ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2025 р. Справа № 911/1035/25

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., за участю секретаря судового засідання Рженецької М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційні транспортні технології"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рода Ексім Трейд"

про стягнення 214 149,79 гривень

за участю представника позивача Логачової Ю.А. (ордер серії АН №1648042 від 19.03.2025)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

24.03.2025 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Інноваційні транспортні технології» (далі - ТОВ «Інноваційні транспортні технології»/позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рода Ексім Трейд" (далі - ТОВ "Рода Ексім Трейд"/відповідач) про стягнення 214 149,79 грн, у тому числі, з урахуванням поданої надалі заяви про виправлення описки у позові: 105 600,00 основного боргу, 79 354,86 грн пені, 7 063,73 грн 3% річних та 22 131,20 грн інфляційних.

Господарський суд Київської області ухвалою від 26.03.2025 у справі №911/1035/25 постановив прийняти до розгляду позовну заяву ТОВ «Інноваційні транспортні технології», відкрити провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання на 12.05.2025, а також, зокрема:

- зобов`язав відповідача, у порядку ч. 2 ст. 74 ГПК України, надати докази сплати на рахунок позивача 105 600,00 грн за договором оренди залізничного рухомого складу №2402/23 від 24.02.2023;

- встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Господарський суд Київської області ухвалами від 12.05.2025 та 23.06.2025 у справі №911/1035/25 відклав підготовче засідання на 23.06.2025 та 14.07.2025 відповідно.

Господарський суд Київської області ухвалою від 14.07.2025 у справі №911/1035/25 закрив підготовче провадження та призначив цю справу до судового розгляду по суті на 26.08.2025.

Господарський суд Київської області ухвалою від 26.08.2025 у справі №911/1035/25 оголосив перерву у судовому засіданні до 09.09.2025.

У судове засідання 09.09.2025, як і у всі попередні судові засідання, представник відповідача не з`явився та про причини неявки суд не повідомив.

Водночас під час розгляду вказаної справи, у тому числі у встановлений судом строк, відповідач не скористався наданим статтею 165 Господарського процесуального кодексу України правом та відзив на позовну заяву не надав, як і не надав жодних доказів у справі, у тому числі і витребуваних судом у порядку ч. 2 ст. 74 ГПК України, тоді як судом вчинено передбачені процесуальними приписами дії з повідомлення відповідного учасника справи про її розгляд.

В розрізі зазначеного та можливості відповідача реалізувати свої процесуальні права судом враховано, що, зокрема, ухвалу про відкриття провадження у зазначеній справі, судом надіслано на вказану позивачем у позовній заяві адресу відповідача, що є офіційно зареєстрованим місцезнаходженням відповідача згідно даних ЄДР.

Також ухвалу про відкриття провадження у зазначеній справі та усі інші, постановлені під час розгляду справи ухвали:

- доставлено як до електронного кабінету ТОВ "Рода Ексім Трейд" в підсистемі ЄСІТС «Електоннний суд»;

- судом надіслано на електронну пошту відповідача, як офіційний засіб зв`язку згідно відомостей з ЄДР - , про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки;

- офіційно оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua.

З огляду вказаного вище суд дійшов висновку, що відповідачу надано право бути обізнаним про прийняті у даній справі рішення та можливість реалізувати право на участь у судовому процесі у передбаченому процесуальним законом порядку.

У судовому засіданні 09.09.2025 після закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами суд оголосив про перехід до судових дебатів, по завершенні яких перейшов до стадії ухвалення судового рішення та проголосив вступну і резолютивну частини рішення, яким

УСТАНОВИВ:

24.02.2023 між ТОВ «Інноваційні транспортні технології» як орендодавцем та ТОВ "Рода Ексім Трейд" як орендарем укладено договір оренди залізничного рухомого складу №2402/23 (далі - договір оренди), до якого 24.02.2023 та 24.04.2023 сторонами укладено додаткові угоди №№1, 2 відповідно (далі - додаткові угоди).

Копію означеного договору оренди разом з додатковими угодами до нього додано до позовної заяви.

Так, відповідно до пунктів 1.1., 4.1., 4.2., 4.3. та 8.1. договору оренди орендодавець зобов`язується передати, а орендар прийняти в оренду залізничний рухомий склад орендодавця - напіввагони (далі по тексту - РС), придатні до перевезень в технічному та комерційному стані.

Орендна плата нараховується за кожну добу оренди рухомого складу.

Розмір орендної плати визначається у додаткових угодах.

Орендна плата сплачується орендарем у вигляді попередньої 100% оплати за перший місяць оренди протягом 5-ти банківських днів з дати виставлення орендодавцем рахунку.

Орендна плата за подальші (наступні) місяці здійснюється орендарем на підставі виставленого орендодавцем рахунку в розмірі 100% попередньої оплати до 3-го числа поточного місяця оренди.

Відсутність оригіналу рахунку орендодавця не звільняє орендаря від орендної плати.

Цей договір набирає чинності від дати його підписання і діє до 31.12.2023, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх здійснення.

Умовами додаткових угод до договору оренди сторони погодили, що розмір орендної плати складає, відповідно: 300,00 грн (з ПДВ) та 400,00 грн (з ПДВ) за кожну одиницю рухомого складу за добу.

Відповідно до змісту позовної заяви позивач зауважив, що 22.03.2023, 23.03.2023, 25.03.2023, 26.03.2023 та 30.03.2023 сторонами підписано акти приймання-передачі вагонів в орендне користування, на підтвердження чого до позову додано копії означених актів.

Надалі ж, як зауважив позивач, 07.06.2023 та 16.06.2023 сторонами підписано акти приймання-передачі вагонів з орендного користування. Копії вказаних актів додано до позовної заяви.

Покликаючись на зазначені обставини та мотивуючи звернення до суду із позовом у цій справі, позивач зазначив, що за відповідний період користування відповідачем РС сторонами підписано акти наданих послуг:

- №11 від 31.03.2023 на суму 24 600,00 грн за оренду залізничного рухомого складу у березні 2023 року (далі - акт №11);

- №8 від 30.04.2023 на суму 90 000,00 грн за оренду залізничного рухомого складу у квітні 2023 року (далі - акт №8);

- №3 від 31.05.2023 на суму 124 000,00 грн за оренду залізничного рухомого складу у травні 2023 року (далі - акт №3);

- №10 від 30.06.2023 на суму 31 600 000,00 грн за оренду залізничного рухомого складу у червні 2023 року (далі - акт №10, а також - акти наданих послуг).

До позовної заяви долучено копії означених актів наданих послуг, а також додатки до кожного з таких актів - деталізовані розрахунки орендної плати.

Також позивачем додано до позову копії рахунків на оплату: №3 від 31.05.2023 на суму 124 000,00 грн; №10 від 30.06.2023 на суму 31 600,00 грн та №48 від 19.02.2024 на суму 155 600,00 грн.

У розрізі вказаних обставин та наданих актів і рахунків позивач зазначив, що відповідачем оплачено оренду частково та з порушенням строків, а саме:

- акт №11 оплачено повністю згідно платіжних інструкцій: №125 від 23.03.2023 на суму 20 100,00 грн; №135 від 28.03.2023 на суму 3 900,00 грн та №147 від 31.03.2023 на суму 6 000,00 грн;

- акт №8 оплачено повністю згідно платіжної інструкції №149 від 31.03.2023 на суму 90 000,00 грн;

- акт №3 оплачено частково на суму 50 000,00 грн згідно платіжної інструкції №3 від 19.02.2024, тоді як решта вартості оренди за цим актом у сумі 74 000,00 грн, а також акт №10 на суму 31 600,00 грн відповідачем не оплачено повністю, внаслідок чого сформувалась заборгованість у загальній сумі 105 600,00 грн.

На підтвердження вказаних доводів стосовно проведення відповідачем часткових оплат позивач надав копії означених вище платіжних інструкцій.

У зв`язку з такими обставинами позивач звернувся до суду і з цим позовом та, зокрема, вимогою про стягнення з відповідача 105 600,00 основного боргу.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідачка не надала суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд у відповідності до ст. 165 ГПК України, здійснював розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, заслухавши заключне слово представника позивача, суд дійшов таких висновків.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Приписами ч. 1 ст. 759 та ч.ч. 1, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

За найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно статей 530, 629 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Договір є обов`язковим для виконання.

З огляду наведеного суд дійшов висновку, що підписання сторонами договору оренди без будь-яких зауважень чи заперечень щодо його змісту свідчить про погодження, зокрема, відповідача з умовами відповідно укладеного правочину та, з огляду на користування РС у березні-червні 2023 року, породжує для ТОВ "Рода Ексім Трейд" обов`язок по оплаті вартості оренди РС за вказані місяці у передбачений пунктом 4.3. договору термін - до 3-го числа поточного місяця оренди, зокрема:

- за актом №3 від 31.05.2023 на суму 124 000,00 грн - до 03.05.2023 включно;

- за актом №10 від 30.06.2023 на суму 31 600 000,00 грн - до 03.06.2023 включно.

Висновуючи вказане, зокрема щодо моменту виникнення у відповідача обов`язку із внесення орендного платежу за відповідний місяць користування, судом враховано, що укладеним між сторонами спору договором, зокрема п. 4.3. встановлено термін, а не строк, оскільки сторони погодили виконання орендарем грошового зобов`язання саме у певний день, вказуючи на момент у часі, який має неминуче настати.

Водночас згідно ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Так, суд звертає увагу, що строк і термін не є тотожними, тоді як наведена ч. 5 ст. 254 ЦК України не встановлює правила закінчення терміну у наступний за вихідним робочий день у разі, оскільки вказана норма врегульовує відповідне правило тільки для строків.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до приписів статті 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події.

У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Однак станом на момент ухвалення рішення у зазначеній справі, окрім наданих позивачем платіжних інструкцій, зокрема за №3 від 19.02.2024 на суму 50 000,00 грн, які позивачем зараховано в рахунок часткового погашення боргу за актом №3, суду не надано жодних інших, належних доказів на підтвердження обставин сплати на рахунок позивача решти вартості оренди за актом №3 у сумі 74 000,00 грн, а також за актом №10 на суму 31 600,00 грн, що загалом склало 105 600,00 грн боргу.

Водночас відповідачем не спростовано зазначених обставин, як і не надано доказів на підтвердження обставин сплати позивачу 105 600,00 грн за договором оренди залізничного рухомого складу №2402/23 від 24.02.2023, як наслідок суд висновує, що обставини несплати відповідачем позивачу відповідної суми коштів є встановленими у розумінні ч. 2 ст. 74 ГПК України.

За таких обставин, оскільки станом на день прийняття рішення відповідач взяті на себе за договором грошові зобов`язання не виконав, вартість орендної плати за користування РС у травні, червні 2023 року згідно актів №№3, 10 у повному обсязі не оплатив, враховуючи арифметичну відповідність суми боргу обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам, суд висновує про задовлення вимоги позивача про стягнення з відповідача 105 600,00 основного боргу, як обгрунтованої та доведеної належними, допустимими доказами і не спростованої у встановленому порядку відповідачем.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором оренди та простроченням оплати позивач просить суд стягнути з ТОВ "Рода Ексім Трейд", з урахуванням заяви про виправлення описки у позові:

1) 79 354,86 грн пені та 7 063,73 грн 3% річних, нарахованих:

з 04.05.2023 по 18.02.2024 на 124 000,00 грн боргу за актом №3 від 31.05.2023;

з 19.02.2024 по 20.03.2025 на 74 000,00 грн боргу за актом №3 від 31.05.2023;

з 06.06.2023 по 20.03.2025 на 31 600,00 грн боргу за актом №10 від 30.06.2023;

