УХВАЛА

23 вересня 2025 року

м. Київ

cправа № 914/1551/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Представництва Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 і рішення Господарського суду Львівської області від 05.03.2024 у справі

за позовом: 1) Об`єднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу, 2) Представництва Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу,

до: 1) Львівської міської ради, 2) Виконавчого комітету Львівської міської ради, 3) Комунального некомерційного підприємства 3-я міська клінічна лікарня м. Львова (замінено його правонаступником - Комунальним некомерційним підприємством "Львівське клінічне територіальне медичне об`єднання акушерства та гінекології"), 4) Товариства з обмеженою відповідальністю "Краківський ринок", 5) Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемберг медікал центр",

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів - Кабінету Міністрів України,

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів - Міністерства культури та інформаційної політики України,

за участю третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів - Львівської обласної державної адміністрації,

за участю третьої особи-4, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемберг медікал центр",

про визнання незаконною та скасування ухвали Львівської міської ради; визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 16.02.2001 № 065; визнання недійсним з моменту укладення договору оренди нежитлового приміщення 2001 року № 0740-В; скасування реєстрації права власності та записів про проведення державної реєстрації права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Лемберг медікал центр" на нежитлове приміщення літ.Б-2, що на вул. Раппопорта, 6 у м. Львові; скасування реєстрації права власності та записів про проведення державної реєстрації права власності за територіальною громадою м. Львова в особі Львівської міської ради на нежитлове приміщення літ. Б-2, що на вул. Раппопорта, 6 у м. Львові; скасування реєстрації права власності та записів про проведення державної реєстрації права власності за територіальною громадою м. Львова в особі Львівської міської ради на нежитлове приміщення літ. А-2, що на вул. Раппопорта, 6 у м. Львові; зобов`язання Львівської міської ради надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Лемберг медікал центр" належне відшкодування у спосіб надання інших нежитлових приміщень,

ВСТАНОВИВ:

03.09.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Представництва Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу на постанову Західного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 (повний текст складено 11.04.2025) і рішення Господарського суду Львівської області від 05.03.2024 у справі № 914/1551/20. Вказана касаційна скарга була подана 02.09.2025 до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд".

Перевіривши матеріали касаційної скарги Представництва Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Згідно із частиною 1 статті 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Однак, всупереч вимогам пункту 3 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України, у поданій касаційній скаржник не зазначив відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету в учасників справи, а також не зазначив жодних відомостей щодо таких учасників справи як: Комунальне некомерційне підприємство "Львівське клінічне територіальне медичне об`єднання акушерства та гінекології" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Лемберг медікал центр".

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно із частиною 1 статті 4 зазначеного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як установлено Верховним Судом, позовну заяву Об`єднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу та Представництво Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу подали у червні 2020 року. 17.11.2020 позивачами подано заяву про зміну предмета позову, яка ухвалою суду прийнята до розгляду. 01.06.2023 та 27.02.2024 позивачами були подані заяви про часткову відмову від позову.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діяла на час подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір становив 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2020 встановлено у розмірі 2 102,00 грн.

Згідно з підпунктом 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною 2 цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.03.2024, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 07.04.2025, у справі № 914/1551/20: прийнято відмову позивачів від позову в частині заявленої вимоги про скасування реєстрації права власності та записів про проведення державної реєстрації права власності за територіальною громадою м. Львова в особі Львівської міської ради на нежитлове приміщення літ. А-2, що на вул. Рапопорта, 6 у м. Львові (реєстраційний номер 01; номер запису про право власності 6684161) та відмови від літерного позначення спірних будинків; закрито провадження у справі № 914/1551/20 за позовом Об`єднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу та Представництва Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу в частині заявленої вимоги про скасування реєстрації права власності та записів про проведення державної реєстрації права власності за територіальною громадою м. Львова в особі Львівської міської ради на нежитлове приміщення літ. А-2, що на вул. Раппопорта, 6 у м. Львові (реєстраційний номер 01; номер запису про право власності 6684161) та в частині будинків, позначених літерою Б-2 та літерою А-2; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Представництво Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу у своїй касаційній скарзі просить скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 і рішення Господарського суду Львівської області від 05.03.2024 у справі № 914/1551/20 та ухвалити нове рішення, яким: визнати незаконною та скасувати ухвалу Львівської міської ради від 28.12.2000 № 869 щодо будинків на вул. Раппопорта, 6 у м. Львові; визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 16.02.2001 № 065; визнати недійсним з моменту укладення договір оренди нежитлового приміщення від 2001 року № 0740-В, укладений між Комунальною 3-ою міською клінічною лікарнею та Товариством з обмеженою відповідальністю "Краківський ринок".

