ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року м. Миколаїв Справа № 915/512/25

Господарський суд Миколаївської області у складі:

судді Л.М. Ільєвої

при секретарі судового засідання І.С Степановій

за участю представників:

від позивача - Лопатіна Н.О.,

від відповідача - не з`явився,

від третьої особи - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" (54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40; e-mail: ; ) до Миколаївської міської ради (54001, м.Миколаїв, вул. Адміральська, 20, e-mail: ; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Акціонерне товариство "ДТЕК "Одеські електромережі" (65031, м. Одеса, вул. М. Боровського, 28б; ; e-mail: ), про визнання права власності на будівлю за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Миколаївобленерго" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Миколаївської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно ПС 150/35/6 кВ "Ліски", яке знаходиться за адресою: вул. Генерала Алмазова Олекси (стара назва генерала Карпенка) у м. Миколаєві, до складу якого входить будівля ЗРП-6кВ (закритий розподільчий пункт) (інвентарний № 30284) балансовою вартістю 47238,70 грн. та будівля ОПУ (оперативний пункт управління) (інвентарний № 30285) балансовою вартістю 336648,96 грн.

Позов обґрунтовано тим, що право власності на ПС 150/35/6 кВ "Ліски" за жодною особою не зареєстровано, тобто у вказаного енергооб`єкта відсутній власник, а також інші особи, які претендують на це майно. При цьому позивач зазначає, що згідно з балансовою довідкою бухгалтерії Товариства від 24.03.2025 № 04.02/01-50-73 на балансі позивача з 01.01.1960 обліковується нерухоме майно ПС 150/35/6 кВ "Ліски", яке знаходиться за адресою вул. Генерала Алмазова Олекси (стара назва генерала Карпенка) у м. Миколаєві, до складу якої будівля ЗРП-6кВ (закритий розподільчий пункт) (інвентарний № 30284) балансовою вартістю 47238,70 грн. та будівля ОПУ (оперативний пункт управління) (інвентарний № 30285) балансовою вартістю 336648,96 грн., а також енергетичне обладнання, яке встановлене у ПС 150/35/6 кВ "Ліски".

Позивач зауважує, що у розумінні Закону України «Про ринок електричної енергії» він є оператором системи розподілу, тобто юридичною особою, відповідальною за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності. Згідно з п. 82 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» система розподілу електричної енергії - система ліній, допоміжного обладнання, обладнання для трансформації та перемикань, що використовується для розподілу електроенергії. В свою чергу ПС 150/35/6 кВ "Ліски" є енергооб`єктом, що використовується позивачем при здійсненні господарської діяльності з розподілу електричної енергії в межах закріпленої території Миколаївської області. Як вказує позивач, до ПС 150/35/6 кВ "Ліски" приєднані споживачі (юридичні та фізичні особи), що мають укладені з АТ «Миколаївобленерго» договори про постачання електричної енергії, договори про користування електричною енергією, договори споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Як вказує позивач, з метою недопущення виникнення аварійних ситуацій на енергетичному обладнанні, яке знаходиться в будівлі ПС 150/35/6 кВ "Ліски", та відключення від живлення споживачів електричної енергії, позивач проводить регулярні ремонтні роботи, витрачає кошти та несе відповідальність за справність електромереж. При цьому позивач зауважує, що для обслуговування ПС 150/35/6 кВ "Ліски" позивачем було укладено з Миколаївською міською радою договір оренди землі № 9759 від 20.11.2013 щодо земельної ділянки кадастровий номер :12:021:0021, право оренди зареєстровано на земельну ділянку в державному реєстрі речових прав від 12.12.2013.

Також позивачем складено 10.1992 року паспорт технічного стану будівлю (споруди) на будівлю ПС 150/35/6 кВ «Ліски» ЗРУ-6кВ, в якому зазначено технічні характеристики будівлі та встановленого в ньому енергетичного обладнання, яке входить в склад ПС, а також інформація щодо проведених ремонтно-відновлювальних робіт. З метою недопущення виникнення аварійних ситуацій на енергетичному обладнанні та відключення від живлення споживачів електричної енергії, позивач здійснює проведення ремонтно-відновлювальних робіт ПС 150/35/6 кВ «Ліски», що підтверджується відповідними записами у паспорті з 1991- 2001 рік.

Для обслуговування ПС 150/35/6 кВ «Ліски» позивачем складено 18.01.2016 паспорт № 98 Трансформаторної підстанції 150/35/6 кВ «Ліски», в якому зазначено технічні характеристики ПС та встановленого в ньому енергетичного обладнання.

22.04.2021 позивачем складено Паспорт технічного стану будівлі (споруди) ПС 150/35/6 кВ «Ліски», в якому зазначено технічні характеристики будівлі.

Враховуючи наведене, позивач вказує, що добросовісно, відкрито та безперервно володіє спірним нерухомим майном, починаючи з 1960 року по теперішній час, а тому вважає, що є добросовісним набувачем вищевказаного майна та відповідно має право для визнання за ним права власності за набувальною давністю на вищевказане нерухоме та рухоме майно відповідно до положень ст. 344 ЦК України.

Водночас позивач зазначає, що правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у ч. 1 ст. 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Щодо вищевикладених обставин, які, на думку позивача, потребують доказування при встановленні права власності на майно, позивач приводить наступні аргументи.

Так, стосовно того, що майно може бути об`єктом набувальної давності, позивач вказує, що оскільки норма закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю на спірне нерухоме майно відсутня, то вказане нерухоме майно може бути об`єктом набувальної давності.

Щодо добросовісності володіння позивач зазначає, що він добросовісно заволодів нерухомим майном з метою забезпечення потреб юридичних та фізичних осіб в отриманні електричної енергії. При цьому оскільки заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (викрадення, шахрайство), то наведене, на думку позивача, свідчить про добросовісність його володіння вищевказаним майном.

Щодо відкритості володіння майном позивач зауважує, що відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.

Так, позивач стверджує, що відкрито володіє ПС 150/35/6 кВ "Ліски". Доказом цього, на думку позивача, є визначення балансової належності у договорах, які укладено між позивачем та споживачами електричної енергії, що живляться від закритої трансформаторної підстанції ПС 150/35/6 кВ "Ліски", а саме 2063 точок обліку непобутових споживачів (юридичних осіб) та 22276 точок обліку побутових споживачів; наявність технічного паспорту на нежитловий об`єкт, який виготовлено ТОВ "Бюро технічної інвентаризації та експертиз" від 13.12.2024; договір оренди земельної ділянки, укладений між позивачем та Миколаївською міською радою № 9759 від 20.11.2013, договір про зміни № 10-25 від 03.02.2025 до договору оренди землі №9759.

Щодо давності володіння та його безперервності позивач вказує, що безперервно володіє спірним нерухомим майном з 1960 року по теперішній час, тобто 65 років, а також здійснює його ремонт та обслуговування, що підтверджується актами приймання виконаних робіт, паспортом енергооб`єкта, листками огляду, позивач несе витрати на утримання спірного майна та отримує доходи від використання цього майна у власній господарській діяльності. ПС 150/35/6 кВ "Ліски" є об`єктом електроенергетики, який призначений для трансформування електричної енергії в мережі змінного струму та для розподілу електроенергії. Враховуючи статус позивача як оператора системи розподілу електричної енергії, а також специфічність ознак спірного нерухомого майна, що може використовуватися виключно з метою забезпечення споживачів електричною енергією, для позивача користування вказаним майном полягає у проведенні в ПС 150/35/6 кВ "Ліски" техніко-ремонтного обслуговування обладнання та ремонту будівлі, що й робилося позивачем відкрито та безперервно з 1960 року.

Щодо відсутності титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності, то позивач стверджує, що у нього відсутній титул (підстава) для володіння майном та набуття права власності, між позивачем та будь-якою іншою особою, у тому числі з Фондом державного майна України, органами місцевого самоврядування, місцевими органами виконавчої влади не укладалося жодних правочинів (договорів купівлі-продажу, оренди тощо), які б регулювали форму речових прав позивача стосовно спірного майна.

В акті оцінки вартості майнового комплексу ДЕП «Миколаївобленерго», який складено та затверджено у процесі корпоратизації 31.08.1995 Міністерством енергетики та електрифікації України, конкретизований перелік майна, що увійшло в процесі корпоратизації до статутного капіталу позивача не визначався. Матеріали інвентаризації, що складалися під час корпоратизації відсутні. Законні підстави щодо підтвердження, що нежитлові будівлі ПС 150/35/6 кВ «Ліски» увійшли до статутного капіталу Позивача у процесі корпоратизації у 1995 році, у тому числі згідно Порядку №17, відсутні. У зв`язку з цим у позивача відсутні правоустановчі документи на спірне нерухоме майно.

На думку позивача, сукупність юридичних фактів, які визначені законодавцем як необхідні для набуття права власності на майно шляхом застосування правового механізму набувальної давності, позивачем підкріплені відповідними доказами, які не дають найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна. Відтак, позивач стверджує, що він є добросовісним набувачем закритої трансформаторної підстанції ПС 150/35/6 кВ "Ліски" (в склад якої входять: літ. "А" будівля ЗРП-6 кВ, загальною площею 206,5 кв.м, - літ. "Б" будівля ОПУ, загальною площею 84,5 кв.м - № 1 - огорожа, бетонна. - № 2 - огорожа, металева сітка), яка розташована по вул. генерала Алмазова Олекси у м. Миколаєві, позивач не набув майно злочинним шляхом чи способом, який завідомо суперечить основам правопорядку та моралі, протягом 65 років за власні кошти ремонтує, обслуговує та несе відповідальність за справність електромереж та обладнання ПС 150/35/6 кВ "Ліски", що, на думку позивача, свідчить про те, що він має право та усі підстави для визнання права власності за набувальною давністю у відповідності до ст. 344 ЦК України на вищевказане спірне нерухоме майно, а саме нежитлові будівлі електричної підстанції ПС 150/35/6 кВ «Ліски», які розташовані по вул. генерала Алмазова Олекси у м. Миколаєві. Невизначеність правового статусу спірного майна позбавляє позивача можливості здійснювати правомочності щодо володіння, користування та розпорядження майном відповідно до ст. 319 ЦК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2025 вказану позовну заяву АТ "Миколаївобленерго" у справі № 915/512/25 передано на розгляд судді Смородінової О.Г.

Разом з тим, у зв`язку з відставкою судді Смородінової О.Г., на підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Миколаївської області № 31 від 07.04.2025 проведено повторний автоматизований розподіл, зокрема, матеріалів позовної заяви АТ "Миколаївобленерго" у справі № 915/512/25.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2025 матеріали позовної заяви АТ "Миколаївобленерго" у справі № 915/512/25 передано на розгляд судді Ільєвої Л.М.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 09.04.2025 вказану позовну заяву Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/512/25, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, при цьому підготовче засідання призначено на 08.05.2025 о 10:30.

29.04.2025 від відповідача - Миколаївської міської ради до господарського суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 6405/25), в якому відповідач зазначає, що нежитлова будівля ПС 150/35/6 кВ "Ліски", до складу якого входять: літ. "А", будівля ЗРП-6кВ, загальною площею 206,5 кв.м; літ. "Б" будівля ОПУ, загальною площею 84,5 кв.м; №1 - огорожа бетонна, №2 - огорожа - металева сітка, які розташовані по вул. Генерала Алмазова Олекси у м. Миколаєві, не обліковується серед об`єктів, що належать до комунальної власності Миколаївської міської територіальної громади. Також відповідач зазначає, що оскільки серед комунальних підприємств Миколаївської міської ради відсутнє таке, яке може надавати послуги з електропостачання, обслуговування таких об`єктів наразі є неможливим.

08.05.2025 р. від відповідача - Миколаївської міської ради до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшла заява (вх. № 6978/25), згідно з якою відповідач просить суд розглянути дану справу за відсутністю представника Миколаївської міської ради з урахуванням позиції, викладеної у відзиві, у зв`язку з неможливістю прибуття представника в судове засідання.

