ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/1791/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Мусієнко О.О.

за участі секретаря судового засідання Дробиш К.А.,

дослідивши матеріали справи

за позовом: Фізичної особи-підприємця Окунєвої Олесі Миколаївни ( АДРЕСА_1 )

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Попозогло Олександра Миколайовича ( АДРЕСА_2 )

про стягнення 199 807, 20 грн

у відкритому судовому засіданні за участю

представників сторін:

від позивача: Сіржант Ю.В.;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

06.05.2025 Фізична особа-підприємець Окунєва Олеся Миколаївна (далі - позивач) звернулася до Господарського суду Одеської області з позовом, сформованим в системі «Електронний суд» (вх. № 1822/25 від 06.05.2025), з врахуванням заяви, сформованої в системі «Електронний суд» 09.09.2025 (вх. № 28046/25 від 10.09.2025), про стягнення з Фізичної особи-підприємця Попозогло Олександра Миколайовича (далі відповідач) грошової суми в розмірі 199 807, 20 грн в якості відшкодування заборгованості, що виникла внаслідок невиконання відповідачем договору купівлі-продажу № 25/04-01 від 25.04.2024 та складається із грошової суми в розмірі 99 903, 60 грн - вартість поставленого, але не сплаченого відповідачем товару, та 99 903, 60 грн - штрафів за специфікаціями до вказаного договору та судових витрат.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалами Господарського суду Одеської області від 25.06.2025, 25.08.2025, 08.09.2025 відкладався розгляд справи.

Судове засідання 16.07.2025 не відбулося у зв`язку з тим, що системою цивільної оборони у м. Одесі та Одеській області було оголошено повітряну тривогу, про що свідчить довідка Господарського суду Одеської області за підписом заступника керівника апарату.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.07.2025 призначалося судове засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.07.2025 вжито заходи забезпечення позову в межах ціни позову в розмірі 199 807, 20 грн шляхом: накладення арешту на майно, що належить Фізичній особі-підприємцю Попозогло Олександру Миколайовичу на праві власності (тимчасове обмеження права на відчуження/розпорядження майном, без обмеження/ позбавлення права користування ним).

У судовому засіданні 23.09.2025 після дослідження доказів суд перейшов до стадії ухвалення рішення по справі, у зв`язку з чим оголосив перерву тривалістю п`ять хвилин.

23.09.2025 після перерви судом оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

3. Позиція учасників справи.

Доводи позивача Фізичної особи-підприємець Окунєвої Олесі Миколаївни.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору купівлі-продажу № 25/04-01 від 25.04.2024 були складені специфікації № 1 та № 2.

Специфікацією № 1 встановлено перелік товарів, що постачається, узгоджено строк поставки - 30.04.2024, встановлено загальну вартість 63 728, 00 грн, а також встановлено умови оплати товару, а саме: покупець повинен в строк до дати поставки товару перерахувати на поточний рахунок продавця суму попередньої оплати в розмірі, вказаному в специфікації (в розмірі 30% від суми вартості товару, тобто в розмірі 19 118, 4 грн), а на залишок заборгованості продавець надає покупцю товарний кредит з відстрочкою платежу на 70% вартості товару - тобто на 44 609, 60 грн - на строк до 01.09.2024. Специфікацією встановлено штрафну санкцію за порушення покупцем термінів оплати в розмірі 63 728, 00 грн.

На виконання специфікації було видано видаткову накладну № АДМ29/03-23 від 25.04.2024 із посиланням на рахунок на оплату покупцю № 55 від 25.04.2024, на загальну суму з ПДВ 63 728 грн. Товар був відвантажений, що підтверджується відповідною ТТН. Відповідач жодним чином не виконав свої зобов`язання за укладеним договором.

Специфікацією № 2 встановлено перелік товарів, що постачається, узгоджено строк поставки - 30.04.2024, встановлено загальну вартість 36 175, 60 грн, а також умови оплати товару, а саме: продавець надає покупцю товарний кредит з відстрочкою платежу до 01.07.2024. Специфікацією встановлено штрафну санкцію за порушення покупцем термінів оплати в розмірі 36 175, 60 грн. На виконання специфікації було видано видаткову накладну № АДМ29/03-22 від 25.04.2024, із посиланням на рахунок на оплату покупцю № 56 від 25.04.2024 на загальну суму з ПДВ 36 175, 60 грн. Відповідач жодним чином не виконав свої зобов`язання за укладеним договором.

