ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2025 р. Справа№ 910/2470/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Гончарова С.А.

Сибіги О.М.

за участю секретаря судового засідання Сабалдаш О.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 03.09.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу)

за результатами розгляду апеляційних скарг Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2025 (повний текст рішення складено 14.05.2025) та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.05.2025 (повний текст додаткового рішення складено 14.05.2025)

у справі №910/2470/25 (суддя Щербаков С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про зобов`язання внести зміни до особового рахунку.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця», у якому просило суд зобов`язати відповідача внести зміни до особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» № 2829531 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 37320,84 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» стверджує про відсутність у відповідача правових підстав для нарахування позивачу збору за зберігання вантажів при накопиченні маршрутного поїзда № 022101.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.04.2025 позовні вимоги задоволено.

Зобов`язано Акціонерне товариство «Українська залізниця» внести зміни до особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» № 2829531 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 37 320 грн. 84 коп.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» 2 422 грн 40 коп. - судового збору.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 08.05.2025 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» про розподіл судових витрат задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» 6 887 грн. 54 коп. - витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині клопотання відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням та додатковим рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство «Українська залізниця» звернулося 03.06.2025 (згідно поштового трекера на конверті) до Північного апеляційного господарського суду із апеляційними скаргами, у яких просив суд:

- скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2025 у справі №910/2470/25 та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог;

- скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.05.2025 у справі №910/2470/25 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» про розподіл судових витрат та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2025 апеляційні скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2025 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.05.2025 у справі №910/2470/25 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2025 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.05.2025 у справі №910/2470/25 залишено без змін.

14.07.2025 до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» надійшла заява про ухвалення додаткової постанови у справі №910/2470/25 та долучення доказів понесення витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 5 500,00 грн.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) заяву про ухвалення додаткової постанови у справі №910/2470/25 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Тищенко О.В. судді: Гончаров С.А., Сибіга О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2025 призначено до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) на 03.09.2025. Роз`яснено Акціонерному товариству «Українська залізниця» право подати до суду апеляційної інстанції заперечення (пояснення, міркування) на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) в письмовій формі протягом п`яти днів з дня вручення копії даної ухвали.

22.07.2025 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» надійшла заява про здійснення розгляду клопотання про прийняття додаткової постанови без участі позивача.

28.08.2025 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Українська залізниця» надійшла заяви, про забезпечення участі представника у судовому засіданні у справі №910/2470/25 щодо розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» про прийняття додаткової постанови, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2025 заяву Акціонерного товариства «Українська залізниця» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено.

Від Акціонерного товариства «Українська залізниця» заперечень на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) в письмовій формі не надійшло.

У судовому засіданні 03.09.2025 в режимі відеоконференції брав участь представник відповідача, який заявив про неспівмірність витрат позивача на правничу допомогу та заперечив щодо задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, при цьому судом враховано заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткової постанови без участі позивача.

Враховуючи, що неявка учасників справи у судове засідання не перешкоджає розгляду заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за можливе розглянути заяву у даному судовому засіданні з винесенням додаткової постанови.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткової постанови, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями ст. 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Відповідно до ст. 123 ГПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Позивачем при поданні відзиву на апеляційну скаргу АТ «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2025 у справі №910/2470/25 зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які планує понести позивач у зв`язку з розглядом справи у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції складає 6 000 грн.

Частина 8 статті 129 ГПК України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу заявник до заяви надав копії актів виконаних робіт (наданих послуг) №17-01/561 від 16.06.2025 та №17-01/578 від 10.07.2025, копії рахунків на оплату юридичних послуг №17-01/561 від 16.06.2025 та №17-01/578 від 10.07.2025, копії платіжних інструкцій №9496 від 16.06.2025 та №9589 від 10.07.2025, докази направлення вказаної заяви відповідачу.

Колегія суддів зазначає, що копії договору про надання правової допомоги №17-01 від 04.01.2021 та додаткової угоди №1 від 07.07.2021 додані до позовної заяви.

Позивачем подано докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу у встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України строк.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно з яким договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами ст. 1 вказаного Закону представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

З матеріалів справи вбачається, що 04.01.2021 між ТОВ «Грейнсвард» (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Право, бізнес і фінанси» (Об`єднання) укладено договір про надання правничої допомоги №17-01.

07.07.2021 між ТОВ «Грейнсвард» (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Право, бізнес і фінанси» (Об`єднання) укладено додаткову угоду №1 до договору про надання правничої допомоги №17-01 від 04.01.2021 (далі договір), якою викладено договір №17-01 від 04.01.2021 у новій редакції, відповідно до якої клієнт доручає, а АО «Право, бізнес і фінанси» бере на себе зобов`язання всіма законними методами та способами надавати клієнту правову допомогу у всіх справах, які пов`язані або можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів клієнта в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Пунктами 4.3, 4.4 договору визначено, що вартість послуг, наданих адвокатом складає 1 000 грн за одну годину роботи.