Таким чином, звертаючись із касаційною скаргою, заявник мав сплатити судовий збір у сумі 10 089,60 грн, а саме 2 102,00 грн х 3 х 200 % х 0,8, де 2 102,00 грн - ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру у 2020 році; 3 - кількість вимог немайнового характеру, рішення щодо яких оскаржуються; 200 % - ставка судового збору за подання касаційної скарги; 0,8 - коефіцієнт для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Однак Представництво Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу доказів сплати судового збору до касаційної скарги не додало.

Відповідно до частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Згідно із частиною 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно із частинами 2, 3 статті 288 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 4 статті 293 цього Кодексу.

Відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України останнім днем оскарження постанови Західного апеляційного господарського суду від 07.04.2025, повний текст якої було складено 11.04.2025, було 01.05.2024.

Проте Представництво Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу подало касаційну скаргу 02.09.2025, тобто поза межами 20-денного строку, встановленого частиною 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України для подання касаційної скарги.

У поданій касаційній скарзі Представництво Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу заявляє клопотання про поновлення строку на подання касаційної скарги. Обґрунтовуючи причини пропуску строку на касаційне оскарження постанови Західного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 і рішення Господарського суду Львівської області від 05.03.2024 у справі № 914/1551/20, скаржник зазначає такі обставини.

Представництво Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу оскаржувану постанову отримало через електронний кабінет 14.04.2025, що підтверджується карткою руху документа. 05.05.2025, у встановлені законом строки Представництво Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу через підсистему "Електронний суд" подало касаційну скаргу на постанову Західного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 і рішення Господарського суду Львівської області від 05.03.2024 у справі № 914/1551/20, однак жодної інформації про стан поданої касаційної скарги до цього часу немає.

Водночас, як зазначає скаржник, з невідомих причин подана 05.05.2025 касаційна скарга містить дані про двох одержувачів - Касаційний господарський суд та Західний апеляційний господарський суд.

Представництво Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу також зазначає, що з 12:45 год 06.06.2025 за офіційним повідомленням Верховного Суду, у зв`язку із технічним збоєм призупинено роботу електронних сервісів та автоматизованих систем Верховного Суду.

06.08.2025, не отримавши жодної інформації про рух касаційної скарги, поданої 05.05.2025, Представництво Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу звернулося з письмовим запитом до Верховного Суду та Західного апеляційного господарського суду, в якому просило надати інформацію про рух касаційної скарги, поданої 05.05.2025 Представництвом Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу на постанову Західного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 і рішення Господарського суду Львівської області від 05.03.2024 у справі № 914/1551/20. Однак із отриманої відповіді Верховного Суду вбачається, що касаційна скарга (подана 05.05.2025) не була зареєстрована, а Західний апеляційний господарський суд не надав інформації, оскільки звернення було переадресоване до Верховного Суду.

