін до рішення про бюджет міста Києва або виділення коштів з резервного фонду бюджету міста Києва на зазначену мету та відклало безспірне списання коштів за наказом Господарського суду міста Києва від 02.06.2023 у справі № 910/16226/21 до встановлення таких призначень. У зв`язку із невнесенням змін до рішення про бюджет міста Києва Головне управління Казначейства, відповідно до п. 45 Порядку № 845, повідомило 25.06.2024 Господарський суд міста Києва, який прийняв рішення щодо стягнення коштів, про наявність обставин, які перешкоджають виконанню судового рішення.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.07.2025 заяву Приватного підприємства "Вадім" про зміну способу виконання наказу задоволено частково та змінено порядок виконання постанови від 22.05.2023 по справі № 910/16226/21, на виконання якої Господарським судом було видано наказ від 02.06.2023, в частині стягнення на користь Приватного підприємства "Вадім" з бюджету міста Києва через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві матеріальної шкоди в сумі 2 315 223,60 грн на інший порядок, а саме стягнення на користь Приватного підприємства "Вадім" з бюджету міста Києва за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві матеріальної шкоди в сумі 2 315 223,60 грн.

Суд першої інстанції виходив із того, згідно з п. 9 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України (далі БК України) безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.07.2025 у справі № 910/16226/21, Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, зокрема, ч. 1 ст. 2, ст. 25 БК України, Порядку № 845, ч. 1 ст. 3, ч. 2 ст. 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", ст. 11, 16, 1166, 1173, 1174 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), ст. 4, 15 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 77 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 56 Конституції України, ст. 14, 73, 77, 78, 87, 331 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), та відмовити в задоволенні заяви Приватного підприємства "Вадім" про зміну способу виконання наказу Господарського суду міста Києва від 02.06.2023 № 910/16226/21.

Зокрема, скаржник зазначає, що заявником (позивачем) не обґрунтовано належним чином відповідно до вимог законодавства підстави необхідності зміни способу виконання наказу суду у даній справі, які дії сторін у справі перешкоджають виконанню рішення суду та які дії/бездіяльність не відповідають приписам БК України та Порядку № 845.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.08.2025 (колегія суддів у складі: головуючого Демидової А.М., суддів Ходаківської І.П., Владимиренко С.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.07.2025 у справі № 910/16226/21; розгляд апеляційної скарги призначено на 02.09.2025 об 11:20; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень до 22.08.2025.

Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що 02.09.2025 о 09:20 у місті Києві була оголошена повітряна тривога (повідомлення мобільного застосунку "Київ Цифровий"), судове засідання у справі 02.09.2025 не відбулось.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2025 розгляд апеляційної скарги призначено на 08.09.2025 о 13:50.

Позиції учасників справи

Позивач не скористався своїм правом, відзив на апеляційну скаргу не подав, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не є перешкодою для апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції.

Явка представників учасників справи

У судове засідання 08.09.2025 з`явився представник відповідача-1.

Представники позивача та відповідача-2 в судове засідання не з`явились.

Усі учасники справи належним чином повідомлені судом про дату, час та місце судового засідання.

Враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, а неявка в судове засідання представників позивача та відповідача-2 не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи аргументи апеляційної скарги і доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів вважає за можливе здійснити перегляд оскаржуваного судового акта в апеляційному порядку без участі в судовому засіданні представників позивача та відповідача-2.

У судовому засіданні представник відповідача-1 вимоги апеляційної скарги підтримав і просив суд її задовольнити.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови

Відповідно до ч. 1- 3, 7 статті 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Згідно із ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним/приватним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі об`єктивної (безумовної) неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений судом (схожі за змістом усталені висновки викладено в постановах Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 07.03.2018 у справі № 456/953/15-а, від 17.07.2019 у справі № 748/2827/16-а, від 16.07.2020 у справі № 130/2176/17, від 11.11.2020 у справі № 817/628/15, від 17.02.2021 у справі № 295/16238/14-а, від 24.07.2023 у справі № 420/6671/18 та в постановах Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 179/1341/15-ц, від 01.08.2019 у справі № 759/10301/15-ц, від 09.12.2020 у справі № 464/6966/16-ц).

Матеріалами справи підтверджено, що 02.06.2023 на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду № 910/16226/21 від 22.05.2023 Господарським судом міста Києва видано наказ про стягнення з бюджету міста Києва через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві матеріальної шкоди в сумі 2 315 223,60 грн, в якому стягувачем зазначено Приватне підприємство "Вадім", а боржником Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві.

Листом від 10.01.2024 № 08-08.2-06/422, адресованим Департаменту фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Приватному підприємству "Вадім", Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві повідомило, що в нього знаходиться на виконанні наказ Господарського суду міста Києва від 02.06.2023 у справі № 910/16226/21 про стягнення з бюджету міста Києва на користь Приватного підприємства "Вадім" матеріальної шкоди в розмірі 2 315 223,60 грн. Рішенням Київської міської ради від 14.12.2023 № 7531/7572 "Про бюджет міста Києва на 2024 рік" не передбачено окремої бюджетної програми чи відповідних бюджетних призначень для відшкодування шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам. З урахуванням наведеного, Головним управлінням Державної казначейської служби України у м. Києві відкладено безспірне списання коштів місцевого бюджету, яке буде поновлено з дати набрання чинності рішенням про внесення змін до рішення про місцевий бюджет або виділення коштів з резервного фонду місцевого бюджету на зазначену мету.

