ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2025 р. Справа№ 910/2907/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Руденко М.А.

Барсук М.А.

секретар судового засідання Новосельцев О.Р.,

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.05.2025 про розстрочення виконання рішення (повний текст ухвали суду складено 02.06.2025) у справі № 910/2907/25 (суддя Кирилюк Т.Ю.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги»

про стягнення 43 328 267,38 грн

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні електромережі» про стягнення 43 328 267,38 грн, з яких 35 575 975,52 грн нарахованих інфляційних втрат та 7 752 291,86 грн 3% річних, на несплачений і установлений рішенням Господарського суду міста Києва від 09.10.2024 у справі № 910/9476/24 борг.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.05.2025 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 7 752 291,86 грн трьох процентів річних, 35 575 975,52 грн інфляційних втрат та 519 939,21 грн судового збору.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" сформовано у системі «Електронний суд» заяву про розстрочення виконання рішення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні електромережі» про розстрочення виконання рішення у справі задоволено.

Розстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2025 у справі № 910/2907/25 до 20.05.2026 рівними частинами за наступним графіком: до 20.06.2025 - 3 654 017,22 грн, до 20.07.2025 - 3 654 017,22 грн, до 20.08.2025 - 3 654 017,22 грн, до 20.09.2025 - 3 654 017,22 грн, до 20.10.2025 - 3 654 017,22 грн, до 20.11.2025 - 3 654 017,22 грн, до 20.12.2025 - 3 654 017,22 грн, до 20.01.2026 - 3 654 017,22 грн, до 20.02.2026 - 3 654 017,22 грн, до 20.03.2026 - 3 654 017,22 грн, до 20.04.2026 - 3 654 017,22 грн, до 20.05.2026 - 3 654 017,22 грн.

Ухвалюючи вказану ухвалу, врахувавши обставини, викладені відповідачем у заяві про розстрочення виконання рішення, зокрема, щодо покладення на відповідача виконання спеціальних обов`язків, беручи до уваги, що заборгованість за вказаним рішенням безпосередньо є не основною заборгованістю, а нарахованою компенсацією за прострочення відповідачем основного зобов`язання, частина якого вже є сплаченою боржником , з огляду на те, що в даному випадку мають місце обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, але не виключають його виконання в майбутньому, суд дійшов висновку, що розстрочення рішення суду не порушить прав стягувача. При цьому суд врахував баланс інтересів обох сторін і взяв до увагу ту обставину , що блокування рахунків боржника матиме вплив на забезпечення ним життєво важливих потреб міста, а отже не сприятиме нормальному функціонуванню боржника та його можливості виконання рішення суду .

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» через підсистему «Електронний суд» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.05.2025 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» про розстрочення виконання рішення відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалюючи рішення про розстрочення виконання рішення, місцевий господарський суд жодним чином не врахував інтереси позивача, який виконує спеціальні обов`язки на ринку електричної енергії та має стратегічне значення для економіки й безпеки держави; відповідач у заяві про розстрочення виконання рішення не підтвердив наведені мотиви щодо неможливості його виконання (істотного ускладнення) належними та допустимими доказами; судом порушені норми процесуального права, оскільки не враховано 2 ст. 75 Закону України «Про ринок електричної енергії» і пункту 7 частини 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та порушено частину 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, адже розстрочено виконання рішення більш , ніж на один рік з дня ухвалення. На думку апелянта, розстрочення рішення, враховуючи відсутність реальних передбачених законом підстав, порушує інтереси позивача, так і інших учасників ринку, призводить до нарощування заборгованості перед ними і тягне інші негативні наслідки.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2025 матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» у судовій справі № 910/2907/25 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Руденко М.А., Барсук М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2025 апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту десятиденний строк для усунення недоліків, виявлених при її поданні.

Через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів 11.07.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про усунення недоліків та заява про поновлення процесуального строку на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.05.2025 у справі № 910/2907/25.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 03.09.2025.

18.08.2025 відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення першої інстанції без змін. При цьому зазначив, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правильного висновку щодо наявності підстав для розстрочення виконання рішення. Так, інформація щодо наявності заборгованості споживачів електроенергії перед відповідачем є загальнодоступною та розміщена на сайті Товариства. При цьому відповідач позбавлений права нарахування та стягнення штрафних санкцій зі споживачів електроенергії на період дії особливого періоду відповідно до постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332. Як наслідок, відповідач не може компенсувати втрати, завдані несвоєчасною оплатою споживачами спожитої електроенергії. Крім того, відповідно до підпункту 29 пункту 2.2 Постанови НКРЕКП від 27.12.2017 №1469 (у редакції зі змінами, внесеними постановою НКРЕКП від 10.01.2024 №4), постачальник електричної енергії при проведенні розрахунків за отримані послуги з передачі та розподілу електроенергії зобов`язаний забезпечувати недискримінаційність та пропорційність розрахунків перед операторами систем за відповідний розрахунковий період.

У судовому засіданні 03.09.2025 оголошено перерву до 10.09.2025.

У судове засідання 10.09.2025 представники сторін з`явилися та надали свої пояснення. Представник позивача просив апеляційну скаргу задовольнити, натомість відповідач просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Розглянувши доводи апелянта, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального права при вирішенні питання про розстрочення виконання рішення, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Правила та умови відстрочення виконання рішення регламентовані положеннями статті 331 ГПК України, якою, зокрема, передбачено, що:

- за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання;

- заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи;

- підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим;

- вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо;

- розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови;

- при відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову;

- про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена; у необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Твердження апелянта , що установлена судом відстрочка становить більше року від дня прийняття рішення , є неспроможними , адже рішення суду про примусове стягнення у справі № 910/2907/25 прийнято Господарським судом міста Києва 20.05.2025 ,а розстрочено його виконання рівними частинами до 20.05.2026.

Таким чином, суд першої інстанції не вийшов за межі терміну встановленого частиною 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України.

Право сторони звернутися із заявою про розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України "Про виконавче провадження", згідно з частинами першою, другою якої сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Щодо застосування наведених положень статті 331 ГПК України та статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" колегія суддів зазначає, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

При вирішенні питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявна загроза банкрутства (неплатоспроможності), відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Поряд з цим відстрочення виконання рішення є правом суду, яке реалізується у виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Колегія суддів зазначає, що посилання апелента на відсутність доказів на підтвердження важкого фінансового стану відповідача не відповідає дійсним обставинам справи. Зокрема, відповідачем до суду першої інстанції надано додаткові пояснення, у яких міститься інформація щодо розміру заборгованості (за категоріями споживачів) у період з 2019 року по квітень 2025 року. Водночас, ці відомості є загальнодоступними та висвітлюються у новинному розділі на офіційному сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (https://kyiv.yasno.ua/). Так, станом на квітень 2025 року заборгованість споживачів зі сплати спожитої електричної енергії становить 1 743 130 100,00 грн.

При цьому , як вірно встановлено судом першої інстанції, Постановою НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду» були надані настанови учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» (даний пункт діє з 27.02.2022).

Постановами Кабінету Міністрів України від 28.10.2022 № 1206, від 24.03.2023 № 262, від 25.04.2023 № 384, від 30.05.2023 № 544, від 27.12.2023 № 1375, від 22.12.2023 № 1385, від 26.04.2024 № 455, від 31.05.2024 № 632 було продовжено дію Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії (далі-Положення). У рамках зазначеного Положення, Державне підприємство «Гарантований покупець» здійснює компенсацію Товариству за постачання електричної енергії побутовим та прирівняним до них споживачам за фіксованими цінами, встановленими додатком 3 до Положення, які є значно нижчими від ринкових.

Вищезазначеним підтверджується значне фінансове навантаження на відповідача, покладене як діючими нормативно-правовими актами у сфері купівлі-продажу електричної енергії, так і іншими об`єктивними обставинами, що викликані військовою агресією та бойовими діями Російської Федерації проти України.

Колегія суддів враховує позицію позивача, що існування заборгованості, підтверджене судовим рішенням, надає особі, на чию користь воно було винесено, "легітимні сподівання" на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить "майно" цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008). Позатим колегія суддів зауважує , що стягнуті судом 43 328 267,38 грн мають компенсаційний характер ,покликаний відшкодувати втрати від знецінення грошової одиниці і її здатність забезпечувати купівельну спроможність одиниці товару.

Враховуючи ступінь вини відповідача у виникненні спору, колегія суддів зазначає, що відповідач не заперечує обов`язку виконання судового рішення у цій справі, однак зв`язаний законодавчим унормуванням статутної діяльності і спеціальною правоздатністю , що ускладнює виконання рішення .

Крім цього позивач не навів переконливих доводів , що поетапна сплата відповідачем нарахованих штрафних санкцій істотно ускладнить становище кредитора як постачальника перед іншими учасниками ринку .

З огляду на наведене , колегія суддів вважає, що використавши свої повноваження, передбачені статтею 331 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції не припустився порушення норм матеріального чи процесуального права та балансу інтересів сторін, що могло б слугувати підставою для скасування оскаржуваного рішення суду.

Викладені в апеляційній скарзі доводи фактично свідчать про незгоду апелянта з висновками суду, проте по суті їх не спростовують; підстав для скасування чи зміни рішення не містять, а тому визнаються судом апеляційної інстанції неспроможними.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин справи апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення - слід залишити без змін.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.05.2025 про розстрочення виконання рішення у справі № 910/2907/25 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.05.2025 у справі № 910/2907/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 18.09.2025.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Руденко

М.А. Барсук