З огляду на викладене Представництво Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу зазначає, що єдиним способом реалізації права на касаційне оскарження постанови Західного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 і рішення Господарського суду Львівської області від 05.03.2024 у справі № 914/1551/20 є подання касаційної скарги з проханням поновити строк на касаційне оскарження, оскільки з технічних причин чи збоїв невідома доля попередньої касаційної скарги, поданої в межах строку на касаційне оскарження, у зв`язку із чим скаржник просить Суд визнати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження і поновити строк на касаційне оскарження постанови Західного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 та рішення Господарського суду Львівської області від 05.03.2024 у справі № 914/1551/20.

Розглянувши наведені Представництвом Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу причини пропуску строку на касаційне оскарження, Верховний Суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно із частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною 2 та 3 статті 288 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Можливість відновлення пропущеного процесуального строку пов`язується із наявністю саме поважних причин його пропуску. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Отже, законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Таким чином, як органи державної влади, так і суб`єкти господарювання та громадяни поставлені законом у рівні умови, у зв`язку із чим вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам судового процесу перед іншими призведе до порушення вказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Наведене повністю узгоджується із правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Виходячи із наведених положень Господарського процесуального кодексу України, саме на заявника покладається обов`язок доведення наявності поважних причин пропуску процесуального строку.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Верховний Суд зазначає, що наведені Представництвом Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу причини пропуску строку на касаційне оскарження не є такими, що об`єктивно унеможливили вчасне звернення з касаційною скаргою. Наведені скаржником причини пропуску строку на касаційне оскарження свідчать про суб`єктивний характер причин пропуску строку на касаційне оскарження та не ґрунтуються на обставинах, які є непереборними та мають об`єктивний характер.

Скаржником в обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження не наведено причин, які були б об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення скаржника та були би пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення ним процесуальної дії. З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстави, наведені скаржником у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження не підтверджені відповідними доказами, а тому є неповажними.

Частиною 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України визначено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Отже, для усунення недоліків касаційної скарги Представництву Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу необхідно подати до Суду касаційної інстанції:

- касаційну скаргу в новій редакції, в якій слід зазначити відомості щодо усіх учасників справи № 914/1551/20 із дотриманням вимог пункту 3 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України;

- докази сплати судового збору у встановлених законом порядку і розмірі (10 089,60 грн) за реквізитами, що зазначені на офіційному сайті Верховного Суду в розділі "Судовий збір";

- клопотання (заяву) про поновлення строку на касаційне оскарження, в якому навести інші підстави, підтверджені належними доказами, для поновлення цього строку.

З огляду на викладене касаційну скаргу Представництва Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу на постанову Західного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 і рішення Господарського суду Львівської області від 05.03.2024 у справі № 914/1551/20 слід залишити без руху на підставі частин 2, 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржнику строку для усунення зазначених недоліків.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали Представництву Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу буде відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 і рішення Господарського суду Львівської області від 05.03.2024 у справі № 914/1551/20 на підставі пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що згідно зі статтею 291 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копії цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Проте Представництво Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу до касаційної скарги не додало доказів надсилання копій цієї скарги і доданих до неї документів таким учасникам справи № 914/1551/20: Комунальне некомерційне підприємство "Львівське клінічне територіальне медичне об`єднання акушерства та гінекології" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Лемберг медікал центр".

Неповідомлення учасника судового процесу у справі про звернення з касаційною скаргою порушує його процесуальні права, принципи рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності сторін, передбачені частиною 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, Представництву Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу необхідно належним чином виконати вимоги статті 291 Господарського процесуального кодексу України і надати суду докази надсилання всім учасникам справи № 914/1551/20 копій касаційної скарги в новій редакції і доданих до неї документів.

Верховний Суд зазначає, що відповідно до частини 9 статті 42 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо позов, апеляційна, касаційна скарга подані до суду в електронній формі, позивач, особа, яка подала скаргу, мають подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі.

Керуючись статтями 234, 235, 290, частинами 2, 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Представництва Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу на постанову Західного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 і рішення Господарського суду Львівської області від 05.03.2024 у справі № 914/1551/20 залишити без руху та надати строк на усунення недоліків протягом десяти днів із дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак