ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"17" вересня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3444/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.
при секретарі судового засідання Меленчук Т.М.
розглянувши заяву представника Акціонерного товариства ДТЕК Одеські електромережі про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат від 20.02.2025р. вх. №ГСОО 2-228/25 по справі №916/3444/24
Про стягнення 888804,97 грн.
Від позивача: не з`явився
Від відповідача: Гудз С.С., самопредставництво
Від Акціонерного товариства ДТЕК Одеські електромережі: не з`явився
Від Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго: не з`явився
Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Комунального некомерційного підприємства Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф про стягнення заборгованості по активній електроенергії у розмірі 888804,97 грн.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 19.02.2025р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія задоволено повністю. Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія заборгованість по активній електроенергії у сумі 888804,97 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 9015,21 грн.

20.02.2025р. до Господарського суду Одеської області від представника Акціонерного товариства ДТЕК Одеські електромережі надійшла заява від вх. № ГСОО 2-228/25 про ухвалення додаткового рішення по справі №916/3444/24.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.02.2025р. заяву представника Акціонерного товариства ДТЕК Одеські електромережі від 20.02.2025р. вх. № ГСОО 2-228/25 про ухвалення додаткового рішення по справі №916/1361/24 призначено до розгляду у судовому засіданні на "05" березня 2025 р. о 13:45, із повідомленням учасників справи про судове засідання (явка учасників справи у судове засідання є не обов`язковою).

03.03.2025р. до суду представником позивача надано заяву, відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю не заперечує проти задоволення заяви та стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу.

05.03.2025р. від представника відповідача до суду було надано заперечення на заяву представника Акціонерного товариства ДТЕК Одеські електромережі та повідомлено суд про подання апеляційної скарги 05.03.2025р. на рішення господарського суду від 19.02.2025р.

05.03.2025р. судом, без оформлення окремого документа, оголошено перерву по розгляду заяви до 17.03.2025р. о 12:45.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.03.2025р. повідомлено учасників справи про судове засідання, яке відбудеться "17" березня 2025 р. о 12:45. Запропоновано учасникам справи викласти свою позицію по суті поданої заяви, з урахуванням заперечень відповідача від 05.03.2025р.

12.03.2026р. до суду надійшов запит згідно ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.03.2025р. про направлення на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду матеріалів справи №916/3444/24.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.03.2025р. провадження по розгляду заяви представника Акціонерного товариства ДТЕК Одеські електромережі про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат від 20.02.2025р. вх. № ГСОО 2-228/25 по справі №916/3444/24 зупинено.

Приймаючи до уваги повернення матеріалів справи №916/3444/24 з апеляційної інстанції до господарського суду Одеської області, ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.04.2025р. поновлено провадження по розгляду заяви представника Акціонерного товариства ДТЕК Одеські електромережі про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат від 20.02.2025р. вх. № ГСОО 2-228/25 та призначено розгляд заяви на "05" травня 2025 р. о 13:45, із повідомленням учасників справи про судове засідання.

24.04.2025р. до суду надійшов запит згідно ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.04.2025р. про направлення на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду матеріалів справи №916/3444/24.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.04.2025р. провадження по розгляду заяви представника Акціонерного товариства ДТЕК Одеські електромережі про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат від 20.02.2025р. вх. № ГСОО 2-228/25 по справі №916/3444/24 зупинено.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.08.2025р. поновлено провадження по розгляду заяви представника Акціонерного товариства ДТЕК Одеські електромережі про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат від 20.02.2025р. вх. № ГСОО 2-228/25 та призначити розгляд заяви на "15" вересня 2025 р. о 09:30, із повідомленням учасників справи про судове засідання (явка учасників справи у судове засідання є не обов`язковою).

01.09.2025р. до суду відповідачем надано заяву про розгляд справи без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія.

15.09.2025р. судом було оголошено перерву по розгляду заяви до 17.09.2025р. о 13:20.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.09.2025р. повідомлено позивача: ТОВ Миколаївська електропостачальна компанія та третю особу: Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго про судове засідання, яке відбудеться "17" вересня 2025 р. о 13:20.

Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями ч. 1-3 ст. 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.1 ст.26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За приписами ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як з`ясовано судом, 22.01.2024р. між Акціонерним товариством ДТЕК Одеські електромережі та Адвокатським об`єднанням Перший Радник було укладено Договір про надання правової допомоги №7074-ООЕ.

Матеріали справи містять витяг із наказу Адвокатського об`єднання Перший Радник №45-к від 07.12.2023р., з якого вбачається, що Албул В.С. прийнято на посаду адвоката з 08.12.2023р. за сумісництвом, на 0,1 норми робочого часу.

Відповідно до Акту надання послуг №8-ОЕМ від 17.02.2025р. вбачається, що відповідно до Договору та на замовлення клієнта виконавцем у період з 09.09.2024р. по 17.02.2025р. надано професійну правничу допомогу в рамках судової справи №916/3444/24 на суму 12000,00 грн.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява №19336/04, п. 269; рішення у справі Гімайдуліна і інші проти України від 10.12.2009р., рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 р.). Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 р. зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Слід зазначити, що кожна справа має свою специфіку, а тому, враховуючи всі аспекти даної справи, суд вважає, що для належного представлення інтересів третьої особи у цій справі заявлені витрати не відповідають критеріям реальності та розумності, враховуючи не тільки характер спірних відносин, обсяг фактично виконаних послуг та їх вартісну оцінку, а також необхідність всіх вказаних в актах виконаних робіт/наданих послуг витрат.

Необхідність дотримання співмірності, обґрунтованості та розумного розміру гонорару адвоката, який покладається на іншу сторону, підтримано позицією Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладеною в постанові від 01.08.2019 року у справі №915/237/18.

Крім того, в постанові Верховного Суду від 13.02.2020 року у справі №911/2686/18 зазначено, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Аналізуючи заявлені третьої особою послуги з надання правової допомоги, що визначені у Акті надання послуг суд вважає, що за таким актом співмірною буде сума у розмірі 4000,00грн.

Таким чином, господарський суд, оцінюючи обґрунтованість заперечень відповідача, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерії розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, вважає, що заявлена третьою особою сума є неспівмірною зі складністю даної справи, нерозумною та несправедливою, у зв`язку з чим підлягає зменшенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

По справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

При цьому стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24.01.2022 у справі №911/2737/17).

Враховуючи викладене та те, що заявлений третьої особою розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, є, на думку суду, завищеним та неспівмірним з обсягом наданих послуг адвоката, господарський суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в господарському суді, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, підлягає зменшенню та відшкодуванню в сумі 4000,00 грн., яка, на думку суду, може вважатись розумною, співмірною та справедливою.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Заяву представника Акціонерного товариства ДТЕК Одеські електромережі про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат від 20.02.2025р. вх. № ГСОО 2-228/25 по справі №916/3444/24 задовольнити частково.

2.Стягнути Комунального некомерційного підприємства Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф (65026, м. Одеса, вул. Гаванна, буд. 1; ) на користь Акціонерного товариства ДТЕК Одеські електромережі (65031 м. Одеса вул. М. Боровського, 28б; ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

3.В іншій частині заяви відмовити.

Повне додаткове рішення складено 17 вересня 2025р.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко