ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про направлення справи за підсудністю

18.09.2025 Справа № 917/1709/25

Суддя Мацко О.С., розглянувши матеріали

за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дер Бау», 36021, м. Полтава, вул. Сагайдачного Гетьмана, буд. 8, ,

про cтягнення 1 185 970,05 грн

ВСТАНОВИВ:

02.09.2025 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дер Бау» про cтягнення 1 185 970,05 грн пені за порушення умов державного контракту (договору) на будівництво фортифікаційних споруд № 73-ДСК від 27.03.2025 р. Ухвалою від 08.09.2025р. відкрито провадження у справі, визнано справу малозначною, вирішено розглядати справу в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті спору.

15.09.2025р. від відповідача надійшла заява з заперченнями проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні. У цій заяві, окрім іншого, відповідач заявляє про свої заперечення проти доводів позовної заяви, намір подавати зустрічний позов, клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи і т.д.

Суд, в процесі підготовки справи до розгляду, дійшов до висновку про те, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, з наступних підстав:

Як зазначено вище, предметом позову в даній справі є стягнення грошових коштів - штрафних санкцій, нарахованих внаслідок неналежного (за твердженням позивача) виконання умов укладеного між сторонами контракту (договору) на будівництво фортифікаційних споруд № 73-ДСК від 27.03.2025 р.

Так, 27.03.2025 року між Військовою частиною НОМЕР_1 та ТОВ «Дер Бау» укладено державний контракт (договір) на будівництво фортифікаційних споруд, згідно з предметом якого визначено, що у порядку, строки та на умовах, визначених даним Договором, Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується відповідно до проєктної документації, з дотриманням будівельних норм/правил та умов Договору, виконати роботи в повному обсязі на об`єкті: «Нове будівництво комплексу споруд оборонного призначення ОП 2503О у Харківській області» код ДК 021:20-5 Інженерні та будівельні роботи (за бюджетною програмою КПКВ 2105010, КЕКВ 3122.010, код платежу 4D), а Замовник зобов`язується прийняти виконані на умовах Договору роботи та оплатити їх вартість.

Спір у даній справі виник через порушення (за твердженням позивача) строків виконання підрядних робіт.

аме через ненлежне, на думку СЗгідно з ч. 1 ст. 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Статтею 30 ГПК України встановлена виключна підсудність справ.

Виключна підсудність - це правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом. Виключна підсудність означає, що деякі категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. У цих категоріях справ не допускається також договірна підсудність.

За частиною 3 статті 30 ГПК України, спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Перелік позовів, для яких визначена виключна підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключна підсудність установлена, зокрема, для позовів щодо спорів, які виникають з приводу нерухомого майна.

За частиною 1 статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Правові висновки щодо застосування положень цивільного та господарського процесуального законодавства України про виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, викладено також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 (провадження № 12-73гс20).

З аналізу логічної послідовності змін до формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю випливає її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Подібні правові висновки щодо застосування правила виключної підсудності спорів з приводу нерухомого майна викладено у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 березня 2024 року у справі № 523/14831/21.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 дійшла висновку про те, що за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном (п.7.23.).

Словосполучення «з приводу нерухомого майна» в частині 3 статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин (п. 7.25. постанови від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 Великої Палати Верховного Суду).

Позиція Великої Палати Верховного Суду ґрунтується, зокрема, на висновку про те, що, враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових (зокрема, у цій справі спір стосувався стягнення орендної плати).

Таким чином, на спори, предметом яких є стягнення заборгованості, що виникла внаслідок неналежного невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо виконання будівельних робіт, зокрема, з реконструкції нерухомого майна, поширюються норми частини 3 статті 30 ГПК України.

Враховуючи, що з матеріалів справи вбачається, що нерухоме майно - будівельний майданчик, на якому здійснювались роботи з будівництва, знаходиться в Харківській області, суд дійшов висновку, що за правилами виключної підсудності вирішення даного спору відноситься до територіальної підсудності Господарського суду Харківської області.

Відповідно до пункту 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, зокрема, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з ч. 3 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись ч. 1, 2 ст. 27, п. 1 ч. 1 ст. 31, ст. 234 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Передати справу за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду Харківської області .

2. Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала підписана 18.09.2025 р.

Ухвала набирає законної сили 18.09.2025 р. та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання (ст.ст.235, 255-256 ГПК України). Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Суддя О.С. Мацко