ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/691/25

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.

секретар судового засідання: Рудницька Н.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Волкович Н.В. - ордер серії АМ №1136819 від 01.05.2025р.

від відповідача: Бузівська Н.М. - ордер серії АН №1770375 від 25.08.2025р. (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранрозробка"

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юні Сервіс»

про стягнення 4 185 584,43 грн.

Процесуальні дії по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранрозробка" звернулось до Господарського суду Житомирської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Сервіс" про стягнення 4185584,43 грн. з яких: 3539994,00 грн. - основний борг за договором №08-11/24-ВР на виконання вибухових робіт (на умовах субпідряду) від 08.11.2024, 165365,07 грн. інфляційних та 436177,09 грн. 3% річних та 436177,09 грн. пені.

Ухвалою від 02.06.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.07.2025р.

В судовому засіданні від 03.07.2025р. суд оголосив перерву до 17.07.2025р.

Ухвалою від 17.07.2025р. суд закрив підготовче провадження та призначив справу №906/691/25 до судового розгляду по суті на 26.08.2025р.

Ухвалою від 26.08.2025р. суд відклав розгляд справи по суті на 11.09.2025р.

10.09.2025р. від відповідача надійшли до суду письмові пояснення по справі (т. 1 а.с. 126-188) та заяву про відстрочку виконання рішення (т. 1 а.с. 189-245).

11.09.2025р. від ТОВ "Гранрозробка" до суду надійшли заперечення на пояснення відповідача (т.2 а.с. 1-12).

В судовому засіданні від 11.09.2025 р. суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення. Ухвавлення та проголошення судового рішення відклав до 17.09.2025р.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №08-11/24 ВР виконання вибухових робіт (на умовах субпідряду) від 08.11.2024р., в частині оплати виконаних робіт на загальну суму 3539994,00 грн.

За порушення виконання відповідачем грошових зобов`язань позивач нарахував до стягнення 165365,07 грн. інфляційних, 436177,09 грн. пені та 44048,27 грн. 3% річні.

Відповідач у встановленому процесуальному порядку, передбаченому ст.ст. 165, 251 ГПК України, правом на подання письмового відзиву на позовну заяву не скористався.

Разом з тим, 10.09.2025р. подав до суду письмові пояснення (т. 1 а.с. 126-188), в яких виклав свої заперечення проти вимог позивача, обґрунтовав свою позицію, посилаючись на факти та докази, які підтверджують його позицію.

Крім того, у письмових поясненнях відповідач виклав клопотання про зменшення розміру інфляційних втрат, пені та 3 % річних до 2% від заявлених до стягнення, оскільки відповідач з 01.04.2025 р. не здійснює господарську діяльність.

Пояснення позивача, в яких викладені заперечення відповідача проти вимог, суд розцінив як відзив на позов та залишив їх без розгляд, в порядку ст. 118 ГПК України, як такі, що подані після спливу встановленого законом строку.

10.09.2025 р. відповідач також подав заяву (т. 1 а.с. 189-245), у якій він просить відстрочити виконання рішення, мотивуючи це наявністю обставин, які можуть ускладнюють негайне виконання судового рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

08.11.2024р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гранрозробка» (далі позивач, субпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юні Сервіс» (далі відповідач, генпідрядник) був укладений договір на виконання вибухових робіт (на умовах субпідряду) №08-11/24 ВР (т.1 а.с. 9-13), згідно п.1.1 якого субпідрядник приймає на себе зобов`язання за вказівкою генпідрядника виконати вибухові роботи, власними силами та засобами, із застосуванням власних матеріалів на кар`єрі, що є замовником генпідрядника (далі «Кар`єр), найменування, обсяг, кількість та ціни яких зазначаються в Актах здачі-приймання робіт (надання послуг), що є невід`ємною частиною даного договору, а генпідрядник зобов`язується прийняти та оплатити виконанні роботи.

Згідно п. 3.1 договору роботи виконуються за узгодженими сторонами договірними цінами. Ціна кубометра гірничої маси зазначається у актах виконаних робіт (наданих послуг), що є невід`ємною частиною даного договору.

Відповідно до п. 3.3. договору загальна вартість робіт визначається на підставі актів виконаних робіт (наданих послуг), підписаних у період дії цього договору.

Сторони погодили п. 5.1 договору, що роботи виконуються при умові 70% попередньої оплати за 3 дні до виконання вибухових робіт, а генпідрядник проводить кінцевий розрахунок за фактично виконані роботи протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів після виконання вибухових робіт.