2) 22 131,20 грн інфляційних втрат, нарахованих:

з 04.05.2023 по 18.02.2024 (враховано сукупний індекс інфляції за травень-грудень 2023 року та січень-лютий 2024 року) на 124 000,00 грн боргу за актом №3 від 31.05.2023;

з 19.02.2024 по 20.03.2025 (враховано сукупний індекс інфляції за червень-грудень 2024 року та січень-лютий 2025 року) на 74 000,00 грн боргу за актом №3 від 31.05.2023 та 3 100,00 грн інфляційних втрат за цим актом за попередній період;

з 06.06.2023 по 28.02.2025 (враховано сукупний індекс інфляції за березень-грудень 2024 року та січень-лютий 2025 року) на 31 600,00 грн боргу за актом №10 від 30.06.2023.

Приписами ст. ст. 612, 625 ЦК України унормовано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписами статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.2. договору оренди передбачено, що в разі порушення орендарем строків перерахування орендної плати, згідно пунктів 4.2., 4.3. договору, орендар зобов`язаний сплатити орендодавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення від суми простроченої орендної плати. Пеня за порушення строків оплати нараховується за весь період порушення.

З огляду на вказані вище норми права та договірні положення, враховуючи встановлені обставини порушення відповідачем строку виконання грошового зобов`язання за договором оренди:

- оскільки розмір заявлених до стягнення сум пені, обрахований судом згідно наведеного позивачем розрахунку, складає 79 415,53 грн, а суд при прийнятті рішення не може виходити за межі позовних вимог, заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача 79 354,86 грн пені є обґрунтованою та підлягає задоволенню;

- оскільки розмір заявлених до стягнення сум 3% річних, обрахований судом згідно наведеного позивачем розрахунку, є арифметично правильним, суд висновує про обгрунтованість та задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача 7 063,73 грн 3% річних;

- оскільки арифметично правильний розмір інфляційних втрат, обрахований судом за періоди в межах вказаних позивачем сукупних індексів інфляції, складає 18 009,45 грн суд висновує, що вимога позивача про стягнення з відповідача 22 131,20 грн інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню у розмірі 18 009,45 грн.

Висновуючи вказане, судом встановлено, що розрахунок сум пені та 3% річних є правильним як за періодами, так і сумами боргу, на які здійснено нарахування, тоді як при перевірці розрахунку інфляційних втрат судом враховано саме визначені позивачем місяці, за які обраховано сукупний індекс інфляції, що є визначальною складовою при розрахунку таких сум.

Крім того позивач просить зазначити у резолютивній частині рішення суду у справі за цим позовом про нарахування органом (особою), що здійснюватиме його примусове виконання, пені та 3% річних, починаючи з 21.03.2025 і до моменту повного виконання цього рішення із застосуванням формул наведених у прохальній частині позовної заяви.

Згідно частини 10 статті 238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Так, частині десятій статті 238 ГПК України кореспондують норми частин одинадцятої, дванадцятої статті 26 Закону "Про виконавче провадження", якими конкретизується порядок виконавчих дій виконавця щодо нарахування пені, відсотків до моменту виконання рішення суду за механізмом (формулою) визначеним у цьому рішенні суду.

Зокрема, визначено, що якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі; до закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку.

Системний аналіз наведених норм свідчить, що вони закріплюють механізм, який позбавляє кредитора необхідності звернення до суду з позовом щодо нарахування та стягнення, зокрема, відсотків за наступні періоди невиконання зобов`язання після того, як був розглянутий по суті і задоволений його позов про стягнення боргу, відсотків за невиконання того самого зобов`язання між тими ж сторонами.

Тобто можливість нарахування відсотків та/або пені до моменту виконання рішення суду нерозривно пов`язана із безпосереднім їх застосуванням у рішенні суду (розглядом та задоволенням таких вимог у рішенні суду).