Вказує, що відповідно до досягнутої сторонами згоди, базисом поставки товару визначено - EXW склад продавця.

Відповідач Фізична особа-підприємець Попозогло Олександр Миколайович.

Ухвали суду від 30.05.2025, 25.06.2025,18.07.2025, 25.08.2025, 08.09.2025 були надіслані відповідачу на його адресу, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та повернуті засобами поштового зв`язку із вказівкою такого повернення адресат відсутній за вказаною адресою, про що свідчать відповідні рекомендовані повідомлення.

Порядок направлення та вручення судових рішень визначений у ст. 242 ГПК України.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі в порядку, визначеному законом, у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня (ч. 5 ст. 242 ГПК).

У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (ч. 11 ст. 242 ГПК).

Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (ч. 6 ст. 242 ГПК).

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто на адресу вказану у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

При цьому, сам лише факт не отримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд, у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Неотримання вищенаведених ухвал у даній справі відповідачем та повернення їх до суду з відповідними відмітками є наслідками дій (бездіяльності) відповідача щодо їх належного отримання та повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.

Крім того, відповідно до правової позицію Верховного Суду, викладеної у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18), постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 07.09.2022 у справі № 910/10569/21, від 19.12.2022 у справі № 910/1730/22, від 01.03.2023 № 910/18543/21, від 30.03.2023 у справі № 910/2654/22, від 06.06.2023 у справі № 922/3604/21, від 09.11.2023 у справі № Б-39/02-09 (922/3286/21).

Відповідач зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання та в розумні інтервали часу - вживати заходів, щоб дізнатись про стан розгляду справи.

З огляду на зазначене, надсилання судової кореспонденції на юридичну адресу відповідача та її неотримання з відповідної причини вважається належним підтвердженням виконання судом вимог процесуального законодавства щодо повідомлення учасника справи про розгляд спору.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 05.03.2025 у справі № 904/4076/23.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постанови Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі №910/16249/19, від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20, від 20.07.2021 у справі №916/1178/20 тощо).

До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 19.07.2023 у справі № 906/638/22.

Також, суд повідомляв про розгляд справи № 916/1791/25 шляхом розміщення публікацій на сайті «Судова влада України», що підтверджується наявними в матеріалах справи роздруківками.

Отже, судом було вчинено всі необхідні дії щодо повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі, про можливість вчинення відповідних процесуальних дій, зокрема надано можливість викласти свої заперечення проти задоволення позовних вимог.

Відповідач в жодне судове засідання не з`явився, про поважність причин неявки суд жодного разу не повідомив; відзиву на позовну заяву не надав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про належне повідомлення учасника судового процесу (відповідача) про розгляд справи № 916/1791/25.

Оскільки відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, суд у відповідності до ч. 13 ст. 8, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

25.04.2025 між позивачем та відповідачем був укладений договір № 25/04-01 (далі договір), п. 1.1. якого передбачено, що продавець зобов`язується передати, а покупець зобов`язується прийняти та сплатити вартість мінеральних добрив, насіннєвого матеріалу та ЗЗР, іменований у подальшому товар, відповідно до умов даного договору (додаткових угод та специфікацій, рахунків-фактур та/або видаткових накладних до нього).

Відповідно до п. 3.1. договору конкретний асортимент, кількість, ціна за одиницю товару, загальна вартість товару, грошовий еквівалент в іноземній валюті, строк поставки та умови оплати товару узгоджуються сторонами в специфікаціях, рахунках-фактурах та/або видатковими накладними до даного договору, що є невід`ємною частиною даного договору. Ціна товару встановлена по домовленості сторін.