У відповідності до п. 8.6. договору, за недотримання строків оплати виконаних робiт (крім попередньої оплати) генпідрядник сплачує субпідряднику пеню у розмірі подвійної облiкової ставки Національного банку України, що діяла в період розрахунків від суми несплачених за даним договором коштів за (кожну добу прострочення виконання генпідрядником своїх зобов`язань з моменту, коли оплата мала бути здійснена i до моменту остаточного розрахунку (включаючи день оплати, що підтверджується відповідною банківською випискою), тобто в разi прострочення оплати понад шість місяців - нарахування пені не припиняється.

Сплата сторонами неустойки та відшкодування завданих збитків не звільняє сторін від виконання зобов`язаннь, які вони взяли на себе за даним договором (п. 8.11.).

Договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє протягом дванадцяти місяців, а в частині грошових зобов`язань - до їх повного виконання сторонами ( п. 10.1. договору).

Розділом 11 договору сторони погодили та врегулювали відносини, щодо електронного документообігу, а саме вказали, що сторони можуть складати електронні документи у відповідності до Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" вiд 22 травня 2003 року № 851-IV та Закону України «Про електронні довірчі послуги» вiд 05.10.2017р. № 2155-VIII (п.11.1).

Сторони домовилися про те, що при укладанні та виконанні правочинів між сторонами можуть використовуватися документи в електронній формi, а підписання таких документів для підтвердження описаних в них господарських операцій буде здійснюватися з використанням систем електронного документообігу (далi за текстом - «Системи»). Кожна зі сторiн для електронного документообігу використовує власні технічні ресурси (п.11.2).

Відповідно до п. 11.3 договору сторони визнають будь-якi документи, складені та надані будь-якою стороною іншій в електронному вигляді з використанням електронного підпису (далі за текстом - «ЕП») засобами телекомунікаційного зв`язку або на електронних носіях, як оригінали, що мають юридичну силу. Сторони визнають, що ЕП має таку саму юридичну силу, як i власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. Сторони домовились, що при використанні електронного документообігу датою здійснення господарської операції буде вважатися дата складання первинного документа (дата, зазначена на самому документі як його обов`язковий реквізит), незалежно вiд дати накладання ЕП сторонами.

Сторони пунктом 11.4 договору погодили, що електронні документи вважаються підписаними i набирають чинності у випадках, коли вони були підписані ЕП стороною-відправником та надіслані стороні-одержувачу, проте протягом 10 (десяти) робочих днів з дати їх надіслання, сторона-одержувач не підписала такі ЕД та не надіслала стороні-відправнику мотивованої відмови вiд підписання ЕД. Мотивована відмова вiд підписання ЕД може надсилатися через механізм відхилення ЕД з обов`язковим надання коментарів про обґрунтовані причини відхилення.

Згідно п. п. 11.5, 11.6 договору, сторони дійшли згоди, що розірвання (скасування) ЕД, підписаного сторонами з використанням ЕП здійснюється виключно шляхом складення та підписання сторонами угоди про анулювання ЕД. У випадку, коли одна iз сторiн заявляє про втрату конкретного ЕД, який попередньо набрав чинності, повторне підписання такого ЕД нe здійснюється. При цьому сторона, яка зберігає власний примірник ЕД, зобов`язується за зверненням сторони, яка втратила цей ЕД, надати його доступними електронними каналами зв`язку або на носії електронної інформації (п.п.11.5, 11.6).

Як зазначено у пункті 11.7 договору, сторони домовились, що ЕД який віправлений, підписаний ЕП, має повну юридичну силу, породжує права та обов`язки для сторін, може бути представлений до суду в якості належного доказу та визнається рівнозначним документу на паперовому носієві. Підтвердження передачі документів (відправлення, отримання, тощо) вважається легітимним підтвердженням фактичного прийому-передачі таких документів уповноваженими представниками сторін i не вимагає додаткового доказування. Електронний документ, підписаний стороною з використанням ЕП i внесений в систему (переданий стороні-одержувачу) вважатиметься в ycix випадках підписаним уповноваженим представником сторони-відправника, в межах наданих повноважень, що не потребуватиме щоразу перевірки документів на представництво. Сторони підтверджують, що всі ЕП, якi використовуються ними для підписання ЕД, належать їх уповноваженим представникам та неправомірне чи помилкове накладання ЕП на ЕД однією зі сторін, не може бути підставою для не визнання/оспорювання/невиконання нею таких підписаних ЕД, що відправлені іншій стороні по системі. Вci ризики негативних наслідків неправомірного/помилкового накладання ЕП на ЕД oднієї із сторін, покладаються на цю сторону.