Так, у підготовчому засіданні 08 травня 2025 року по справі №915/512/25 за участю представника позивача судом було протокольно оголошено перерву до 22 травня 2025 року о 13 год. 30 хв. в порядку ч. 5 ст. 183 ГПК України, про що ухвалою суду від 08.05.2025 повідомлено відповідача в порядку ст. 120 ГПК України.

09.05.2025 від представника позивача - Лопатіної Н.О. до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшло клопотання про залучення до участі у справі третьої особи (вх. № 7050/25), згідно з якою позивач просить залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача АТ «ДТЕК "Одеські електромережі». В обґрунтування вказаного клопотання позивач зазначає, що у нього на балансі з 01.01.1960 обліковується нерухоме майно ПС 150/35/6 кВ "Ліски", яке знаходиться за адресою: вул. генерала Алмазова Олекси (стара назва генерала Карпенка) у м. Миколаєві, в склад якої входить: будівля ЗРП -6кВ (закритий розподільчий пункт), інвентарний № 30284, будівля ОПУ (оперативний пункт управління), інвентарний № 30285. Як вказує позивач, первинним власником ПС 150/35/6 кВ "Ліски" був РЕУ "Одесаенерго". В 1964 році урядом було ухвалено рішення про включення до РЕУ "Одесаенерго" енергосистем Миколаївської та Херсонської областей. У 1995 році Указом Президента України в рамках реформування галузі замість ВЕО "Одесаенерго" були утворені Південний РДЦ, Південні магістральні електричні мережі та державні енергопостачальні компанії "Одесаобленерго", "Миколаївобленерго" і "Херсонобленерго". Відтак, до 1995 року Миколаївське підприємство електричних мереж входило в склад РЕУ "Одесаенерго". В архівах Товариства знайдено документи, які підтверджують факт відкритого користування, добросовісного володіння позивачем ПС 150/35/6 кВ "Ліски", а саме: акт капітального ремонту роз`єднувача від 19.03.1997 року, експлуатаційний формуляр роз`єднувача від 28.05.1997 року; технічні паспорти, на яких зазначено власника ВЕО "Одесаенерго" від 1997 року, 2001 року, 2003 року. За ствердженням позивача, він на підставі наказу № 80 від 21.04.1995 є правонаступником ВЕО "Одесаенерго".

Як стверджує позивач, він відкрито прийняв від ВЕО "Одесаенерго" на баланс ПС 150/35/6 кВ "Ліски" та протягом 65 років безперервно обслуговує, ремонтує, отримує прибуток та несе відповідальність за забезпечення потреб юридичних та фізичних осіб в отриманні електричної енергії. Позивач використовує ПС 150/35/6 кВ "Ліски" виключно з метою забезпечення споживачів електричною енергією.

Разом з тим, оскільки первісним власником ПС 150/35/6 кВ "Ліски" був ВЕО "Одесаенерго", позивач вважає, що можливо він порушує майнові інтереси АТ «ДТЕК "Одеські електромережі" (стара назва ВЕО "Одесаенерго") як первісного власника ПС 150/35/6 кВ "Ліски", отже АТ «ДТЕК "Одеські електромережі" має бути залучено до участі у справі № 915/512/25 як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог.

В підготовчому засіданні 22.05.2025 представник позивача підтримав клопотання щодо залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - АТ ДТЕК "Одеські електромережі".

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 22.05.2025 до участі у справі № 915/512/25 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Акціонерне товариство «ДТЕК "Одеські електромережі", продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів; підготовче засідання відкладено на 03 липня 2025 року о 10:00 год.; зобов`язано позивача направити третій особі копію позову з додатками з урахуванням ст. 42 ГПК України; встановлено третій особі строк для подання пояснень щодо позову з урахуванням вимог ст. 168 ГПК України до 16.06.2025 з наданням відповідних доказів, а іншим учасникам справи строк для надання відповіді на такі пояснення - завчасно до початку розгляду справи по суті.

29.05.2025 від представника позивача - Лопатіної Н.О. до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшло клопотання (вх. № 8157/25), в якому позивач просить долучити до матеріалів справи докази направлення позивачем для третьої особи копії позовної заяви з додатками на виконання ухвали суду від 22.05.2025.

04.06.2025 від представника відповідача - Захаренкової А.Ю. до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшла заява (вх. № 8470/25), в якій відповідач просить розглянути справи за відсутністю представника відповідача та прийняти рішення за наявними матеріалами справи відповідно до чинного законодавства України.

24.06.2025 від представника третьої особи - Дзиговської С.М. до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшла заява (вх. № 9422/25), згідно з якою третя особа зазначає, що АТ "ДТЕК Одеські електромережі" (Оператор системи), яке діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1345 від 06.11.2018 проводить господарську діяльність з розподілу електричної енергії виключно на території Одеської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності АТ "ДТЕК Одеські Електромережі". Як вказує третя особа, підприємство мало назву ВАТ "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго", яке було перетворено з Державної акціонерної енергетичної компанії "Одесаобленерго", яка була заснована у процесі корпоратизації на базі Виробничого енергетичного об`єднання "Одесаенерго" відповідно до Указу Президента України від 04.04.1995 №282/95 "Про структурну перебудову в електроенергетичному комплексі". Компанія є правонаступником ВЕО "Одесаенерго" та ДАЕК "Одесаобленерго". Наказом Міністерства енергетики та електрофікації України від 31.08.1995 р. №175 "Про створення Державної акціонерної енергетичної компанії "Одесаобленерго" затверджено акт оцінки цілісного майнового комплексу ВЕО "Одесаенерго", засновано на базі ВЕО "Одесаенерго" ДАЕК "Одесаобленерго", яка є правонаступником ВЕО "Одесаенерго" щодо відособлених підрозділів, розташованих в Одеській області. Наказом ВЕО "Одесаенерго" від 20.09.1995 №131-к "Про створення Державної акціонерної енергетичної компанії "Одесаобленерго" встановлено, що ДАЕК "Одесаобленерго" є правонаступником відносно відокремлених підрозділів, розташованих в Одеській області. Щодо кожної з структурних одиниць інвентаризаційними комісіями складені окремі баланси станом на 01.07.1995 та окремі акти цілісного майнового комплексу цих структурних одиниць. Відтак, третя особа стверджує, що майно, визнання права власності на яке є предметом дійсного спору, не перебуває на території ліцензованої діяльності АТ "ДТЕК Одеські Електромережі", а саме Одеської області, не рахується на балансі АТ "ДТЕК Одеські Електромережі" та не обслуговується останнім, а отже прийняте судом рішення жодним чином не вплине на права та інтереси АТ "ДТЕК Одеські електромережі". З урахуванням наведеного, третя особа просить при прийнятті судового рішення врахувати наведене та розглянути справу за відсутності представника третьої особи.

03.07.2025 у підготовчому засіданні по справі №915/512/25 за участю представника позивача судом було протокольно оголошено перерву до 21.07.2025 о 10 год. 20 хв. в порядку ч. 5 ст. 183 ГПК України, про що ухвалою суду від 03.07.2025 повідомлено відповідача та третю особу в порядку ст. 120 ГПК України.

04.07.2025 від представника позивача - Лопатіної Н.О. до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшло клопотання (вх. № 10024/25), згідно з яким позивач надав до матеріалів справи копії наказу Міністерства енергетики та електрифікації Української РСР від грудня 1975 року «Про перетворення РЕУ «Донбасенерго», «Київенерго», «Крименерго», «Львівенерго», «Одесаенерго» у виробничо енергетичне об`єднання (ВЕО); додатку № 5 до наказу Міністерства енергетики та електрифікації Української РСР від 1975 року та статуту ВЕО «Одесаенерго» від 1988 року.

В клопотанні позивач зазначає, що 1964 року урядом було ухвалено рішення про включення до РЕУ «Одесаенерго» енергосистем Миколаївської та Херсонської областей. У 1995 році Указом Президента України в рамках реформування галузі замість ВЕО «Одесаенерго» були утворені Південний РДЦ, Південні магістральні електричні мережі та державні енергопостачальні компанії «Одесаобленерго», «Миколаївобленерго» і «Херсонобленерго». В архіві АТ «Миколаївобленерго» знайдено документи, які підтверджують факт відкритого добросовісного користування чужим майном, а саме: 1.Наказ Міністерства енергетики та електрифікації Української РСР від грудень 1975 року «Про перетворення РЕУ «Донбасенерго», «Київенерго», «Крименерго», «Львівенерго», «Одесаенерго» у виробничо енергетичне об`єднання (ВЕО). Згідно п. 3 Наказу в склад ВЕО «Одесаенерго» входило Одеське обласне підприємство сільських електричних мереж, Миколаївське обласне підприємство сільських електричних мереж, Херсонське обласне підприємство сільських електричних мереж. Згідно додатку № 5 до Наказу Міністерства енергетики та електрифікації Української РСР від грудень 1975 року в до складу ВЕО «Одесаенерго» входило 14 виробничих дільниць без збереження за ними прав та обов`язків виробничих підприємств, у тому числі Миколаївське підприємство електричних мереж, м. Миколаїв. вул. Громадянська, 40 (п.7). Статут ВЕО «Одесаенерго» Міністерства енергетики та електрифікації УССР затверджений Наказом Міненерго СРСР від 31.12.1987. Відповідно до п. 6. додатку № 1 Статуту Миколаївське підприємство електричних мереж входило в склад структури ВЕО «Одесаенерго». Таким чином, за ствердженнями позивача, до 1995 року замовником (власником) та відповідальною юридичною особою за будівництво енергетичних об`єктів по м. Миколаєву та Миколаївської області був ВЕО «Одесаенерго». Також позивач вказує, що він на підставі наказу № 80 від 21.04.1995 є правонаступником ВЕО «Одесаенерго». Переліку нерухомого майна, яке було прийнято від ВЕО «Одесаенерго» позивач не має. З 1995 року та по сьогоднішній день позивач використовує ПС 150/35/6 кВ «Ліски» виключно з метою забезпечення споживачів електричною енергією.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 21.07.2025 у справі № 915/512/25 закрито підготовче провадження, та справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 13.08.2025 о 10:30 год.

У судовому засіданні господарського суду 13 серпня 2025 року по справі №915/512/25 за участю представника позивача було протокольно оголошено перерву до 10 вересня 2025 року о 14 год. 00 хв. в порядку ч. 2 ст. 216 ГПК України, про що ухвалою суду від 13.08.2025 повідомлено відповідача та третю особу в порядку ст. 120 ГПК України.

В судове засідання, призначене на 10.09.2025, представник відповідача та третьої особи не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Виходячи з вищевикладених положень ГПК України та встановлених обставин щодо належного повідомлення відповідача та третьої особи щодо дати розгляду справи, суд вважає, що неявка відповідача та третьої особи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Під час розгляду справи по суті в судовому засіданні 10.09.2025 представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

АТ "Миколаївобленерго" є оператором системи розподілу електричної енергії відповідно до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії" та використовує при здійсненні господарської діяльності з розподілу електричної енергії енергооб`єкт - будівлю трансформаторної підстанції ПС 150/35/6 кВ "Ліски" (до складу якої входять: літ. "А" будівля ЗРП-6 кВ, загальною площею 206,5 кв.м; літ. "Б" будівля ОПУ, загальною площею 84,5 кв.м; - № 1 - огорожа, бетонна. - № 2 - огорожа, металева сітка), яка розташована по вул. генерала Алмазова Олекси у м. Миколаєві. До вказаного енергооб`єкту приєднані споживачі (юридичні особи), що мають укладені з АТ "Миколаївобленерго" договори про постачання електричної енергії, договори про користування електричною енергією. Так, згідно з довідкою АТ "Миколаївобленерго" від 17.12.2024 №1204/02-06/9790 від ПС 150/35/6 кВ "Ліски" живиться та отримують електрозабезпечення 2063 точок обліку юридичних споживачів та 22276 побутових споживачів.

Додатково на підтвердження факту постачання електричної енергії споживачам позивачем подано суду укладені договори про постачання електричної енергії, а саме: договір про постачання електричної енергії № 44/273 від 30.09.2011 із споживачем - фізичною особою - підприємцем Криленко С.В.; договір про постачання електричної енергії № 44/407 від 15.11.2013 із споживачем - фізичною особою Сєровою Л.В. Умовами вищезазначених договорів визначено межі балансової належності електромереж та установок, що живляться від ПС 150/35/6 кВ "Ліски", що підтверджується актами розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін (визначення точки продажу електричної енергії), які є невід`ємними додатками договорів.

На підтвердження факту обслуговування, проведення ремонту та технічного обслуговування розподільних мереж позивачем подано суду відповідні документи:

- паспорт трансформаторної підстанції № 98 від 18.01.2016, до якого внесені дані щодо проведення поточних ремонтів підстанції за період з 2016 по 2022 рр.;

- паспорта технічного стану будівлі ПС 150/35/6 кВ "Ліски" від 1992 р.;

- акти приймання виконаних робіт № 7 203 від 27.05.2014, № 7 199 від 27.05.2014, № 5 875 від 23.04.2015, № 6 459 від 30.04.2015, № 17 621 від 30.11.2016, № 19 185 від 29.12.2017, № 15 494 від 29.11.2018, № 9 803 від 30.08.2019, № 15 030 від 30.12.2020, № 6 592 від 26.05.2021;

- акти загального огляду споруд та будівель від 22.04.2021, 20.09.2021, 16.05.2023,

а також архівні документи:

- паспорт ячейки 150 кВ ПС «Ліски від 1984 року;

- акт ремонту силового трансформатора 1Т від 03.07.1985, на якому зазначено власника майна НПЕС (Миколаївське підприємство електричних мереж);

- акт поточного ремонту роз`єднувача ЩР -150 секційний роз`єднувач 150 кВ ІІ секція від 24.07.1985 року, на якому зазначено власника майна НПЕС (Миколаївське підприємство електричних мереж);

- акт поточного ремонту роз`єднувача ЩР -150 ремонтна перемичка 150 кВ І секція від 24.07.1985 року, на якому зазначено власника майна НПЕС (Миколаївське підприємство електричних мереж);

- акт поточного ремонту роз`єднувача ЛР-150 кВ ВЛ «Миколаївська» ЧСЗ від 24.07.1985 року;

- акт поточного ремонту роз`єднувача ЛР-150 кВ ВС Трихати - ЧСЗ від 25.07.1985;

- акт поточного ремонту роз`єднувача РО-150 кВ трансформатора 1Т від 25.07.1985 року;

- акт капітального ремонту роз`єднувача від 02.10.1990;

- акт капітального ремонту роз`єднувача від 07.05.1992;

- акт капітального ремонту роз`єднувача від 04.1997;

- акт капітального ремонту роз`єднувача від 19.03.1997;

- акт капітального ремонту роз`єднувача від 26.10.2000;

- акт капітального ремонту роз`єднувача від 26.10.2000 року;

- технічний паспорт роз`єднувача 35 кВ запис від 1997 року;

- технічний паспорт роз`єднувача 35 кВ, запис від 2001 року;

- технічний паспорт роз`єднувача 35 кВ запис від 2003 року;

- технічний паспорт силового трансформатора, запис від 2005 року;

- технічний паспорт роз`єднувача 35 кВ запис від 2007 року.

13.12.2024 на замовлення позивача ТОВ "БТІ та експертиз" виготовило технічний паспорт на нежитловий об`єкт: нежитлові будівлі ПС 150/35/6 кВ "Ліски" за адресою м. Миколаїв, вул. генерала Алмазова Олекси.

ПС 150/35/6 кВ "Ліски" внесено до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва як нерухоме майно, що підтверджується витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 13.12.2024.

Поряд з цим з матеріалів справи вбачається, що 20.11.2013 між Миколаївською міською радою (орендодавець) та ПАТ "Миколаївобленерго" (орендар) укладено договір оренди землі № 9759 від 20.11.2013, відповідно до умов п. 1.1 якого Миколаївська міська рада на підставі рішення від 22.11.2012 № 22/39 передала, а ПАТ "Миколаївобленерго" прийняло в оренду земельну ділянку для обслуговування трансформаторної підстанції ПС 150/35/6 кВ "Ліски", що розташована в Заводському районі міста Миколаєва. Згідно з п. 2.1 - 2.3 вказаного договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 5710 кв.м, у тому числі 386 кв.м під капітальною забудовою, 5324 кв.м під проходами, проїздами та площадками, об`єктом оренди є тільки земельна ділянка. На земельній ділянці знаходиться електропідстанція 150/6 кВ "Ліски". Відповідно до п. 3.1, 3.2 договору оренди він укладений на 10 років з дати його укладання. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за шість місяців до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

03.02.2025 між Миколаївською міською радою та ПАТ "Миколаївобленерго" укладено договір про зміни № 10-25 до договору оренди землі № 9759, згідно якого продовжено строк дії договору оренди землі для обслуговування електропідстанції ПС 150/35/6 кВ "Ліски" на 49 років, до 20.11.2072 (п. 3 договору про зміни).

Договір про зміни № 10-25 від 03.02.2025 до договору оренди землі № 9759 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав від 06.02.2025.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що АТ "Миколаївобленерго" зверталось із листами щодо надання інформації про те, чи обліковується на балансі або перебуває у власності об`єкт нерухомого майна, зокрема, нежитлові будівлі ПС 150/35/6 кВ "Ліски", за адресою м. Миколаїв, вул. Генерала Алмазова Олекси (стара назва вул. Генерала Карпенка), 1, до Фонду державного майна України (лист № 01/01-16-4771 від 20.09.2024), Миколаївської міської ради (лист № 01/01-18-4772 від 20.09.2024), Департаменту економічного розвитку та регіональної політики Миколаївської облдержадміністрації (лист № 01/01-18-4773 від 20.09.2024), Миколаївської обласної ради (лист № 01/01-18-4774 від 20.09.2024).

Відповідно до листа Миколаївської міської ради № 17204/02.02.01-40/10/14/24 від 01.10.2024 за результатами розгляду звернення проінформовано, що право власності на трансформаторні підстанції, зазначені у списку, Миколаївською міською радою не оформлялось.

Листом Миколаївської обласної державної адміністрації (Миколаївської обласної військової адміністрації) від 09.10.2024 р. № 1623/01.01-18 повідомлено, що серед об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Миколаївської області нерухоме майно, зокрема нежитлові будівлі ПС 150/35/6 кВ "Ліски", за адресою м. Миколаїв, вул. генерала Алмазова Олекси (стара назва вул. Генерала Карпенка),1, не обліковується.

Згідно з листом Миколаївської обласної ради від 02.10.2024 № 1256-11-05-24, відповідно до Переліку нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Миколаївської області, що перебуває на балансі суб`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Миколаївської області, нерухоме майно, зазначене у зверненні, не належить до майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Миколаївської області.

Відтак, позивач, вважаючи себе добросовісним набувачем вищевказаного майна - нежитлові будівлі ПС 150/35/6 кВ "Ліски", за адресою м. Миколаїв, вул. генерала Алмазова Олекси, оскільки добросовісно, відкрито та безперервно володіє спірним нерухомим майном, починаючи 1960 року по теперішній час, тобто протягом 65 років, просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на вищевказане нерухоме майно відповідно до положень ст. 344 ЦК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 15 та ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об`єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п`ятнадцять, а на рухоме майно - через п`ять років з часу спливу позовної давності.

Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Цивільний кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 року.

Відповідно до п. 8 "Прикінцевих та перехідних положень" ЦК України правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

В постанові від 14.05.2019 у справі № 910/17274/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом статті 2 Цивільного кодексу України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Проте не будь-який об`єкт може бути предметом такого набуття права власності. Право власності за набувальною давністю можна набути виключно на майно, не вилучене із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння має бути законним.

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 Цивільного кодексу України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном.

Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.

Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.

Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац 2 частини третьої статті 344 Цивільного кодексу України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 Цивільного кодексу України). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі.

Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у Цивільному кодексі України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років.

Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду.

Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 910/858/19, від 10.02.2020 у справі № 923/82/19, від 16.01.2020 у справі № 916/455/10, від 02.08.2019 у справі № 915/945/18, від 02.08.2019 у справі № 915/962/18, від 09.07.2019 у справі № 920/999/16, від 11.06.2019 у справі № 922/1574/17, від 11.06.2019 у справі № 917/2156/17, від 27.03.2024 № 462/2756/18 та від 02.05.2024 № 761/29679/18.

В постанові КЦС ВС від 01.08.2018 року у справі № 201/12550/16-ц Верховний Суд зазначив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. За висновком Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Дана правова позиція підтримана в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 № 910/17274/17, і, зокрема, вказано, що оскільки за змістом частини першої статті 344 Цивільного кодексу України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном на певних правових підставах, які в подальшому відпали, подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Адже володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності, оскільки у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Відсутність добросовісності в позивача під час заволодіння ним спірним майном звільняє від потреби аналізувати інші умови набуття права власності за набувальною давністю, передбачені статтею 344 Цивільного кодексу України (постанова ВП ВС від 14.05.2019 у справі № 910/17274/17).

Таким чином, згідно з висновком щодо застосування норм права, сформованим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14.05.2019 у справі № 910/17274/17 умовами набуття права власності за набувальною давністю на підставі статті 344 Цивільного кодексу України є: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна (нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери) право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду.

За змістом частини першої статті 344 Цивільного кодексу України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності.

В постановах Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 296/6949/17, від 24.01.2019 у справі № 755/16913/16-ц, від 14.05.2019 у справі № 910/17274/17 викладена правова позиція, відповідно до якої за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого, його власнику було відмовлено.

В постанові КГС ВС від 02.08.2019 у справі № 915/962/18 Верховний Суд зазначив, що суд апеляційної інстанції при вирішення спору у вказаній справі дійшов помилкового висновку про те, що набуття права власності на нерухоме майно за набувальною давністю можливе лише у разі існування відомостей про попереднього власника, що унеможливлює набуття особою права власності на спірний об`єкт нерухомості як на безхазяйну річ, оскільки такий висновок не узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/17274/17, за якими, зокрема, відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Аналогічна правова позиція викладена в постанові КГС ВС від 02.08.2019 у справі №915/945/18, в якій також вказано, що при набувальній давності тягар доказування добросовісності покладається на зацікавлену сторону.

Наразі відповідно до позиції Верховного Суду, викладену в постанові від 02.08.2019 р. по справі № 915/945/18 для правильного вирішення спору, пов`язаного з правом власності в силу набувальної давності, слід належним чином встановлювати обставини, що мають значення для справи, та враховувати, зокрема, наступне: задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі статті 344 Цивільного кодексу України можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння; відкритості володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.

Як встановлено судом, згідно з балансовою довідкою бухгалтерії Миколаївобленерго від 24.03.2025 № 04.02/01-50-73 на балансі позивача з 01.01.1960 обліковується нерухоме майно - ПС 150/35/6 кВ «Ліски», яка знаходиться за адресою: вул. генерала Алмазова Олекси (стара назва генерала Карпенка) у м. Миколаєві, в склад якої входить: будівля ЗРП -6кВ (закритий розподільчий пункт), інвентарний № 30284, балансова вартість становить - 47 238,70 грн; будівля ОПУ (оперативний пункт управління), інвентарний № 30285, балансова вартість становить - 336 648, 96 грн., надалі за текстом - ПС 150/35/6 кВ "Ліски" .

Також на балансі позивача обліковується енергетичне обладнання, яке встановлене у ПС 150/35/6 кВ "Ліски", зокрема: дорога внутрішньоплощадочна, інв. № 30281; дорога під`їзна, інв. № 30290; канали кабельні, інв.№ 30286, каналізація побутова, інв. № 30280; комірка КСО 306-17 ВУЗ з вакуумним вимикачем, інв. № 61933; обладнання ОПУ, інв. № 57852; огорожа бетонна, інв. № 30288; огорожа сітчаста, інв. № 30289; оливосток аварійний, інв. № 30278; оливосток аварійний, інв. № 30279; РУ-150 кВ, інв. 30291; РУ-35 кВ, інв. № 57854; РУ-6кВ (закритий), інв. № 30292; система телемеханіки, інв. № 66233; трансформатор власних потреб 21 Т SL-М-100кВА, інв. № 67639; трансформатор власних потреб 22 Т SL-М-100кВА, інв. № 30293;трансформатор силовий 16000 2Т, інв. № 30294; трансформатор силовий ТДТН-40000/150-У1, інв. № 57856; трансформатор силовий ТМГ-100 кВА, інв. № 57855; шумозахисний кран трансформатора 1Т, інв. № 30298; шумозахисний кран трансформатора 2Т, інв. № 30299; яма оливозбірна, інв. № 30287; батарея акумуляторна SPX - 12-100, інв. № 57853.

Водночас право власності на нерухоме майно, яке є предметом спору у даній справі, зокрема на будівлю трансформаторної підстанції ПС 150/35/6 кВ "Ліски", яка розташована за адресою: вул. генерала Алмазова Олекси в м. Миколаєві, станом на день розгляду справи не оформлено. Спірне нерухоме майно введене в експлуатацію (згідно відомостей з технічних паспортів), не вилучене з цивільного обороту та може бути об`єктом набувальної давності.

Також судом з`ясовано, що Державне енергопостачальне підприємство Миколаївські міські електричні мережі було створено у 1980 році на підставі наказу ВЕО «Одесаенерго» № 35 від 11.02.1980 року. 21.04.1995 на базі відокремлення від ВЕО «Одесаенерго» створено Державне підприємство «Миколаївобленерго» згідно з наказом Міністерства енергетики та електрифікації України № 80 від 21.04.1995. В 1995 році заснована Державна акціонерна енергопостачальна компанія «Миколаївобленерго», згідно з наказом Міністерства енергетики та електрифікації № 177 від 31.07.1995. В 1999 році ДАЕК «Миколаївобленерго» перетворено у Відкрите акціонерне товариство Енергопостачальна Компанія «Миколаївобленерго», що підтверджується протоколом загальних зборів акціонерів від 24.04.1999. У 06.04.2011 році ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» перейменовано у Публічне акціонерне товариство «Миколаївобленерго», новий статут ПАТ «Миколаївобленерго» зареєстрований Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради 14.04.2011р. та отримано свідоцтво про державну реєстрацію ПАТ «Миколаївобленерго».

Щодо сукупності підстав для визнання права власності за набувальною давністю слід зазначити наступне.

Відносно умови про те, що відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною судом з`ясовано, що до 1995 року замовником (власником) та відповідальною юридичною особою за будівництво енергетичних об`єктів по м. Миколаєву та Миколаївської області був ВЕО «Одесаенерго». Попереднім володільцем ПС 150/35/6 кВ "Ліски" згідно з актом капітального ремонту роз`єднувача від 19.03.1997, експлуатаційним формуляром роз`єднувача від 28.05.1997, технічними паспортами від 1997 року, 2001 року, 2003 року, був РЕУ «Одесаенерго». Позивач на підставі наказу № 80 від 21.04.1995 є правонаступником ВЕО «Одесаенерго».

Як вказує третя особа, Державна акціонерна енергетична компанія "Одесаобленерго" була заснована у процесі корпоратизації на базі Виробничого енергетичного об`єднання "Одесаенерго" відповідно до Указу Президента України від 04.04.1995 №282/95 "Про структурну перебудову в електроенергетичному комплексі". Компанія є правонаступником ВЕО "Одесаенерго" та ДАЕК "Одесаобленерго". Наказом Міністерства енергетики та електрофікації України від 31.08.1995 р. №175 "Про створення Державної акціонерної енергетичної компанії "Одесаобленерго" затверджено акт оцінки цілісного майнового комплексу ВЕО "Одесаенерго", засновано на базі ВЕО "Одесаенерго" ДАЕК "Одесаобленерго", яка є правонаступником ВЕО "Одесаенерго" щодо відособлених підрозділів, розташованих в Одеській області. Наказом ВЕО "Одесаенерго" від 20.09.1995 №131-к "Про створення Державної акціонерної енергетичної компанії "Одесаобленерго" встановлено, що ДАЕК "Одесаобленерго" є правонаступником відносно відокремлених підрозділів, розташованих в Одеській області. Щодо кожної з структурних одиниць інвентаризаційними комісіями складені окремі баланси станом на 01.07.1995 та окремі акти цілісного майнового комплексу цих структурних одиниць. Відтак, третя особа стверджує, що майно, визнання права власності на яке є предметом дійсного спору, не перебуває на території ліцензованої діяльності АТ "ДТЕК Одеські Електромережі", а саме Одеської області, не рахується на балансі АТ "ДТЕК Одеські Електромережі" та не обслуговується останнім.

До того ж переліку нерухомого майна, яке було прийнято від ВЕО «Одесаенерго» у позивача не має.

Позивач після прийняття на баланс ПС 150/35/6 кВ "Ліски" безперервно обслуговує, ремонтує, отримує прибуток та несе відповідальність за забезпечення потреб юридичних та фізичних осіб в отриманні електричної енергії. При цьому, як випливає з наданих позивачем до суду доказів, позивачем з моменту створення юридичної особи використовує ПС 150/35/6 кВ "Ліски" з 1995 року виключно з метою забезпечення споживачів електричною енергією.

Щодо умови про відкритість володіння: відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.

В даному випадку про відкрите володіння позивачем ПС 150/35/6 кВ "Ліски" cвідчить визначення балансової належності у договорах, які укладено між позивачем та споживачами електричної енергії, що живляться від ПС 150/35/6 кВ "Ліски", а саме 2063 точок обліку не побутових споживачів та 22276 побутових споживачів; наявність технічного паспорту на нежитловий об`єкт, який виготовлено ТОВ «БТІ та експертиз» від 13.12.2024; договір оренди земельної ділянки, укладений між позивачем та Миколаївською міською радою № 9759 від 20.11.2013, відповідно до п. 2.1, п. 2.2 якого, позивачем для обслуговування 150/6 кВ "Ліски" орендовано у відповідача земельну ділянку площею 5710 кв.м, кадастровий номер :12:021:0021; договір про зміни № 10-25 від 03.02.2025 до договору оренди землі, який зареєстровано у ММР 20.11.2013 № 9759.

Стосовно умови про давність володіння та його безперервність слід зазначити, що доказами безперервного володіння спірним нерухомим майном з 1995 року по теперішній час, а також здійснення його ремонту та обслуговування є надані позивачем акти приймання виконаних робіт, паспорт енергооб`єкта, листки огляду, акти поточного ремонту, акти капітального ремонту, з яких вбачається, що працівниками позивача періодично проводиться огляд обладнання. ПС 150/35/6 кВ "Ліски" є об`єктом електроенергетики, який призначений для трансформування електричної енергії в мережі змінного струму та для розподілу електроенергії. Враховуючи статус позивача як оператора системи розподілу електричної енергії, а також специфічність ознак спірного нерухомого майна, що може використовуватися виключно з метою забезпечення споживачів електричною енергією, для позивача користування вказаним майном полягає у проведенні в ПС 150/35/6 кВ "Ліски" техніко-ремонтного обслуговування обладнання та ремонту будівлі, що й робилося позивачем відкрито та безперервно з 1960 року.

Щодо умови про відсутність інших осіб, які претендують на це майно, судом з`ясовано, що згідно з листами Миколаївської міської ради № 17204/02.02.01-40/10/14/24 від 01.10.2024, Миколаївської обласної державної адміністрації (Миколаївської обласної військової адміністрації) від 09.10.2024 р. № 1623/01.01-18, Миколаївської обласної ради від 02.10.2024 № 1256-11-05-24, будівля ПС 150/35/6 кВ "Ліски" у останніх не обліковується.

Стосовно умови про відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності судом встановлено відсутність у позивача титулу (підстави) для володіння майном та набуття права власності. Між позивачем та будь-якою іншою особою, у тому числі з Фондом державного майна України, органами місцевого самоврядування, місцевими органами виконавчої влади не укладалося жодних правочинів (договорів купівлі-продажу, оренди тощо), які б регулювали форму речових прав позивача стосовно спірного майна.

Щодо умови про відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю судом з`ясовано, що протягом 65 років жодна юридична або фізична особа не зверталися з заявою до органів поліції, прокуратури, органів місцевого самоврядування, до будь якого суду України щодо витребування майна з чужого незаконного заволодіння відносно ПС 150/35/6 кВ "Ліски", право власності на ПС 150/35/6 кВ "Ліски" за жодною особою, підприємством не зареєстровано.

Відтак, судом встановлено всю сукупність юридичних фактів, які визначені законодавцем як необхідні для набуття права власності на майно шляхом застосування правового механізму набувальної давності, всі факти підтверджені позивачем відповідними доказами, які не дають найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна.

Зокрема, матеріалами справи підтверджено, що саме позивачем виготовлялись технічні паспорти на спірний об`єкт, здійснювалось технічне обслуговування вказаного об`єкту, проводились ремонтні роботи тощо. Викладені обставини дозволяють суду стверджувати про те, що позивач АТ "Миколаївобленерго" добросовісно заволодів спірним майном, відкрито та безперервно володіє ним, починаючи з 1995 року, тобто протягом більше ніж 10 років. Доказів неправомірності заволодіння позивачем спірним майном суду не подано. Під час вирішення питання про початок перебігу строку володіння майном суд виходить з приписів п. 1, 8 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, відповідно до яких при розгляді справ щодо набуття права власності на підставі статті 344 Цивільного кодексу України правила вказаної статті поширюються на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, що набрав чинності з 01.01.2004. Таким чином, в силу приписів п. 8 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України в строк, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк після 01 січня 2001 року.

Судом також встановлено, що згідно наявної в матеріалах даної господарської справи інформації (листи органів державної влади, органів місцевого самоврядування тощо) спірне нерухоме майно не перебуває ані у державній, ані у комунальній власності. Матеріали справи не містять доказів оформлення права власності на спірний об`єкт (будівлю ПС 150/35/6 кВ "Ліски") за будь-якими іншими суб`єктами. Матеріали даної господарської справи також не містять доказів, що будь-яка інша особа претендує на вказане нерухоме майно, а також встановлене в ньому рухоме майно, яке фактично є невід`ємною його частиною, не містять доказів наявності спору позивача з третіми особами з приводу нерухомого майна.

Суду не подано доказів, що позивач володів та продовжує володіти (володіти і користуватись) спірним нерухомим майном на підставі будь-яких договорів (правочинів), укладених з третіми особами, або заволодів ним злочинним шляхом чи способом, який завідомо суперечить основам правопорядку чи того, що у позивача наявний умисел причинити шкоду іншій особі.

Відтак, суд вважає, що позивачем доведено наявність правових підстав для визнання за ним у відповідності до ст. 344 ЦК України права власності за набувальною давністю на будівлю трансформаторної підстанції ПС 150/35/6 кВ "Ліски", яка розташована по вул. генерала Алмазова Олекси у м. Миколаєві.

При цьому слід зазначити, що наявність вказаних обставин відповідачем не оспорено. Адже, частиною першою, третьою статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, якими в силу ст. 73 ГПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в сукупності, господарський суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог АТ "Миколаївобленерго", оскільки невизначеність правового статусу спірного майна позбавляє його можливості здійснювати правомочності щодо володіння, користування та розпорядження майном відповідно до ст. 319 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 232, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" (54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40; e-mail: ; ) до Миколаївської міської ради (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20, e-mail: ; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Акціонерне товариство "ДТЕК "Одеські електромережі" (65031, м. Одеса, вул. М. Боровського, 28б; ; e-mail: ), про визнання права власності на будівлю за набувальною давністю задовольнити.

2. ВИЗНАТИ за Акціонерним товариством "Миколаївобленерго" (54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40; e-mail: ; ) право власності за набувальною давністю на нежитлові будівлі ПС 150/35/6 кВ "Ліски", до складу якої входять: літ. "А" будівля ЗРП-6 кВ, загальною площею 206,5 кв.м, літ. "Б" будівля ОПУ, загальною площею 84,5 кв.м; № 1 - огорожа, бетонна, № 2 - огорожа, металева сітка, які розташовані по вул. Генерала Алмазова Олекси у м. Миколаєві.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складання повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано 22.09.2025 року.

Суддя Л.М. Ільєва