РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.09.2025Справа № 910/6234/25

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого - судді Лиськова М.О.,

при секретарі судового засідання Жалобі С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом FABCO ApS

Havnevej 1, DK-4000 Roskilde, Denmark

до Товариства з обмеженою відповідальністю ЮКРЕНІАН АГРО ГРУП

вул. Світлицького, 35, н/п 90/7, м. Київ, 04123

про стягнення 4 052 671,13 грн.

За участі представників учасників справи згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

FABCO ApS (далі-позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю ЮКРЕНІАН АГРО ГРУП (далі відповідач) про стягнення 4 052 671,13 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2025 відкрито провадження у справі №910/6234/25, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11.06.2025.

29.05.2025 представник позивача до суду подано письмові пояснення по справі.

Протокольною ухвалою суду від 25.06.2025 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.07.2025.

Протокольною ухвалою суду від 23.07.2025 розгляд справи по суті відкладено на 03.09.2025.

03.09.2025 в судове засідання з`явився представник позивача. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причин не явки суд не повідомив.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Судом також враховано, що в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті шостої даної Конвенції (§ 66, § 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 03.09.2025 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

08.01.2025 між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір № 08/01-07 купівлі-продажу (надалі - Договір № 08/01-07) 250 метричних тонн цукру ICUMSA-45, за яким Позивач є Покупцем, а Відповідач є Продавцем. Базис поставки за Договором № 08/01-07 - CIF порт Сьєрра-Леоне.

Відповідно до п. 5.1. Договору № 08/01-07, Покупець оплачує Товар згідно з рахунком-фактурою, наданим Продавцем, наступним чином: TT, MT103 - 40% передоплата та 60% під час навантаження.

В рамках Договору № 08/01-07, 08.01.2025 Продавцем був виставлений Рахунок № 08/01-07 на суму 129 250,00 доларів США.

08.01.2025 Позивачем було сплачено 59 700,00 доларів США на користь Відповідача на підставі виставлених Рахунків № 06/01-05 та № 08/01-07, що підтверджується Доказом сплати Рахунків № 06/01-05 та № 08/01-07.

Таким чином, Позивач належним чином виконав зобов`язання за Договором № 08/01-07, здійснивши оплату 40% передоплати за Рахунком № 08/01-07 відповідно до вимог, встановлених Договором № 08/01-07.

Однак, Відповідач не забезпечив Позивача належним комплексом послуг стосовно поставки товару, взятим на себе за Договором № 08/01-07, а саме не здійснив фактичну поставку товарів, незважаючи на отримання Відповідачем оплати за зазначені послуги. Відповідно до цього, Позивач, виконавши зобов`язання за Договором № 08/01-07 належним чином, зазнав збитків на суму 51 700,00 доларів США.

Відповідно до п. 7.2. Договору № 08/01-07, за несвоєчасну поставку Товару (відповідно до узгоджених інструкцій відвантаження між Продавцем і Покупцем) Продавець сплачує Покупцеві штраф у розмірі 0,1% від вартості своєчасної поставки Товару за кожен день прострочення, але не більше 1% від несвоєчасної доставки товару.

Претензією № 202503040 від 11.04.2025 було встановлено семиденний строк на виконання обов`язку поставки за Договором № 08/01-07, а отже відлік дати прострочення зобов`язання починається від дати сплину семиденного строку, а саме з направлення Претензії, а саме від 18.04.2025.

Штраф за Договором № 08/01-07 становить 517,00 доларів США.

Відповідно до п. 7.1. Договору № 08/01-07, у разі невиконання/неналежного виконання цього Договору винна Сторона, а також у разі такого невиконання чи неналежного виконання несе відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим Договором.

Таким чином, Відповідач порушив зобов`язання, що виражається у неналежному виконанні Договору № 08/01-07, а отже несе відповідальність згідно з чинним законодавством України та Договором № 08/01-07.

Стосовно неналежного виконання зобов`язань за Договором № 22/01-03 від 22.01.2025.

22.01.2025 між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір № 22/01-03 купівлі-продажу (надалі Договір № 22/01-03) 125 метричних тонн пшеничного борошна, за яким Позивач є Покупцем, а Відповідач є Продавцем. Базис поставки за Договором № 22/01-03 - CIF порт Сьєрра-Леоне.

Відповідно до п. 5.1. Договору № 22/01-03, Покупець оплачує Товар згідно з рахунком-фактурою, наданим Продавцем, наступним чином: TT, MT103 - 50% передоплата та 50% під час погрузки.

В рамках Договору № 22/01-03, 22.01.2025 Продавцем був виставлений Рахунок № 22/01-03 на суму 38 750,00 доларів США.

27.01.2025 Позивачем було сплачено 19 375,00 доларів США на користь Відповідача на підставі виставленого Рахунку № 22/01-03, що підтверджується Доказом оплати Рахунку № 22/01-03 (Додаток № 6). Таким чином, Позивач належним чином виконав зобов`язання за Договором № 22/01-03, здійснивши оплату 50% передоплати за Рахунком № 22/01-03 відповідно до вимог, встановлених Договором № 22/01-03.

Однак, Відповідач не забезпечив Позивача належним комплексом послуг стосовно поставки товару, взятим на себе за Договором № 22/01-03, а саме не здійснив фактичну поставку товарів, незважаючи на отримання Відповідачем оплати за зазначені послуги.

Відповідно до цього, Позивач, виконавши зобов`язання за Договором № 22/01-03 належним чином, зазнав збитків на суму 19 375,00 доларів США.

Відповідно до п. 7.2. Договору № 22/01-03, за несвоєчасну поставку Товару (відповідно до узгоджених інструкцій відвантаження між Продавцем і Покупцем) Продавець сплачує Покупцеві штраф у розмірі 0,1% від вартості своєчасної поставки Товару за кожен день прострочення, але не більше 1% від несвоєчасної доставки товару.

Претензією № 202503040 від 11.04.2025 було встановлено семиденний строк на виконання обов`язку поставки за Договором № № 22/01-03, а отже відлік дати прострочення зобов`язання починається від дати сплину семиденного строку, а саме з направлення Претензії, а саме від 18.04.2025.

Штраф за Договором № 22/01-03 становить 193,75 доларів США.

Відповідно до п. 7.1. Договору № 22/01-03, у разі невиконання/неналежного виконання цього Договору винна Сторона, а також у разі такого невиконання чи неналежного виконання несе відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим Договором.

Таким чином, Відповідач порушив зобов`язання, що виражається у неналежному виконанні Договору № 22/01-03, а отже несе відповідальність згідно з чинним законодавством України та Договором № 22/01-03.

Стосовно неналежного виконання зобов`язань за Договором № 27/01-03 від 27.01.2025.

27.01.2025 між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір № 27/01-03 купівлі продажу (надалі Договір № 27/01-03) 125 метричних тонн цукру ICUMSA-45, за яким Позивач є Покупцем, а Відповідач є Продавцем.

Базис поставки за Договором № 27/01-03 - CIF порт Сьєрра-Леоне. Відповідно до п. 5.1. Договору № 27/01-03, Покупець оплачує Товар згідно з рахунком-фактурою, наданим Продавцем, наступним чином: TT, MT103 - 30% передоплата та 70% під час погрузки.

В рамках Договору № 27/01-03, 27.01.2025 Продавцем був виставлений Рахунок № 27/01-03 на суму 62 500,00 доларів США.

27.01.2025 Позивачем було сплачено 18 750,00 доларів США на користь Відповідача на підставі виставленого Рахунку № 27/01-03, що підтверджується Доказом оплати Рахунку № 27/01-03.

Таким чином, Позивач належним чином виконав зобов`язання за Договором № 27/01-03, здійснивши оплату 30% передоплати за Рахунком № 27/01-03 відповідно до вимог, встановлених Договором № 27/01-03.