Відповідно до п. 12.18 договору, сторони дійшли згоди, що первинні документи, зокрема, але не виключно, акти виконаних робіт (наданих послуг), які оформлюються на виконання цього договору, пiдписуються особами, на підтвердження повноважень яких генпідрядником надано довiренiсть. Якщо генпiдрядником не надано довiреностi на пiдтвердження повноважень осiб, які мають право на пiдписання первинних документів вiд генпідрядника, первиннi документи вiд генпідрядника пiдписуються його керівником. Якщо первинний документ, який повернувся вiд генпідрядника, пiдписаний iншого особою (не керівником) i без довiреностi, вважається, що первинний документ підписаний уповноваженою особою і поставки за даним первинним документом схвалені керівником генпідрядника.

Наявність печатки генпідрядника на первинних документах, зокрема, але не виключно, на актах виконаних робiт (наданих послуг), якi повернулись до субпідрядника, свідчить про відсутність будь-яких заперечень генпідрядника до виконання субпідрядником своїх зобов`язань та схвалення керівником генпідрядника виконаних за такими актами виконаних робіт (наданих послуг) (п.12.19).

На виконання умов договору ТОВ «Гранрозробка» за завданням ТОВ «Юні Сервіс» виконала вибухові роботи у період з 11.11.2024р. по 28.12.2024р. на загальну суму 5339994,00 грн., які оформлено актами:

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №323 від 11.11.2024р. за вибухові роботи у кількості - 19671, м3 на суму 1298286,00 грн. (т.1 а.с. 14 на звороті);

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №329 від 19.11.2024р. за вибухові роботи у кількості - 22550 м3 на суму 1488300,00 грн. (т.1 а.с. 14);

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №350 від 10.12.2024р. за вибухові роботи у кількості - 16528 м3 на суму 1090848,00 грн. (т.1 а.с. 15);

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №369 від 28.12.2024р. за вибухові роботи у кількості - 22160 м3 на суму 1462560,00 грн. (т.1 а.с. 15 на звороті).

В свою чергу, відповідач здійснив лише часткові розрахунки за виконані роботи на суму 1800000,00 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними інструкціями.

За результатами фінансових операцій упродовж 2024 року сторонами був підписаний Акт звірки взаємних розрахунків, відповідно до якого заборгованість ТОВ «Юні Сервіс» перед ТОВ «Гранрозробка» станом на 31.12.2024 р. становила 4139994,00 грн. (т.1, а.с. 20).

19.05.2025р. ТОВ "Гранрозробка" направляла на адресу ТОВ "Юні Сервіс" лист-вимогу про сплату заборгованості в розмірі 3539994,00 грн. (т.1 а.с. 21).

Відповідач вказану вимогу не виконав, заборгованість за виконані роботи не сплатив.

За вказаних обставин, ТОВ "Гранрозробка" звернулося до суду з позовом про стягнення з ТОВ "Юні Сервіс" 4185584,43 грн., з яких: 3539994,00 грн. боргу, 165365,07 грн. - інфляційні, 436177,09 грн. - пеня та 44048,27 грн. - 3 % річні.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Стаття 11 ЦК України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В частині 1 статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З матеріалів справи вбачається, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору №08-11/24 ВР від 08.11.2024р., який за своєю правовою природою є договором підряду.

Згідно ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За змістом ч. 1 ст. 843 та ст. 844 ЦК України у договорі підряду встановлюється ціна роботи або спосіб її визначення, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі.

Відповідно до п.3.3. договору, загальна вартість робіт визначається на підставі актів виконаних робіт.

Відповідно до ст. 846 ЦК України у договорі підряду встановлюються строки виконання роботи або її окремих етапів.

Частиною 4 ст. 882 ЦК України визначено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта, про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Згідно актів здачі-приймання виконаних робіт, позивачем проведено вибухові роботи на загальну суму 5339994,00 грн. (а.с.14-15). Зазначені акти підписані сторонами в електронній формі, що відповідає умовам укладеного договору щодо електронного документообігу із застосуванням електронного підпису.

Відповідно до ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до п. 5.1 договору, генеральний підрядник зобов`язаний здійснити кінцевий розрахунок за фактично виконані роботи протягом 15 календарних днів після їх виконання. Отже, кінцевий строк проведення розрахунків за виконані роботи є наступним:

- за актом №323 від 11.11.2024р. - кінцевий строк розрахунку 26.11.2024р.;

- за актом №329 від 19.11.2024р. - кінцевий строк розрахунку 04.12.2024р.;

- за актом №350 від 10.12.2024р. - кінцевий строк розрахунку 25.12.2024р.;

- за актом №369 від 28.12.2024р. - кінцевий строк розрахунку 13.01.2025р.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що відповідач, здійснив оплату частково у розмірі 1800000,00 грн. Заборгованість відповідача за виконані та прийняті вибухові роботи становить 3539994,00 грн., з яких: за актом №329 від 19.11.2024р. - 986586,00 грн., за актом №350 від 10.12.2024р. - 1090848,00 грн., за актом №369 від 28.12.2024р. - 1462560,00 грн.

