ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2025 Справа № 925/756/25

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнікорнс",

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровіка",

про стягнення 471 736,09 грн

Суддя Киричук О.А.

Секретар судового засідання Тертична О.О.

Представники сторін: згідно протоколу

До Господарського суду Черкаської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнікорнс" з вимогою стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровіка" 471 736,09 грн переплати за Договором купівлі-продажу № 1187 від 22.12.2022.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 27.06.25 суд постановив позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнікорнс" передати за підсудністю до Господарського суду Полтавської області .

У зв`язку з надходженням матеріалів справи № 925/756/25 до Господарського суду Полтавської області відповідним структурним підрозділом суду було проведено автоматизований розподіл судових справ, за наслідками якого дані справу передано на розгляд судді Киричуку О.А.

Ухвалою від 21.07.25 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі, справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначити підготовче засідання у справі, запропонувати, зокрема, відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов.

Ухвала від 21.07.2025р. надіслана сторонам в їх електронні кабінети та доставлена 21.07.2025 (довідки про доставку електронного листа в матеріалах справи).

Суд вважає, що ним було виконано умови Господарського процесуального кодексу України стосовно належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи.

Від відповідача відзив на позов не надходив. Встановлені строки для його подання закінчилися.

14.08.25 позивачем подана заява, згідно якої він просив суд судове заcідання призначене на 14 серпня 2025 року об 09 год. 30 хв. проводити за його відсутності та відсутності його представника. При цьому повідомив, що поданий позов підтримує у повному обсязі та просив призначити справу до судового розгляду.

Ухвалою від 14.08.25 суд постановив закрити підготовче провадження у справі № 925/756/25, призначити справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 16.09.2025.

У судовому засіданні 16.09.2025 представник позивача пред`явлені вимоги підтримав у повному обсязі, надав усні пояснення по суті позову.

Відповідач своїми процесуальними правами відповідач не скористався, явку представника не забезпечив, відзиву не подав.

Згідно ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Враховуючи вищенаведене, судом, згідно вимог ГПК України, надавалась в повному обсязі можливість учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів.

Судом враховано, що згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

У судовому засіданні 16.09.2025 судом було з`ясовано обставини справи та досліджено докази.

У судовому засіданні 16.09.2025 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, оголошення перерви у судовому засіданні та час проголошення рішення в судовому засіданні 16.09.2025.

У судовому засіданні 16.09.2025 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення суду буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

22 грудня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІКОРНС» (надалі - ТОВ «ЮНІКОРНС») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агровіка» (надалі - ТОВ «Агровіка») було укладено договір №1187 про поставку та передачу у власність зерно кукурудзу 3 класу врожаю 22 року.

Згідно п.1.1 Договору відповідно до умов цього Договору, Продавець зобов`язується поставити та передати у власність Покупцеві зерно кукурудзу 3 класу врожаю 2022 року, українського походження (що надалі іменується «Товар»), на умовах, передбачених цим Договором, а Покупець зобов"язується прийняти Товар, який за якістю та кількістю відповідає умовам, визначеним цим Договором, у Продавця та оплатити його вартість.

Згідно п.3.1 Договору продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а І Іокупець зобов`язується прийняти й оплатити Товар у кількості 500,000 тонн +/- 5% на умовах DAP/FСА (Інкотермс-2010).

Згідно п.4.2.3-п.4.4 Договору загальна ціна Договору з ПДВ: 2 900 000,40 гри. Покупець приймаючи Товар має право зменшити ного ціну визначену у п. 4.1. Договору, та відповідного зменшення загальної ціни Договору, визначену в п. 4.2. Договору на суму понесених витрат на доробку зерна кукурудзи, згідно аналізу зерна в Місці поставки або проведення сертифікованою лабораторією та/або на зерновому терміналі, на який поставляється Товар для експорту. Остаточна ціна Договору формується шляхом помноження кількості фактично поставленого за Договором Товару на ціну за одну метричну тону Товару. Вартість вказана за одну метричну тонну з показниками якості зазначеними в п. 2.1 договору. В разі не відповідності показникам згідно п. 2.1 договору, остаточна ціна формується з урахуванням п. 4.3 Договору.

Згідно п.5.1 Договору після укладання даного договору Покупець зобов`язується проводити оплату вартості відповідної партії Товару у два етапи: 85% вартості відповідної партії Товару сплачується Покупцем з моменту укладання даного договору і передачі повного пакету документів, який передбачений цим договором в термін до 01.03.2023 року; 15% вартості відповідної партії Товару сплачується Покупцем протягом 3-х робочих днів після завершення реєстрації Продавцем відповідної податкової накладної в ЄРПН, за умови відсутності порушень з боку Продавця, встановлених законодавством вимог, щодо реєстрації та належного заповнення податкових накладних.

Згідно п.6.2 Договору строк поставки Товару: до 01.03.2023 року включно.

Згідно п.8.2 Договору у разі прострочення Продавцем поставки товару в строки, зазначені у п. 6.2. нього договору. Продавець не пізніше наступного дня закінчення строків поставки товару повертає Покупцю суму оплаченого ним товару, що не поставлений, яка склалася на наступний день після прострочення Продавцем поставки оплаченого товару, та зобов`язується сплатити Покупцеві штраф у розмірі 5% від вартості неиоставленого в строк Товару протягом 3-х (трьох) банківських днів з моменту пред`явлення вимоги Покупця. Моментом пред`явлення вимоги Покупця є дата поштового відправлення такої вимоги на адресу Продавця, зазначену у цьому Договорі.

Згідно п.8.3 Договору у випадку непостачанняя Товару протягом 6 (шести) та більше робочих днів з моменту закінчення строку поставки, Покупець має право в односторонньому порядку відмовитися від даного Договору в повному обсязі або частково відносно непоставленої частини товару. При цьому Продавець зобов`язується повернути Покупцеві вартість непоставленого Товару (за наявності попередньої оплати Товару).

У обгрунтування позову позивач вказує, що:

- на виконання вказаного Договору ТОВ «ЮНІКОРНС» було сплачено кошти ТОВ «Агровіка» на загальну суму, що складає 2 465 000, 34 грн, що підтверджується випискою з рахунку: 28 грудня 2022 року на суму 200 000,00 грн. ( № док. 5088 ); 30 грудня 2022 року на суму 100 000,00 грн. ( № док. 5101 ); 03 січня 2023 року на суму 393 216,09 грн. ( N док. 5119 ); 04 січня 2023 року на суму 199 984,03 грн. ( N док. 5150 ); 06 січня 2023 року на суму 1 571 800,22 грн ( № док.5185 )

- на виконання договірних відносин ТОВ «Агровіка» було поставлено товар ТОВ «ЮНІКОРНС» на суму 2 047 264, 25 грн., що підтверджується ВН №24/12 від 24 грудня 2022 року оплата в розмірі - 204 160,02 грн.; ВН N» 22/12 від 22 грудня 2022 року оплата в розмірі - 185 832,03 грн.; ВН №25/12 від 25 грудня 2022 року оплата в розмірі - 203 232,03 грн.; ВН №1/01 від 21 січня 2023 року оплата в розмірі - 204 856,03 грн.; ВН № 2/01 від 21 січня 2023 року оплата в розмірі 1 249 184,14 грн.

- переплата ТОВ «ЮНІКОРНС» перед ТОВ «Агровіка» складає 417 736,09 грн.

- оскільки ТОВ «Агровіка» поставили менше кукурудзи врожаю 2022 року, ніж визначалося договором, а сума передплати була виплачена повністю, виникла необхідність звернення до суду з даним позовом задля повернення надлишку суми передоплати.

При цьому, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 471 736,09 грн. переплати.

Відповідач в ході розгляду спору відзиву на позов не надав, позовні вимоги не заперечив та не спростував.

Судом досліджено всі докази наявні в матеріалах справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При прийнятті рішення зі спору суд враховує наступне.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором поставки, відносини сторін за яким регулюються, зокрема, положеннями статей 655, 662, 663, 693, 712 ЦК України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтями 526 та 525 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Судом встановлено, що на виконання договору ТОВ «ЮНІКОРНС» було сплачено кошти ТОВ «Агровіка» на загальну суму, що складає 2 465 000, 34 грн, що підтверджується випискою з рахунку: 28 грудня 2022 року на суму 200 000,00 грн. (№ док. 5088 ); 30 грудня 2022 року на суму 100 000,00 грн. ( № док. 5101 ); 03 січня 2023 року на суму 393 216,09 грн. ( N док. 5119 ); 04 січня 2023 року на суму 199 984,03 грн. ( N док. 5150 ); 06 січня 2023 року на суму 1 571 800,22 грн ( № док.5185 ), а ТОВ «Агровіка» було поставлено товар ТОВ «ЮНІКОРНС» на суму 2 047 264, 25 грн., що підтверджується ВН №24/12 від 24 грудня 2022 року оплата в розмірі - 204 160,02 грн.; ВН N» 22/12 від 22 грудня 2022 року оплата в розмірі - 185 832,03 грн.; ВН №25/12 від 25 грудня 2022 року оплата в розмірі - 203 232,03 грн.; ВН №1/01 від 21 січня 2023 року оплата в розмірі - 204 856,03 грн.; ВН № 2/01 від 21 січня 2023 року оплата в розмірі 1 249 184,14 грн.; переплата ТОВ «ЮНІКОРНС» перед ТОВ «Агровіка» складає 417 736,09 грн.

При цьому, згідно п.6.2 Договору строк поставки Товару до 01.03.2023 року включно.

Враховуючи норми Цивільного кодексу України та узгоджений сторонами кінцевий строк поставки Товару, суд дійшов висновку, що відповідач, який під час дії договору не поставив товар, є таким, що прострочив зобов`язання.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно п.8.2 Договору у разі прострочення Продавцем поставки товару в строки, зазначені у п. 6.2. нього договору. Продавець не пізніше наступного дня закінчення строків поставки товару повертає Покупцю суму оплаченого ним товару, що не поставлений, яка склалася на наступний день після прострочення Продавцем поставки оплаченого товару, та зобов`язується сплатити Покупцеві штраф у розмірі 5% від вартості неиоставленого в строк Товару протягом 3-х (трьох) банківських днів з моменту пред`явлення вимоги Покупця. Моментом пред`явлення вимоги Покупця є дата поштового відправлення такої вимоги на адресу Продавця, зазначену у цьому Договорі.

Згідно п.8.3 Договору у випадку непостачання Товару протягом 6 (шести) та більше робочих днів з моменту закінчення строку поставки, Покупець має право в односторонньому порядку відмовитися від даного Договору в повному обсязі або частково відносно непоставленої частини товару. При цьому Продавець зобов`язується повернути Покупцеві вартість непоставленого Товару (за наявності попередньої оплати Товару).

За таких обставин, оскільки позивач здійснив попередню оплату товару, обумовлену Договором, натомість відповідач товару не передав, позивач вправі вимагати від відповідача повернення попередньої оплати за неотриманий товар відповідно до частини другої статті 693 ЦК України.

Позивач ставить вимогу про стягнення 471 736,09 грн. переплати.

Разом з тим, як зазначає сам позивач у тексті позову, та підтверджено доданими до позову доказами, переплата ТОВ «ЮНІКОРНС» перед ТОВ «Агровіка» складає 417 736,09 грн.

Будь-які обгрунтування стосовно наявності заборгованості саме у сумі 471 736,09 грн. матеріали справи не містять.

При цьому, станом на час розгляду справи по суті матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів поставки позивачу товару на розмір здійсненої ним передплати, рівно як і доказів повернення відповідачем коштів попередньої оплати у сумі 417 736,09 грн на рахунок позивача.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В процесі розгляду справи судом було прийнято, досліджено та надано оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, надано можливість сторонам обґрунтувати свої правові позиції щодо позову.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 417 736,09 грн попередньої оплати визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню, в іншій частині позову суд відмовляє за необгрунтованістю.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з наявною у справі за платіжною інструкцією №1529 від 25.06.2025 позивачем при поданні позову сплачено до державного бюджету судовий збір в розмірі 6266,04 грн.

Виходячи з ціни позову із врахуванням коефіцієнту 0,8, розмір судового збору за подання до господарського суду позовної заяви у електронному вигляді у даній справі становить 5660,83 грн.

Отже, виходячи з того, що позовні вимоги задоволено судом частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 5012,83 грн.

Щодо сплаченого позивачем судового збору в розмірі 605,21 грн., то в силу вимог п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмір, ніж встановлено законом.

Тобто, питання щодо повернення позивачу надмірно сплаченого судового збору у розмірі 605,21 грн. може бути вирішено господарським судом після надходження відповідного клопотання.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на правову допомогу суд виходив із наступного.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване статтею 131-2 Конституції України, статтею 16 Господарського процесуального кодексу України, відповідними нормами Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Частиною 4 статті 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Положеннями абзацу 1 частини 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

В позовній заяві позивач надав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи: 10 000 грн. за послуги правової допомоги адвоката за складення позовної заяви та подання до суду позовної заяви.

Згідно детального розрахунку суми судових витрат, які особа понесла у зв`язку з розглядом справи згідно договору про надання правової допомоги № б/н від 29.11.2024 року 29 листопада 2024 року між АДВОКАТСЬКИМ БЮРО «ЛЮДМИЛИ РАКОЇД» в особі керівника/адвоката Ракоїд Людмили Вячеславівни (надалі - Адвокатське бюро) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІКОРНС» в особі генерального директора Хижняка Олександра Васильовича було укладено договір про надання правової допомоги та уклали Додаткову угоду №6 до Договору про надання правової допомоги від 29.11.2024 року. Згідно даного договору Адвокатське бюро прийняло на себе обов`язки вчинити дії по наданню правової допомоги, в тому числі, за окремими дорученнями Клієнта. Відповідно Договору та додаткової угоди до Договору Клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання в якості правової допомоги здійснювати представницькі повноваження а саме: надання консультації, підготовка та подача позовної заяви до ТОВ «Агровіка» про стягнення переплати. Сума гонорару за Договором про надання правової допомоги від 29.11.2024 року та даної Додаткової угоди №6 складає: 10 000 грн. (десять тисяч гривень) - надання консультації, підготовка та подача позовної заяви.

На підтвердження здійснених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копії Договору про надання правової допомоги від 29.11.2024 року; Додаткової угоди №6 до Договору про надання правової допомоги від 29.11.2024 року; Ордер на надання правничої допомоги № 1095093 від 29.11.2024р.; Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЧК № 001164

Оцінюючи зазначені докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем доведено розмір витрат на професійну правничу допомогу, які він поніс у зв`язку з розглядом справи № 925/756/25, і які підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позову частково, на відповідача покладаються судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8855,29 грн.

Керуючись статтями 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровіка" (вул. Прилуцька буд 67, с. Верхоярівка, Пирятинський район, Полтавська область, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнікорнс" (вул. М.Залізняка 138/11 оф.4 м. Черкаси ) 417736,09 грн. заборгованості, витрати по сплаті судового збору в сумі 5012,83 грн., 8855,29 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

3. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 17.09.25 р.

Суддя Киричук О.А.