У Х В А Л А

22.09.2025Справа № 920/1203/25

Суддя господарського суду міста Києва Паламар П.І., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 м. Суми до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Пересадька Олександра Борисовича, Міністерства юстиції України, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумський області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення неустойки, вартості автомобіля, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

у вересні 2025 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 спільно звернулися в господарський суд Сумської області з указаним позовом.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28 серпня 2025 р. матеріали позовної заяви передано за територіальною підсудністю до господарського суду міста Києва.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Зі змісту позовних позовних вимог вбачається, що предмет спору не стосується здійснення позивачами господарської діяльності, їх справа не належить до тих визначених випадків, які відносять її до юрисдикції господарських судів.

Посилання позовної заяви про виникнення спору щодо фінансових інструментів, зокрема щодо цінних паперів, в т.ч. пов`язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов`язаннями за цінними паперами є необгрунтованими.

Позиція позивачів з цього приводу не грунтується на вимогах закону, а лише на їх суб`єктивному ставленні до суспільно-економічних явищ та понять грошей, цінних паперів та прав на них.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що заявлені вимоги не підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, а за викладеного обгрунтування належать до юрисдикції загальних судів.

Оскільки подана позовна заява не підлягає розгляду в господарських судах України, у відкритті провадження у справі відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 175, 232-235 ГПК України

у х в а л и в :

у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 м. Суми відмовити.

Роз`яснити позивачам, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції загальних судів у порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в порядку розділу IV ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар