ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2025 р. Справа№ 910/1479/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Руденко М.А.

Барсук М.А.

секретар судового засідання Новосельцев О.Р.,

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2025 у справі № 910/1479/25 (суддя Сташків Р.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ревелін Інформейшн Груп»

до Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

третя особа, яка не заявляює самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Філія «Відокремлений підрозділ «Рівненська АЕС» АТ «НАЕК «Енергоатом»

про стягнення 3 091 735,68 грн

В С Т А Н О В И В:

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 26.05.2025 у справі №910/1479/25 стягнуто з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ревелін Інформейшн Груп» 47 703,44 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалюючи вказане рішення, беручи до уваги підтверджений матеріалами справи факт надання професійної правничої допомоги, рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду представником позивача документів, їх значення для розгляду справи по суті, виходячи з встановлених обставин, характеру спірних правовідносин та обсягів матеріалів справи, проаналізувавши опис наданих позивачу послуг, оцінивши витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача про відшкодування витрат на професійну правову допомогу , понесених у справі №910/1479/25.

Разом з тим суд з огляду на те, що позовні вимоги були задоволені частково, витрати на професійну правничу допомогу , понесені позивачем , поклав на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог , у сумі 47 703,44 грн.

Відхиляючи заперечення відповідача стосовно неспівмірності заявленої позивачем суми витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що відповідач не довів тієї обставини , що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу не мають характеру необхідності, а їх розмір є нерозумним та невиправданим. За висновками суду , відповідач зумів довести , що заявлені до стягнення з відповідача і понесені позивачем витрати на правову допомогу є необґрунтовано високими , чи не відповідають розміру цін у регіоні їх надання.

Не погоджуючись із такими висновками та розміром покладених на відповідача витрат за послуги адвоката , надані позивачу , Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» звернулось через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2025 по справі №910/1479/25 та ухвалити нове, яким зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ревелін Інформейшн Груп» про відшкодування витрат на професійну правову допомогу понесених у справі №910/1479/25 у повному обсязі, оскільки господарський спір є звичайним,а справа - нескладною, не потребує значних зусиль у формуванні правової позиції, зібранню доказів, проведення експертизи, аналізу судової практики, містить незначну кількість документів, а також вчинення інших дій, які б потребували спеціальних знань та значного часу для оформлення процесуальних документів.

Предметом судового розгляду, вказував апелянт, було стягнення 5 449 216,71 грн з ПДВ, з яких 4 949 216,71 грн основний борг , розмір якої відповідач визнавав. Заперечення відповідача стосувалися лише строків погашення боргу . При цьому, як до відкриття провадження у справі, так і під час її розгляду спору та після його закінчення відповідач частково сплачував суму боргу добровільному порядку.

На думку апелянта , заявлений позивачем обсяг витраченого адвокатом часу не є необхідним, а частина виконаної ним роботи не підпадає під поняття «професійної правничої допомоги».

Крім того, вказував апелянт , директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Ревелін Інформейшн Груп» Гоменюк А.М. є адвокатом та засновником адвокатського об`єднання, тому , будучи фахівцем у галузі права позивач не потребував послуг іншого спеціаліста для здійснення фактичного представництва .

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2025 матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» у судовій справі №910/1479/25 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Руденко М.А., Барсук М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 10.09.2025.

20.06.2025 позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а додаткове рішення - без змін, як прийняте з дотриманням норм процесуального та матеріального права.

Спростовуючи доводи апелянта про незначну складність справи , представник позивача зазначив , що відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України справа, сума позовних вимог якої становить 5 591 735,68 грн.., не може бути віднесена до малозначної. Часткова сплата боржником не впливає на віднесення справи до категорії малозначної. Доводи відповідача про те, що виконана адвокатом позивача робота не підпадає під поняття професійної правничої допомоги суперечать принципу адвокатської послуги , адже послуги адвоката надаються сукупно у межах ведення справи і включають підготовку та подання процесуальних документів, необхідних для належного розгляду справи судом. Твердження відповідача про можливість самопредставництва позивача та відсутність необхідності залучення адвоката нівелює право сторони на самостійне вирішення питання вибору способу представництва юридичної особи.

У судове засідання 10.09.2025 з`явився представник відповідача.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням адвоката на огляді об`єктів дослідження у справі №910/1479/25.

Розглянувши вказане клопотання, колегія дійшла висновку про відмову у його задоволенні з огляду на таке.

Клопотання позивача містить суперечливу інформацію стосовно підстав для відкладення, зокрема перша частина клопотання містить інформацію про зайнятість адвоката у судовому засіданні 10.09.2025 у справі № 910/17982/21, в той час, як у останньому абзаці заяви зазначено про перебування адвоката на огляді об`єктів дослідження у справі №910/1479/25.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що явка учасників справи в судове засідання не визнавалася обов`язковою. При цьому відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Водночас суд обмежений процесуальними строками розгляду справи.

Враховуючи те, що наявних матеріалів достатньо для всебічного, повного і об`єктивного розгляду апеляційної скарги , позивачем викладена його правова позиція у відзиві на апеляційну скаргу, явка уповноважених представників сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, тому підстави для відкладення розгляду апеляційної скарги відсутні.

Розглянувши доводи апелянта, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального права при вирішенні позову, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Стаття 16 ГПК України вказує, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (див. постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18).

Як встановлено судом першої інстанції, на підтвердження здійснених судових витрат на професійну правничу допомогу, відповідачем надано: копію Договору про надання правничої допомоги №1283-01/11/2024 від 01.11.2024 (далі - Договір), укладеного між Адвокатським об`єднанням «РЕВЕЛІН ІНФОРМЕЙШ ГРУП» в особі керуючого партнера Лященко А.М. та Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕВЕЛІН ІНФОРМЕЙШН ГРУП", копію Договору передоручення б/н від 01.11.2024, укладеного між Адвокатським об`єднанням «РЕВЕЛІН ІНФОРМЕЙШ ГРУП» в особі керуючого партнера Лященко А.М. та адвокатом Лосич Т.В., копію Додаткової угоди №31/01/25 від 31.01.2025 до договору про надання правничої допомоги №1283-01/11/2024 від 01.11.2024, копію акта приймання-передачі наданих послуг №31/04/25 від 31.04.2025 до договору та копію ордеру на надання правової (правничої) допомоги серія АН №1619665.

Відповідно до п. 4.1 Договору про надання правничої допомоги №1283-01/11/2024 від 01.11.2024 загальна вартість послуг за цим договором складається із суми послуг , вказаних для оплати у рахунках-фактурах.

Згідно з п. 3 Додаткової угоди №31/01/25 від 31.01.2025 та п. 1.2 акта приймання-передачі наданих послуг №31/04/25 від 31.04.2025 сторони узгоджено , що вартість професійної правничої допомоги сплачується клієнтом у вигляді фіксованого розміру адвокатського гонорару , у розмірі 50000 грн.

Пунктом 1.4 відповідного акта сторони погодили, що остаточна сплата передбаченої п.1.2 цього акта вартості послуг здійснюється клієнтом протягом 60 календарних днів з дати набрання рішення суду у справі №910/1479/25 законної сили.

Таким чином, загальний розмір понесених Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕВЕЛІН ІНФОРМЕЙШН ГРУП" витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом даної справи в суді першої інстанції становить 50000 грн.

Згідно з детальним описом наданих послуг з професійної правничої допомоги у справі №910/1479/25 в Господарському суді міста Києва Адвокатським об`єднанням "РЕВЕЛІН ІНФОРМЕЙШН ГРУП" оплачувані послуги складаються з :

- ознайомлення з матеріалами справи, консультації Клієнта стосовно правових підстав подання позовної заяви, роз`яснення правової позиції та подальших дій Клієнта у справі , протягом 4 годин ;

- аналіз законодавства України та пошук необхідної судової практики для складання позовної заяви, протягом 2 годин ;

- написання позовної заяви про стягнення заборгованості, формування додатків до позовної заяви, направлення позову з додатками сторонам по справі за допомогою засобів поштового зв`язку АТ «УКРПОШТА» та подання позову до суду, протягом 6 годин;

- аналіз відзиву на позовну заяву, пошук необхідних норм законодавства та пошук актуальної судової практики для складання відповіді на відзив на позовну заяву, протягом 3 годин ;

- написання відповіді на відзив на позовну заяву, направлення відповіді на відзив сторонам по справі та направлення відповіді на відзив до Суду за допомогою засобів (ЄСІТС) - «Електронний суд», протягом 3 годин ;

- участь у судовому засіданні, яке відбулось 24.03.2025 р. (з урахуванням витраченого часу адвоката на прибуття до суду та очікування судового засідання в суді), протягом 1 години;

- підготовка та написання клопотання про долучення доказів від 25.03.2025 р., формування додатку до клопотання, направлення клопотання з додатком сторонам по справі та направлення клопотання до Суду за допомогою засобів (ЄСІТС) - «Електронний суд», протягом 1 години;

- підготовка та написання клопотання про долучення доказів від 09.04.2025 р., формування додатку до клопотання, направлення клопотання з додатком сторонам по справі та направлення клопотання до Суду за допомогою засобів (ЄСІТС) - «Електронний суд», протягом 1 години;

- участь у судовому засіданні, яке відбулось 09.04.2025 р. (з урахуванням витраченого часу адвоката на прибуття до суду та очікування судового засідання в суді), протягом 1 години;

- підготовка та написання клопотання про долучення доказів від 22.04.2025 р., формування додатку до клопотання, направлення клопотання з додатком сторонам по справі та направлення клопотання до Суду за допомогою засобів (ЄСІТС) - «Електронний суд»,протягом 1 години ;

- участь у судовому засіданні, яке відбулось 30.04.2025 р. (з урахуванням витраченого часу адвоката на прибуття до суду та очікування судового засідання в суді), протягом 2 годин .