Передбачені частиною другою статті 625 ЦК України 3 % річних (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) охоплюються положеннями частини десятої статті 238 ГПК України.

Подібні за змістом висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі №910/14524/22.

За таких обставин, враховуючи обґрунтованість та задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача сум пені та 3% річних, суд висновує та ухвалює органу (особі), який здійснюватиме примусове виконання цього рішення, в порядку ч. 10 ст. 238 ГПК України нараховувати, відповідно:

1) пеню на фактичну (не сплачену) суму основного боргу, починаючи з 21.03.2025 до моменту повної оплати основного боргу за такою формулою: Пеня = С x 2УСД x Д : 100, де С - сума заборгованості за період, 2 УСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення, Д - кількість днів прострочення, та стягнути вказану суму пені з відповідача на користь позивача у порядку, передбаченому частинами 11, 12 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження»;

2) 3% річних на фактичну (не сплачену) суму основного боргу, починаючи з 21.03.2025 до моменту повної оплати основного боргу за такою формулою: сума процентів річних = Сx3xД :365:100, де: С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення, та стягнути вказану суму нарахованих процентів з відповідача на користь позивача у порядку, передбаченому частинами 11, 12 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Витрати позивача по сплаті судового збору, у відповідності до статті 129 ГПК України, покладаються судом на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рода Ексім Трейд" (08114, Київська обл., Бучанський р-н, село Стоянка, вул. Дачна, будинок 30, ідентифікаційний код 43933486) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційні транспортні технології" (01042, м. Київ, бульвар Марії Приймаченко, буд. 1/27, оф. 306, ідентифікаційний код 42177899):

- 105 600 (сто п`ять тисяч шістсот) грн 00 коп. основного боргу;

- 79 354 (сімдесят дев`ять тисяч триста п`ятдесят чотири) грн 86 коп. пені;

- 7 063 (сім тисяч шістдесят три) грн 73 коп. 3% річних;

- 18 009 (вісімнадцять тисяч дев`ять) грн 45 коп. інфляційних втрат;

- 3 150 (три тисячі сто п`ятдесят) грн 42 коп. судового збору.

4. Органу (особі), який здійснюватиме примусове виконання цього рішення Господарського суду Київської області від 09.09.2025 у справі №911/1035/25, в порядку частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України нараховувати пеню на фактичну (не сплачену) суму основного боргу, починаючи з 21.03.2025 до моменту повної оплати основного боргу за такою формулою: Пеня = С x 2УСД x Д : 100, де

С - сума заборгованості за період,

2 УСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення,

Д - кількість днів прострочення, та стягнути вказану суму нарахованої пені з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рода Ексім Трейд" (08114, Київська обл., Бучанський р-н, село Стоянка, вул. Дачна, будинок 30, ідентифікаційний код 43933486) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційні транспортні технології" (01042, м. Київ, бульвар Марії Приймаченко, буд. 1/27, оф. 306, ідентифікаційний код 42177899) у порядку, передбаченому частинами 11, 12 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження».

5. Органу (особі), який здійснюватиме примусове виконання цього рішення Господарського суду Київської області від 09.09.2025 у справі №911/1035/25, в порядку частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України нараховувати 3% річних на фактичну (не сплачену) суму основного боргу, починаючи з 21.03.2025 до моменту повної оплати основного боргу за такою формулою: сума процентів річних = Сx3xД :365:100, де:

С - сума заборгованості,

Д - кількість днів прострочення, та стягнути вказану суму нарахованих процентів з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рода Ексім Трейд" (08114, Київська обл., Бучанський р-н, село Стоянка, вул. Дачна, будинок 30, ідентифікаційний код 43933486) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційні транспортні технології" (01042, м. Київ, бульвар Марії Приймаченко, буд. 1/27, оф. 306, ідентифікаційний код 42177899) у порядку, передбаченому частинами 11, 12 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження».

5. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

6. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене у апеляційному порядку - до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 19.09.2025.

Суддя В.А. Ярема