Доказів сплати відповідачем вказаної суми матеріали справи не містять.

Позивач довів суду належними та достатніми доказами обґрунтованість заявлених позовних вимог.

При цьому відповідач відзив на позовну заяву у визначений процесуальним законом строк не подав, доводів позивача не спростував і належних доказів на підтвердження своїх заперечень не надав.

З огляду на наведене, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за виконані роботи у розмірі 3539994,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відносно вимог позивача про стягнення інфляційних, річних та пені, суд вказує наступне.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 8.6 договору, сторони обумовили, що за прострочення оплати виконаних робіт генпідрядник зобов`язаний сплатити субпідряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від суми несплачених коштів за кожен день прострочення - до моменту повного розрахунку, включаючи день оплати.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Із розрахунку, поданого позивачем, вбачається, що нарахування здійснено окремо на заборгованість, яка має місце за кожним із трьох актів здачі-приймання виконаних робіт, (розрахунок на а.с. 25-26 т.1), а саме:.

1) акт №329 від 19.11.2024р. сума боргу 986586,00 грн., період нарахування з 05.12.2024р. по 27.05.2025р.:

- інфляційні втрати - 56474,41 грн.;

- 3% річні - 14103,55 грн.;

- пеня - 137852,55 грн.

2) акт №350 від 10.12.2024р. сума боргу 1090848,00 грн., період нарахування з 26.12.2024р. по 27.05.2025р.:

- інфляційні втрати - 45519,46 грн.;

- 3% річні - 13716,31 грн.;

- пеня - 135759,99 грн.

3) акт №369 від 28.12.2024р. сума боргу 1462560,00 грн., період нарахування з 13.01.2025р. по 27.05.2025р.:

- інфляційні втрати - 62371,20 грн.;

- 3% річні - 16228,41 грн.;

- пеня - 162564,55 грн.

Здійснивши перевірку розрахунків позивача, суд дійшов висновку, що позивачем невірно визначено початок періоду нарахування 3% річних та пені за актом № 369 від 28.12.2024 р., першим днем прострочення в оплаті за яким є 14.01.2025р., а не 13.01.2025 р.

Вказане вплинуло на збільшення розміру пені та 3% річних, заявлених позивачем до стягнення.

Здійснивши за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ІПС «LIGA 360» перерахунок, суд встановив, що загальний розмір пені становить 435095,19 грн, а 3% річних - 43928,07 грн. Розрахунок інфляційних відповідає обставинам справи і є вірним.

Таким чином, задоволенню підлягають вимоги позивача в частині стягнення 435095,19 грн. пені, 43928,07 грн. 3% річних та 165365,07 грн. інфляційних. В частині стягнення 1081,90 грн. пені та 120,2 грн. 3 % річних суд відмовляє

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру пені, інфляційних та 3% річних, яке викладено у письмових поясненнях по справі, що надійшли до суду 10.09.2025 р., суд зазначає наступне.

Відповідач, обґрунтовуючи необхідність зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій, посилається на правові висновки Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду, відповідно до яких нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних за статтею 625 ЦК України є особливою мірою відповідальності боржника, що має компенсаційний характер, однак з урахуванням принципів розумності, справедливості та пропорційності суд за певних умов може зменшити їх розмір; при цьому питання про зменшення процентів річних чи інших санкцій вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених юридично значущих обставин, таких як майновий стан боржника, ступінь виконання зобов`язання, причини прострочення та наслідки порушення.

Відповідач додатково зазначає про складне фінансове становище підприємства, оскільки ухвалами Печерського районного суду м. Києва накладено арешт із забороною відчуження, користування та розпорядження на майно, корпоративні права та банківські рахунки відповідача та передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (агенство з розшуку та менеджменту активів, АРМА) в управлінні АРМА всіх активів, майна, корпоративних прав та статутного капіталу у вигляді грошових коштів ТОВ "Юні Сервіс". Крім того, відповідач наголошує на зупиненні діяльності підприємства з 01.04.2025 р.

Так, у постанові ВП ВС від 02.07.2025 р. у справі №903/602/24 викладено правову позицію щодо можливості зменшення судом розміру інфляційних втрат та процентів річних.