Однак, Відповідач не забезпечив Позивача належним комплексом послуг стосовно поставки товару, взятим на себе за Договором № 27/01-03, а саме не здійснив фактичну поставку товарів, незважаючи на отримання Відповідачем оплати за зазначені послуги.

Відповідно до цього, Позивач, виконавши зобов`язання за Договором № 27/01-03 належним чином, зазнав збитків на суму 18 750,00 доларів США.

Відповідно до п. 7.2. Договору № 27/01-03, за несвоєчасну поставку Товару (відповідно до узгоджених інструкцій відвантаження між Продавцем і Покупцем) Продавець сплачує Покупцеві штраф у розмірі 0,1% від вартості своєчасної поставки Товару за кожен день прострочення, але не більше 1% від несвоєчасної доставки товару.

Претензією № 202503040 від 11.04.2025 було встановлено семиденний строк на виконання обов`язку поставки за Договором № 27/01-03, а отже відлік дати прострочення зобов`язання починається від дати сплину семиденного строку, а саме з направлення Претензії, а саме від 18.04.2025.

Штраф за Договором № 27/01-03 становить 187,50 доларів США.

Відповідно до п. 7.1. Договору № 27/01-03, у разі невиконання/неналежного виконання цього Договору винна Сторона, а також у разі такого невиконання чи неналежного виконання несе відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим Договором.

Таким чином, Відповідач порушив зобов`язання, що виражається у неналежному виконанні Договору № 27/01-03, а отже несе відповідальність згідно з чинним законодавством України та Договором № 27/01-03.

Стосовно неналежного виконання зобов`язань з надання послуг стосовно поставки товару, оплата яких передбачалась Рахунком № 06/01-05 від 06.01.2025.

06.01.2025 Продавцем був виставлений Рахунок № 06/01-05 на суму 8 000,00 доларів США.

08.01.2025 Позивачем було сплачено 59 700,00 доларів США на користь Відповідача на підставі виставлених Рахунків № 06/01-05 та № 08/01-07, що підтверджується Доказом оплати Рахунків № 06/01-05 та № 08/01-07.

Таким чином, Позивач належним чином здійснив оплату 100% передоплати за Рахунком № 06/01-05.

Як вказує позивач, рахунок № 06/01-05 повністю відповідає вимогам, встановленим в ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а тому може вважатися доказом укладення договору між сторонами у спрощений спосіб. Однак, Відповідач не забезпечив Позивача належним комплексом послуг стосовно поставки товару, оплата яких передбачалась Рахунком № 06/01-05, а саме не здійснив фактичну поставку товарів, незважаючи на отримання Відповідачем оплати за зазначені послуги. Відповідно до цього, Позивач, зазнав збитків на суму 8 000,00 доларів США. Таким чином, Відповідач порушив зобов`язання, що виражається у неналежному виконанні зобов`язань, встановлених Рахунком № 06/01-05.

Відповідно до п. 9.1. Договору № 08/01-07, Договору № 22/01-03 та Договору № 27/01-03 усі суперечки та розбіжності, які можуть виникнути з цього Договору або у зв`язку з ним, Сторони вирішують шляхом переговорів.

Відповідно до п. 9.2. Договору № 08/01-07, Договору № 22/01-03 та Договору № 27/01-03 цей договір тлумачиться та регулюється відповідно до матеріального законодавства України. Сторони докладуть усіх розумних зусиль для вирішення будь-яких суперечок, що виникають за цією угодою, шляхом прямих переговорів між ними.

На виконання вказаного положення Договорів, 11.04.2025 представником Позивача було направлено Відповідачу Претензію № 202503040 на електронну пошту .