Вартість представництва інтересів клієнта у суді за одне судове засідання складає 1000 грн у суді, який територіально розташований у межах міста Черкаси; 1500 грн у суді, який територіально розташований у межах Черкаської області; 2000 грн у суді, який територіально розташований у межах міста Києва; 1500 грн та компенсація вартості витрат на прибуття у суді, який не передбачений цим пунктом.

Актом від 16.06.2025 № 17-01/561 виконаних робіт (наданих послуг) визначено, що АО «Право, бізнес і фінанси» було надано, а Клієнтом прийнято (отримано) юридичні послуги (правову допомогу) у формі: Складання відзиву на апеляційну скаргу АТ «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2025 у справі №910/2470/25 та відзиву на апеляційну скаргу АТ «Українська залізниця» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.05.2025 у справі №910/2470/25; вказано витрачений час (всього 3,5 години) та загальну вартість послуг - 3500 грн.

Крім того, актом від 10.07.2025 № 17-01/578 виконаних робіт (наданих послуг) визначено, що АО «Право, бізнес і фінанси» було надано, а Клієнтом прийнято (отримано) юридичні послуги (правову допомогу) у формі: представництва інтересів клієнта у Північному апеляційному суді у ході розгляду справи №910/2470/25, вказано вартість послуг - 2000 грн.

З матеріалів справи вбачається, що АО «Право, бізнес і фінанси» виставлено наступні рахунки на оплату:

- №17-01/561 від 16.06.2025 за юридичні послуги згідно акта виконаних робіт (наданих послуг) №17-01/561 на суму 3500 грн,

- №17-01/578 від 10.07.2025 за юридичні послуги згідно акта виконаних робіт (наданих послуг) №17-01/578 на суму 2000 грн.

За надання юридичних послуг ТОВ «Грейнсвард» сплатило АО «Право, бізнес і фінанси» 5500 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №9496 від 16.06.2025 про оплату 3500 грн за юридичні послуги по договору №17-01 від 04.01.2021, по рахунку від №17-01/561 від 16.06.2025; №9589 від 10.07.2025 про оплату 2000 грн за юридичних послуг по договору №17-01 від 04.01.2021, по рахунку №17-01/578 від 10.07.2025.

Положення ст. 60 Господарського процесуального кодексу України передбачають, що повноваження адвоката як представника підтверджуються як довіреністю, так і ордером.

Представництво інтересів ТОВ «Грейнсвард» у справі №910/2470/25 здійснював адвокат Накоп`юк Я.В., який діяв на підставі ордеру на надання правової допомоги серії СА №1067099 від 17.10.2023, виданого Адвокатським об`єднанням «Право, бізнес і фінанси».

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Одним із принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями статті 129 ГПК України, є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Виходячи із системного аналізу положень частини 8 статті 129, частини 3 статті 126 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Також, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 20.07.2021 у справі № 922/2604/20).

Враховуючи наведене, позивачем, згідно з вимогами статті 74 ГПК України, було доведено надання йому вказаних послуг у суді апеляційної інстанцій на суму 5 500 грн.

Частиною 4 статті 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).

У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5-7,9 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання заяви про зменшення розміру витрат позивача на правничу допомогу в письмовій формі не скористався, натомість в судовому засіданні представник відповідача зазначив про неспівмірність заявлених витрат позивача та просив відмовити в задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення.

Колегія суддів зазначає про те, що матеріалами справи підтверджується як складання адвокатом відзиву на апеляційні скарги АТ «Українська залізниця», так і участь його в судовому засіданні 09.07.2025, у той час як відповідачем не надано жодних доказів та не наведено обґрунтованих аргументів на підтвердження неспівмірності заявлених витрат позивача на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, а відтак доводи відповідача про неспівмірність заявленої позивачем до стягнення суми адвокатських витрат, є необґрунтованими.

При цьому, відповідач у судовому засіданні просив взагалі відмовити у стягненні вартості таких послуг, що не відповідає принципу господарського судочинства, передбаченому у п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України, а саме відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Надані позивачем документи в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування за рахунок відповідача витрат на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат та є співмірним з ціною позову.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає необґрунтованими заперечення відповідача, висловлені останнім у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 4 ст. 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких відповідно до ч. 3 ст. 123 ГПК України належать витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи наведені положення процесуального законодавства, беручи до уваги підтверджений матеріалами справи факт надання адвокатом професійної правничої допомоги у цій справі в суді апеляційної інстанції у розмірі 5 500 грн, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) та стягнення з відповідача на користь позивача 5 500 грн витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 221, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) задовольнити.

2. Прийняти додаткову постанову до постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2025 у справі № 910/2470/25.

3. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Єжи Гедройця, буд. 5, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код - 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» (вул. Івана Федорова, буд. 32 літера А, 3-й поверх, м. Київ, 03038, ідентифікаційний код - 41564379) 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

4. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи №910/2470/25 повернути до Господарського суду міста Києва.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 19.09.2025.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді С.А. Гончаров

О.М. Сибіга