У п.п. 115-118 постанови вказано, що з огляду на зазначені правові висновки Верховного Суду та наведені в цій постанові висновки Великої Палати Верховного Суду, враховуючи правову природу процентів річних як визначеної законом плати боржника за користування грошовими коштами кредитора, їх розмір може бути зменшено.

При цьому суд при визначенні розміру, до якого можна зменшити проценти річних, обмежений нормою частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, яка визначає, що боржник має сплатити кредитору три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) від простроченої суми.

Отже, саме три проценти річних є законодавчо встановленим розміром процентів річних, які боржник повинен сплатити у разі неналежного виконання грошового зобов`язання. Три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) є мінімальним розміром процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником. Тому зменшення судом процентів річних можливе лише до такого розміру, тобто не менше ніж три проценти річних.

Відтак розмір процентів річних, який становить законодавчо встановлений розмір трьох процентів річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), не підлягає зменшенню судом.

У п.п. 124-127 постанови від 02.07.2025 р. вказано, що компенсація кредитору інфляційних втрат згідно з положеннями частини другої статті 625 Цивільного кодексу України є мінімальною гарантією захисту його інтересів, яка забезпечує збереження цінності грошових коштів протягом прострочення оплати боржником відповідних товарів, робіт чи послуг.

Інфляційні втрати не є штрафними санкціями чи платою боржника за користування коштами кредитора, вони, як уже зазначалося, входять до складу грошового зобов`язання і є способом захисту майнового права та інтересу. Тому, на відміну від процентів річних, суд не може зменшити розмір інфляційних втрат.

Верховний Суд у своїй практиці послідовно дотримується правової позиції щодо неможливості зменшення розміру інфляційних втрат висновки про це викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05 жовтня 2023 року у справі № 904/4334/22, від 24 січня 2024 року у справі № 917/991/22, від 01 жовтня 2024 року у справі № 910/18091/23 та від 05 листопада 2024 року у справі № 902/43/24, а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі № 712/4975/22.

З огляду на наведене доводи відповідача про те, що суд за певних обставин може зменшити розмір інфляційних втрат, є необґрунтованими.

Враховуючи висновки, викладені в постанові ВП Верховного Суду від 02.07.2025 р. у справі № 903/602/24, клопотання відповідача в частині зменшення розміру інфляційних та 3% річних суд вважає безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

У вирішенні судом питання про зменшення розміру заявленої до стягнення пені суд звертає увагу на низький рівень виконання відповідачем основного зобов`язання, на відсутність об`єктивних причин несвоєчасного виконання відповідачем зобов`язання, а також невжиття ним можливих заходів до виконання зобов`язання.

Наведені відповідачем доводи щодо накладення арешту на майно та передачу корпоративних прав в управління АРМА не свідчать про наявність виняткових обставин, які б давали підстави для зменшення розміру пені.

Суд враховує, що обов`язок відповідача сплатити борг виник ще до обставин, викладених ним у клопотанні, проте він належним чином свої зобов`язання не виконав, чим допустив тривале прострочення.

При вирішенні питання про зменшення пені суд бере до уваги також співвідношення розміру заборгованості боржника (3539994,00 грн.) та розміру пені (435095,19 грн.).

За таких обставин, застосування передбаченої договором та законом відповідальності є обґрунтованим і співмірним характеру порушення.

Щодо заяви відповідача про відстрочення виконання судового рішення строком на шість місяців з дня його ухвалення, яка обгрунтована тими ж обставинами, що і клопотання про зменшення розміру пені, 3% річних та інфляційних.

Відповідач вказав, що підприємство не здійснює господарську діяльність та позбавлене можливості отримувати прибуток.

Суд вважає, що наведені доводи не можуть свідчити про обставин, які унеможливлюють або істотно ускладнюють виконання рішення, тому приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача про відстрочення виконання рішення строком на шість місяців.

Згідно ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 4184382,33 грн., з яких: 3539994,00 грн. боргу, 435095,19 грн. пені, 43928,07 грн. 3% річні та 165365,07 грн. інфляційні. В частині стягнення 1202,10 грн. суд відмовляє.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, судовий збір в розмірі 50212,58 грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юні Сервіс» (11634, Житомирська обл., Коростенський р-н, селище Гранітне, вул. Шевченка, буд. 15, )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранрозробка» (11555, Житомирська обл., Коростенський р-н, с. Поліське, вул. Молодіжна, буд. 8, ):

- 3539994,00 грн. -основного боргу;

- 165365,07 грн. - інфляційні;

- 43928,07 грн. - 3% річні;

- 435095,19 грн. - пеня;

- 50212,59 грн. - судовий збір.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 17.09.25

Суддя Сікорська Н.А.

1 - до справи