Отже, загальна сума позовних вимог становить 97 723,25 доларів США, що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим Національним банком України станом на 16.05.2025, складає 4 052 671,13 гривень.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 2 ст. 180 Господарського кодексу України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання параграфа 1 глави 30 ГК України, глави 54 ЦК України (поставка, купівля-продаж).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Згідно з ч. 3 ст. 612 ЦК України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання зобов`язання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

11.04.2025 представником Позивача було направлено Відповідачу Претензію №202503040 на електронну пошту із вимогою повернення суми попередньої оплати за непоставлений товар. Однак, з тверджень позивача вбачається, що зазначена претензія залишена відповідачем без відповіді.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарського кодексу України).

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Таким чином застосування до боржника, який порушив господарське зобов`язання, штрафних санкцій у вигляді пені або штрафу, передбачених частиною четвертою статті 231 ГК України, можливо, оскільки суб`єкти господарських відносин при укладанні договору наділені законодавцем правом забезпечення виконання господарських зобов`язань встановленням договірної санкції за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань і пеня застосовується за порушення будь-яких господарських зобов`язань, а не тільки невиконання грошового зобов`язання.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 19.09.2019 у справі № 904/5770/18 та у постанові від 31.03.2021 у справі №916/3848/19.

Відповідно до п. 7.2. Договору № 08/01-07, за несвоєчасну поставку Товару (відповідно до узгоджених інструкцій відвантаження між Продавцем і Покупцем) Продавець сплачує Покупцеві штраф у розмірі 0,1% від вартості своєчасної поставки Товару за кожен день прострочення, але не більше 1% від несвоєчасної доставки товару.

Відповідно до п. 7.2. Договору № 22/01-03, за несвоєчасну поставку Товару (відповідно до узгоджених інструкцій відвантаження між Продавцем і Покупцем) Продавець сплачує Покупцеві штраф у розмірі 0,1% від вартості своєчасної поставки Товару за кожен день прострочення, але не більше 1% від несвоєчасної доставки товару.

Відповідно до п. 7.2. Договору № 27/01-03, за несвоєчасну поставку Товару (відповідно до узгоджених інструкцій відвантаження між Продавцем і Покупцем) Продавець сплачує Покупцеві штраф у розмірі 0,1% від вартості своєчасної поставки Товару за кожен день прострочення, але не більше 1% від несвоєчасної доставки товару.

Судом перевірено наведений у позовній заяві розрахунок штрафу і визнано його арифметично вірним.

Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, у розумінні ст.ст. 73,74 ГПК України, на підтвердження того, що відповідачем були здійснені своєчасні поставки Товарів за Контрактом, як і не містять доказів наявності підстав для звільнення відповідача від відповідальності за прострочення постачання Товарів.

За таких обставин, суд вважає правомірним звернення позивача з вимогою до відповідача саме про стягнення штрафу, передбаченої умовами п. 7.2 Договорів № 08/01-07, № 22/01-03, № 27/01-03.

За твердженням позивача, котре не спростоване відповідачем, станом на день подання позову зобов`язання з повернення попередньої оплати у сумі 97 723,25 доларів США відповідачем не виконано.

Доказів повного поставки товару або повернення частини попередньої оплати матеріали справи не містять. Вказане відповідачем не заперечується.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сума заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю ЮКРЕНІАН АГРО ГРУП перед FABCO ApS у розмірі 97723,25 доларів США документально підтверджена та належним чином доведена, а позовні вимоги в цій частині є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, відповідач суду не надав, жодного заперечення проти позову не навів.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог FABCO ApS в повному обсязі.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про задоволення позовних вимог, судовий збір у розмірі 60 790,07 грн., покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮКРЕНІАН АГРО ГРУП» (04123, Україна, місто Київ, вулиця Світлицького, будинок, 35, інше, нежиле приміщення 90/7; ) на користь компанії FABCO ApS (Havnevej 1, DK-4000 Roskilde, Denmark) заборгованість у розмірі 97 723,25 доларів США, (що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим Національним банком України станом на 16.05.2025, складає 4 052 671,13 гривень) та судовий збір у розмірі 60 790,07 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 24.09.2025

Суддя М.О. Лиськов