Листом від 30.04.2025 № 08-06.1-10/4566 Головним управлінням Державної казначейської служби України у м. Києві повідомлено Приватне підприємство "Вадім" про те, що рішеннями суду органом місцевого самоврядування, внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності якого заподіяно шкоду, зазначено Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який за рішенням Київської міської ради від 14.12.2023 № 7531/7572 "Про бюджет міста Києва на 2024" є головним розпорядником бюджетних коштів. Оскільки у бюджеті міста Києва відсутні відповідні бюджетні призначення для відшкодування шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам, Головне управління Казначейства, керуючись вимогами пункту 44 Порядку № 845, подало пропозиції Департаменту фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо внесення змін до рішення про бюджет міста Києва або виділення коштів з резервного фонду бюджету міста Києва на зазначену мету (листи від 10.01.2024 № 08-08.2-06/422 та від 07.08.2024 № 08-08.2-10/8104) та відклало безспірне списання коштів за наказом Господарського суду міста Києва від 02.06.2023 у справі № 910/16226/21.

Позивач вказує, що рішення у справі № 910/16226/21 станом на день звернення із заявою про зміну способу виконання рішення суду не виконане, оскільки рішеннями Київської міської ради від 14.12.2023 № 7531/7572 "Про бюджет міста Києва на 2024 рік" та від 05.12.2024 № 426/10234 "Про бюджет міста Києва на 2025 рік" у бюджеті міста Києва не передбачено окремої бюджетної програми чи відповідних бюджетних призначень для відшкодування шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам.

Як правомірно враховано судом, згідно із ч. 2 ст. 25 БК України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

За положеннями пункту 9 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" БК України безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

У разі безспірного списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) Казначейство України відображає в обліку відповідні бюджетні зобов`язання розпорядника бюджетних коштів, з вини якого виникли такі зобов`язання. Погашення таких бюджетних зобов`язань здійснюється виключно за рахунок бюджетних асигнувань цього розпорядника бюджетних коштів.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (Порядок № 845).

Відповідно до абзацу першого пункту 2 Порядку № 845 безспірне списання операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

При цьому місцевим господарським судом правильно визначено, що за змістом пунктів 35, 41 Порядку № 845 не безпосередньо Казначейство, а відповідний його орган (територіальний підрозділ Казначейства) здійснює безспірне списання коштів місцевих бюджетів для відшкодування шкоди, заподіяної: - фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування; - органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування у сфері нормотворчої діяльності.

Згідно з пунктом 43 Порядку № 845 орган влади Автономної Республіки Крим та орган місцевого самоврядування подають протягом 15 робочих днів органові Казначейства документи (відомості), що можуть бути підставою для зупинення безспірного списання коштів місцевого бюджету згідно з пунктом 41 цього Порядку та їх перерахування на рахунок стягувача. Після закінчення такого строку орган Казначейства здійснює безспірне списання коштів місцевого бюджету за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених рішенням про місцевий бюджет на зазначену мету.

Судом першої інстанції у цьому зв`язку враховано, що відповідно до судового рішення у даній справі шкоду позивачу було завдано саме внаслідок незаконних дій Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який перейменовано згідно з рішенням Київської міської ради від 13.07.2023 № 6870/6911 на Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Як обґрунтовано встановлено місцевим господарським судом, Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за рішеннями Київської міської ради "Про бюджет міста Києва на 2024 рік" та "Про бюджет міста Києва на 2025 рік" є головним розпорядником бюджетних коштів, що також було підтверджено його представником під час розгляду заяви судом першої інстанції.

З урахуванням зазначеного вище, з огляду на положення пункту 9 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" БК України, місцевий господарський суд дійшов вмотивованого висновку щодо можливості виконання судового рішення саме за рахунок бюджету міста Києва за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

При цьому судом правильно вказано про безпідставність посилання відповідача-1 на те, що фактично до нього позовних вимог не було заявлено, оскільки такі доводи не узгоджуються з приписами ст. 1173 ЦК України, згідно з якою шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Апеляційний господарський суд зважає на те, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2023 у справі № 910/16226/21, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 13.07.2023, ухвалено стягнення здійснити з бюджету міста Києва через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві.

Також, у вказаній постанові Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2023 зазначено, що "неправомірність його (Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)) дій полягає у тому, що він, володіючи належними, допустимими та достатніми доказами того, що спірний об`єкт є саме капітальною спорудою, яка належить позивачу та, безумовно будучі обізнаним, що для знесення вказаного об`єкту необхідно дотримання встановленої законодавством процедури, а саме звернення до суду з позовом про знесення такого павільйону, надав доручення, яким таку споруду було демонтовано як тимчасову".

З огляду на викладене, зважаючи на обов`язок суду забезпечити належну реалізацію правозахисної функції держави у розрізі реалізації принципу виконуваності судового рішення та дотримання приписів ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), беручи до уваги, що фактично наказ у даній справі є невиконаним більш як два роки, керуючись приписами ст. 25 та п. 9 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" БК України, не вдаючись до надлишкового формалізму, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви Приватного підприємства "Вадім" та доцільності зміни саме порядку, а не способу виконання судового рішення у справі в частині стягнення на користь Приватного підприємства "Вадім" матеріальної шкоди в сумі 2 315 223,00 грн через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві з бюджету міста Києва за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що в даній справі надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, ухвала Господарського суду міста Києва від 23.07.2025 у справі № 910/16226/21 є обґрунтованою, відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судові витрати

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.07.2025 у справі № 910/16226/21 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і не підлягає оскарженню.

У зв`язку з перебуванням у відпустці суддів Демидової А.М. та Ходаківської І.П. з 15.09.2025 по 22.09.2025 (включно), а судді Владимиренко С.В. з 12.09.2025 по 22.09.2025 (включно), повна постанова складена та підписана у перший робочий день після їх виходу з відпустки 23.09.2025.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.П. Ходаківська

С.В. Владимиренко