Згідно з п. 3.2. договору керуючись п. 2 ст. 524 Цивільного кодексу України сторони домовились у специфікаціях, рахунках-фактурах визначати грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Загальна ціна договору становить вартість товару поставленому у порядку та на виконання цього Договору. Тобто ціною договору є ціна (вартість) товару за всіма спеціфікаціями, рахунках-фактурах та/або видатковими накладними. Ціна договору також може фіксуватися (підтверджуватися) відповідними актами звірки взаємних розрахунків (актами звірки взаєморозрахунків), що підписуються відповідно до умов п.3.5 даного договору. Фактична номенклатура, асортимент та кількість визначаються згідно видаткових накладних. Відповідно в такому разі (в разі підписання акту звіряння) ціна договору формуватиметься із вказаних у акті звіряння взаємних розрахунків видаткових накладних, актів та/або спеціфікацій, які були створені після дати укладання даного договору. У разі розбіжностей між специфікаціями та/або видатковими накладними з актом звіряння взаєморозрахунків за основу встановлення ціни договору береться створений Продавцем акт звіряння (звірки) взаємних розрахунків (взаєморозрахунків) (п. 3.4. договору).

Пунктом 4.1. договору передбачено, що умови оплати товару, порядок та строки здійснення платежів зазначаються у специфікації(ях), рахунках-фактурах та/або видаткових накладних до договору.

За умовами п. 4.2. договору товар (його вартість (ціна), в т.ч. ПДВ), отриманий покупцем у власність на умовах відстрочення кінцевого розрахунку, визнається товарним кредитом. Покупець зобов`язується оплатити товар, поставлений на умовах товарного кредиту і сплатити відсотки за його використання в терміни, вказані в специфікаціях до даного договору. Під наданням покупцем згоди на те, щоб товар рахувався поставленим на умовах товарного кредиту розуміється підписання даного договору.

Відповідно до п. 4.10. договору покупець зобов`язаний здійснюючи оплату за товар, вказувати у призначенні платежу конкретне зобов`язання, тобто №, дату договору купівлі-продажу в рамках якого здійснюється оплата та № специфікації, рахунку-фактури та/або видаткових накладних до договору. Якщо покупець цього не дотримується, то продавець має право сам, на власний розсуд, визначити по якому договору купівлі-продажу та специфікації та/або видаткових накладних зарахувати оплату покупця.

Оплата вартості товару та нарахованих процентів проводиться в державній валюті гривнях чи у валюті, яка діятиме на території міста Одеси на момент сплати, що еквівалентна заборгованості в сумі доларів США чи Євро вказаних у специфікаціях до даного договору. Сума договору, відповідно до ч. 2 ст. 632 Цивільного кодексу України, змінюється пропорційно зміні міжбанківського курса продажу долару США чи Євро за державну валюту, що діє на території м. Одеса. Сторони домовились, що у випадку збільшення на дату платежу (подання претензіі, позовної заяви) міжбанківського курса долара США, Євро до гривні (чи іншої валюти, яка діятиме на території міста Одеси) більше ніж 0,1% від його курсу встановленому міжбанком України (порядок визначення курсу п.3.3 договору) на момент підписання договору, покупець зобов`язаний сплатити продавцю проіндексовану суму відповідного платежу по договору. Проіндексована сума платежу встановлюється як (А1/А0) х СП = ПСП, де А1- міжбанківський курс Долара США, Євро на дату платежу; А0- міжбанківський курс Долара США, Євро на дату підписання Договора, СП сума поточного платежу; ПСП проіндексована сума платежу. Якщо міжбанківський курс гривні (чи іншої валюти, яка діятиме на території міста Одеси) до долара США (Евро) встановлений на день фактичної оплати Покупцем ціни товару більше (вище) курсу, який був встановлений на день узгодження сторонами ціни (вартості) конкретної партії товару, що підлягає оплаті, то ціна (вартість) товару змінюється автоматично без будь-яких додаткових узгоджень. Однак для належного ведення бухгалтерського обліку протягом 7 календарних днів після оплати товару за зміненою ціною покупцем продавець зобов`язаний скласти і направити цінним листом з описом вкладення (з повідомленням про вручення) Акт донарахування ціни товару, в якому послатися на номер і дату видаткових накладних по яким змінена ціна товару у відповідності зі зміненим курсом долара США (Евро) по відношенню до гривні (чи іншої валюти, яка діятиме на території міста Одеси на момент сплати ). Крім цього, в даному Акті повинні бути вказані: найменування товару, кількість, первісна і змінена ціна товару, а також курс долара США (Евро) до гривні (чи іншої валюти, яка діятиме на території міста Одеси на момент сплати ) на момент узгодження ціни товару і на момент його фактичної оплати. Уразі відмови покупця від підписання такого акту продавець має право в одностороньому порядку розірвати даний договір та стягувати курсову різницю в судовому порядку (п. 4.13. договору).

Пунктом 6.1. договору передбачено, що у випадку порушення покупцем термінів оплати, згідно цього договору він оплачує продавцю неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожний день прострочення оплати.

За умовами п. 11.1. договір набирає сили з моменту підписання обома Сторонами і діє до 31 грудня 2024 року, а в частині проведення розрахунків за товар, по штрафним санкціям - до повного виконання покупцем своїх зобов`язань за цим договором.

Договір підписаний позивачем та відповідачем.

Специфікацією № 1 від 25.04.2024 до договору купівлі-продажу № 25/04-01 від 25.04.2024 визначено перелік товарів, що постачаються продавцем: насіння соняшнику вартістю 63 728, 00 грн, узгоджений строк поставки 30.04.2024.

Пунктом 1 специфікації встановлено умови оплати товару, а саме : покупець повинен в строк до дати поставки товару перерахувати на поточний рахунок продавця суму попередньої оплати в розмірі, вказаному в специфікації. На залишок заборгованості продавець надає покупцю товарний кредит з відстрочкою платежу: 30% до 25.04.2024 від загальної суми товару за специфікацією, а саме 19 118, 4 грн, а у випадку зміни курса долара США 30, 00% від доларового еквіваленту загальної ціни товару згідно з п. 4.13 договору; 70% до 01.09.2024 від загальної суми товару за специфікацією, а саме 44 609, 60 грн, а у випадку зміни курса долара США 30, 00% від доларового еквіваленту загальної ціни товару згідно з п. 4.13 договору.

Згідно з п. 3 специфікації базис поставки товару EXW склад продавця. Штрафна санкція за порушення покупцем терміні оплати 63 728, 00 грн.

Специфікацією № 2 від 25.04.2024 до договору купівлі-продажу № 25/04-01 від 25.04.2024 визначено перелік товарів, що постачаються продавцем: гербіцид, добриво вартістю 36 175, 60 грн, узгоджений строк поставки 30.04.2024.

Пунктом 1 специфікації встановлено умови оплати товару, а саме : покупець повинен в строк до дати поставки товару перерахувати на поточний рахунок продавця суму попередньої оплати в розмірі, вказаному в специфікації. На залишок заборгованості продавець надає покупцю товарний кредит з відстрочкою платежу: 100% до 01.07.2024 від загальної суми товару за специфікацією, а саме 36 175, 60 грн, а у випадку зміни курса долара США 100, 00% від доларового еквіваленту загальної ціни товару згідно з п. 4.13 договору.

Згідно з п. 3 специфікації базис поставки товару EXW склад продавця. Штрафна санкція за порушення покупцем терміні оплати 36 175, 60 грн.

Відповідно до видаткової накладної № АДМ29/03-23 від 25.04.2025 позивач на виконання умов договору № 25/04-01 поставив відповідачу товар (насіння соняшнику) на загальну суму 63 728, 00 грн.

Згідно видаткової накладної № АДМ29/03-22 від 25.04.2024 позивач на виконання умов договору № 25/04-01 поставив відповідачу товар на загальну суму 36 175, 60 грн.

Специфікації до договору, видаткові накладені містять підписи позивача та відповідача.

Позивачем надано товарно-транспортну накладну від 15.04.2024.

Відповідно до видаткової накладної № АДМ31/10-08 від 25.04.2024 постачальником ТОВ «Адаммаріс» покупцю ФОП Окунєвій О.М. на підставі договору № АДМ28/01-01 від 28.01.2025 поставлено товар на загальну суму 37 020, 00 грн.

ТОВ «Адаммаріс» виставлено ФОП Окунєвій О.М. рахунок на оплату № 180 від 24.04.2024 на суму 37 020, 00 грн.

5. Позиція суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.06.2025 у справі № 761/382/21 звернула увагу на те, що згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») суд самостійно здійснює пошук і застосовує норми права для вирішення спору безвідносно до посилань сторін, але залежно від установлених обставин справи. Суд виявляє активну роль, самостійно надаючи юридичну кваліфікацію спірним правовідносинам, обираючи та застосовуючи до них належні норми права після повного та всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні. Підсумок такої процесуальної діяльності суду знаходить відображення в судовому рішенні, зокрема у його мотивувальній та резолютивній частинах. Отже, обов`язок надати юридичну кваліфікацію відносинам сторін спору виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яку юридичну норму слід застосувати для вирішення спору, виконує саме суд [близькі за змістом висновки Велика Палата Верховного Суду сформулювала в постановах від 15 червня 2021 року у справі № 904/5726/19 (пункти 6.56-6.58), від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20 (провадження № 14-206цс21, пункт 9.58)].

З огляду на вказане суд не зв`язаний посиланнями на норми права, зазначені у позовній заяві та в інших письмових заявах учасників справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду (ст. 251 ЦК України).

В силу ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

За ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Пунктами 1, 2 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця (ч. ч. 1, 3 ст. 693 ЦК України).

Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст. 694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов`язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем.

У відповідності до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Пунктами 1, 2 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом (ч. ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Приписами ст. ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно із ст. ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що на виконання умов договору купівлі-продажу № 25/04-01 від 25.04.2024 позивачем передано, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 99 903, 60 грн, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними, товарно-транспортною накладною від 15.04.2024.

Однак, відповідач за поставлений товар не розрахувався, у зв`язку з чим розмір основної заборгованості становить 99 903, 60 грн.

Отже, оскільки сторони добровільно, на власний розсуд погодили умови договору, які передбачають порядок розрахунків, то з урахуванням приписів ст. ст. 525, 526 і 629 ЦК України щодо обов`язковості договору та недопустимості односторонньої відмови від зобов`язання, суд зазначає, що у ФОП Попозогло О.М. згідно з п. п. 4.2., 4.13 договору виник обов`язок у здійснити оплату отриманого товару загальною вартістю 99 903, 60 грн.

Відповідач доказів виконання зобов`язань, або неможливості такого виконання за договором купівлі-продажу № 25/04-01 від 25.04.2024 щодо оплати отриманого товару суду не надав, докази врегулювання спору мирним шляхом не надав; заявлених до нього вимог не спростував; грошове зобов`язання не припинилося виконанням, проведеним належним чином.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд зазначає, що факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений, відтак позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 99 903, 60 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором купівлі-продажу в частині термінів оплати, позивачем нараховано та заявлено до стягнення штраф у розмірі 99 903, 60 грн на підставі п. 3 специфікацій № 1 та № 2.

Відтак, з відповідача підлягає стягненню штраф в розмірі 99 903, 60 грн.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ФОП Окунєвої О.М. цілком обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги задоволення позовних вимог в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 123, 129, 219, 232, 233, 236, 237, 238, 239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Попозогло Олександра Миколайовича ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Окунєвої Олесі Миколаївни ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) заборгованість в розмірі 199 807, 20 грн (сто дев`ятнадцять тисяч вісімсот сім гривень, двадцять копійок), яка складається з суми основного боргу в розмірі 99 903, 60 грн (дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот три гривні, шістдесят копійок) внаслідок невиконання договору купівлі-продажу № 25/04-01 від 25.04.2024, та штрафу в розмірі 99 903, 60 грн (дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот три гривні, шістдесят копійок), та судовий збір у розмірі 2422, 40 грн (вісімнадцять тисяч чотириста шістдесят дві гривні сорок копійок).

3. Заходи забезпечення позову, вжиті у відповідності до ухвали Господарського суду Одеської області від 18.07.2025, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст. 256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано 24 вересня 2025 року.

Суддя О.О. Мусієнко