Згідно з частиною п`ятою статті 129 ГПК під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України щодо співмірності господарському суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 126 ГПК України).

Верховний Суд, застосовуючи частину шосту статті 126 ГПК України, неодноразово зазначав, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, постанови Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №826/2689/15; від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами.

З огляду на наведені в апеляційній скарзі мотиви та надані позивачем докази на обґрунтування розміру заявлених до розподілу витрат на професійну правничу допомогу та матеріали справи №910/1479/25, колегія суддів зазначає таке.

За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 вказаного вище Закону).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, тож суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

У постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд вказав про те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Колегія суддів виходить з того, що чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Керуючись зазначеними критеріями, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши заяву щодо відшкодування витрат, понесених на професійну правничу допомогу та додані до неї документи, а також клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги та викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів апеляційної інстанції враховує:

- складність справи, зокрема, спір виник не через просте невиконання грошового зобов`язання, а через різне трактування сторонами умов п. 4.2 Договору щодо строку оплати продукції;

- виконання робіт і послуг адвоката, а саме: у контексті надання правової (правничої) допомоги під час розгляду цієї справи у суді першої інстанції, яка полягала у складанні і написанні позову, відповіді на відзив, клопотання про долучення доказів від 25.03.2025, від 09.04.2025 та від 22.04.2025;

- обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

- складність пошуку судової практики, щодо питання , чи є строк оплати за товар відкладальним строком;

- значення справи для сторони, а також ураховує: пов`язаність цих витрат з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

При цьому колегія суддів зазначає, що наявність чи відсутність у справі великого обсягу доказів, проведення судових експертиз, залучення спеціальних знань чи виконання значної кількості процесуальних дій не є обов`язковими критеріями для віднесення справи до категорії складних.

Складність спору може обумовлюватися не лише фактичними обставинами та кількістю документів , якими ці обставин підтверджуються , а й необхідністю тлумачення умов договору із застосуванням правового регулювання зобов`язальних відносин та діючої судової практики.

У даному спорі між сторонами існувала розбіжність у підході до строку виконання грошового зобов`язання, що потребує дослідження норм матеріального права та їх узгодження з умовами договору, а ціна позову перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас та обставина, що відповідач як до відкриття провадження у справі, так і під час її розгляду та після його закінчення частково сплатив борг у добровільному порядку, не впливає на розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу. Такі витрати були понесені у зв`язку з необхідністю підготовки та подання позову, участю у судовому процесі та здійсненням інших процесуальних дій, спрямованих на захист прав та законних інтересів позивача. Добровільне погашення боргу відповідачем не звільняє його від обов`язку відшкодувати понесені позивачем судові витрати.

Неспроможними є доводи відповідача про те, що виконана адвокатом позивача робота не підпадає під поняття професійної правничої допомоги . Послуги адвоката надаються сукупно у межах ведення справи, включають підготовку та подання процесуальних документів, необхідних для належного розгляду справи судом.

Стосовно представництва інтересів позивача адвокатським об`єднанням, а не директором Гоменюком А.М., який має статус адвоката, колегія суддів зазначає, що частини 1-2 статті 56 Господарського процесуального кодексу України визначають право сторони, третьої особи, а також особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Наявність у директора позивача юридичних знань не позбавляє права на можливість укладення договору щодо фактичного представництва . Сторона у справі самостійно визначає, хто буде представляти її законні інтереси та захищати порушене право для досягнення найбільш позитивного для себе результату. Тим паче, сторона у справі може одночасно представляти свої інтереси в порядку самопредставництва та через представника.

Викладені в апеляційних скаргах доводи фактично свідчать про незгоду апелянта з висновками суду, проте по суті їх не спростовують; підстав для скасування чи зміни рішення чи додаткового рішення не містять, а тому визнаються судом апеляційної інстанції неспроможними.

Судова колегія вважає, що місцевий господарський суд з достатньою повнотою дослідив усі обставини справи, дав належну оцінку представленим доказам, висновки суду не суперечать матеріалам справи, обставини, які мають значення по справі, судом установлені вірно. Порушень норм матеріального та процесуального права не установлено.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин справи апеляційні скарги задоволенню не підлягає, а оскаржуване додаткове рішення - слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2025 у справі № 910/1479/25 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2025 у справі № 910/1479/25 залишити без змін.

Матеріали справи №910/1479/25 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 18.09.2025.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Руденко

М.А. Барсук