ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2025 Справа № 904/3901/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б. за участю секретаря судового засідання Мороз В.В.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЛАСТ-2013", м.Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бумеранг Групп", м.Дніпро

про стягнення 501 111,08 грн

Представники:

Від Позивача: Стрюк С.В., ордер серія АЕ №1403833, адвокат

Від Відповідача: Нестеченко Д.С., ордер серія АЕ №1397240, адвокат

СУД ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЛАСТ-2013" (далі-Позивач) 17.07.2025 року звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бумеранг Групп" (далі-Відповідач), в якому просить суд стягнути з Відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 273948,61 грн, інфляційні збитки у розмірі 48768,98 грн, пеню у розмірі 109815,60 грн, штраф у розмірі 68577,89 грн, а всього 501 111,08 грн та судовий збір у розмірі 7516,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем грошових зобов`язань за Договором №08072022 на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 08.07.2022 року.

За подання позову Позивач сплатив судовий збір на суму 7516,66 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №15053 від 27.06.2025 року.

2. Процесуальні питання, вирішені судом

18.08.2025 через "Електронний суд" представник Позивача подав заяву (арк.с.53-54), в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бумеранг Групп» на

користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Власт - 2013» витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

В судовому засіданні 19.08.2025 оголошено перерву до 26.08.2025 о 11:30 год.

26.08.2025 ухвалою суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 11.09.2025 о 14:30год.

11.09.2025 року через систему "Електронний суд" представник Позивача подав заяву (арк.с. 73), в якій просить суд долучити до матеріалів справи акт надання послуг від 11.09.2025 року та опис робіт (арк.с. 74-75).

11.09.2025 року через систему "Електронний суд" представник Позивача подав заяву (арк.с. 78-79), в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бумеранг Групп» (, місцезнаходження 49100, м. Дніпро, вул. Космічна буд. 115) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Власт-2013» ( місцезнаходження 49019, місто Дніпро, вул. Квітки - Основ`яненко буд.17 заборгованість у розмірі 273 948 гривен 61 копійок; інфляційні втрати у розмірі 48 768 гривен 98 копійок; пеню у розмірі 38 674 гривен 66 копійок; штраф 25% річних у розмірі 68 577 гривен 89 копійок, судовий збір 7516 гривен 00 копійок, та виграти на правничу допомогу у розмірі 20 000 гривен 00 копійок.

В судовому засіданні 11.09.2025 проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

3. Позиції інших учасників справи

08.08.2025 через "Електронний суд" представник Відповідача подав відзив (арк.с. 28-31), в якому вказує про те, що Відповідач визнає факт наявності часткової заборгованості за Договором, але не погоджується з розрахунком з нарахованими сумами пені, 3% річних та інфляційних втрат, вважаючи їх необґрунтованими такими, що не відповідають нормам чинного законодавства України, а також, що вони нараховані з порушенням строків позовної давності. Відповідач зазначає, що нарахування пені у вигляді подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення за період з 23.01.2024 по 26.06.2025 року є протиправним, оскільки перевищує законодавчо встановлений термін у 180 днів. Також ухвалюючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд має право відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України (частин 10, 11 ст. 265 ГПК України) зазначити в рішенні про нарахування відповідних або відсотків, або ж пені до моменту виконання рішення. Не допускається зазначати в рішенні про одночасне нарахування відповідних відсотків та пені. Тож, Відповідач визнає наступні позовні вимоги: основна суму боргу в розмірі 273 948,61 грн, інфляційні втрати в розмірі 48768,98 грн, штрафні санкції у суму 38674,66 грн. разом 361392,25 грн.

11.08.2025 через "Електронний суд" представник Позивача подав відповідь на відзив (арк.с.36-37), в якій зазначив про те, що Позивач погоджується з обґрунтуваннями Відповідача щодо строків нарахування пені - припинення нарахування через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України та зазначає, що Відповідач має сплати позивачу: 273 948,61 (сума боргу) + 48 768,98 (інфляційне збільшення) + 38 674,66 (пеня) + 68 577,89 (25% річних), а всього 429 970,14 гривен, а також судовий збір та витрати на правову допомогу.

11.09.2025 року через систему "Електронний суд" представник Позивача подав заяву (арк.с. 78-79), в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бумеранг Групп» (, місцезнаходження 49100, м. Дніпро, вул. Космічна буд. 115) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Власт-2013» ( місцезнаходження 49019, місто Дніпро, вул. Квітки - Основ`яненко буд.17 заборгованість у розмірі 273 948 гривен 61 копійок; інфляційні втрати у розмірі 48 768 гривен 98 копійок; пеню у розмірі 38 674 гривен 66 копійок; штраф 25% річних у розмірі 68 577 гривен 89 копійок, судовий збір 7516 гривен 00 копійок, та виграти на правничу допомогу у розмірі 20 000 гривен 00 копійок.

4. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті

08.07.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЛАСТ-2013" (далі-Перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бумеранг Групп" (далі-Замовник) укладений Договір №08072022 на перевезення вантажів автомобільним транспортом (далі-Договір).

Відповідно до умов Договору:

1.1. ПЕРЕВІЗНИК зобов`язується на протязі усього строку дії цього Договору за завданнями ЗАМОВНИКА у встановлені строки проймати і доставляти довірений йому ЗАМОВНИКОМ вантаж автомобільним транспортом до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу ЗАМОВНИКА, а ЗАМОВНИК зобов`язується оплачувати належним чином надані ПЕРЕВІЗНИКОМ послуги

1.2. Надання послуг по цьому Договору фіксується двостороннім Актом виконаних робіт (послуг), який складається у двох примірниках, по одному для кожної із Сторін, підписується уповноваженими представниками ПЕРЕВІЗНИКА й ЗАМОВНИКА та засвідчується печатками Сторін.

4.1. Загальна сума цього Договору складається із сум вартостей підписаних обома Сторонами Актів приймання-передачі виконаних робіт (послуг) та сплачених ЗАМОВНИКОМ рахунків-фактур.

4.3. Послуги визнаються виконаними належним чином, якщо вантаж доставлено у відповідності до умов узгоджених Сторонами у відповідній Заявці.

4.4. Факт надання послуг (робіт) з перевезення підтверджуються товарно-транспортною накладною, актом приймання-передачі виконаних робіт (послуг) і у разі необхідності документами, що підтверджують передавання вантажу вантажоодержувачу з відміткою вантажоодержувача про отримання вантажу згідно чинного законодавства України.

4.5. Оплата за цим Договором здійснюється ЗАМОВНИКОМ у безготівковій формі на протязі 3 (трьох) банківських днів на підставі рахунка-фактури, переданого ПЕРЕВІЗНИКОМ на електронну адресу ЗАМОВНИКА, що є належним повідомленням ЗАМОВНИКА про вартість наданих послуг і підлягає обов`язковій оплаті з наступним наданням ЗАМОВНИКОВІ оригіналу рахунка-фактури, товарно-транспортної накладної, акту приймання-передачі виконаних робіт (послуг) та реєстрації податкової накладної. Оплата за надані послуги здійснюється у наступному порядку: у першу чергу сплачуються та зараховуються неустойка та штрафні санкції за договором, у другу чергу - оплата за надані послуги/робот.

8.1. Цей договір набуває чинності з дати його підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2022 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по ньому.

Тож, на підставі акту здачі - приймання робіт (наданих послуг) №СФ-0000236 від 23.07.2022 року (арк.с. 8) сторони склали акт про те, що виконавцем ТОВ «Власт -2013» були надані послуги на суму 401520,00 грн з ПДВ, відповідно до Договору №08072022 від 08.07.2022, а саме: вантажні перевезення автомобілем марки DAF тягач державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та причепом НОМЕР_2 , вартість послуг становить 66091,67 грн без ПДВ; вантажні перевезення автомобілем марки DAF тягач державний реєстраційний номер НОМЕР_3 та причепом НОМЕР_4 , вартість послуг становить 65625,00 грн без ПДВ; вантажні перевезення автомобілем марки DAF тягач державний реєстраційний номер НОМЕР_5 та причепом НОМЕР_6 , вартість послуг становить 67841,67 грн без ПДВ; вантажні перевезення автомобілем марки DAF тягач державний реєстраційний номер НОМЕР_7 та причепом НОМЕР_8 , вартість послуг становить 69241,67 грн без ПДВ; вантажні перевезення автомобілем марки DAF тягач державний реєстраційний номер НОМЕР_9 та причепом НОМЕР_10 , вартість послуг становить 65800,00 грн без ПДВ. Загальна вартість послуг без ПДВ становить 334600,01 грн, з урахуванням ПДВ 401520,00 грн. Акт здачі - приймання робіт (наданих послуг) був підписаний без будь-яких зауважень та заперечень.

Відповідач свої зобов`язання по повній та своєчасній оплаті наданих послуг з вантажних перевезень здійснив частково на суму 133571,39 грн, додатково Відповідач 30.12.2022 отримав послуги на 6000,00 грн, доказом вказаних платежів є Акт звірки взаєморозрахунків від 01.01.2025 року (арк.с. 9), внаслідок чого у останнього виникла заборгованість у сумі 273948,61 грн. Зазначена сума боргу не заперечується Відповідачем.

У разі порушення ЗАМОВНИКОМ строків оплати наданих послуг з перевезення. ЗАМОВНИК зобов`язаний на вимогу ПЕРЕВІЗНИКА сплатити неню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня, від суми простроченого/неоплаченого платежу, за кожен день прострочення. У разі, якщо прострочка оплати триває понад три банківські дні, ЗАМОВНИК сплачує ПЕРЕВІЗНИКОВІ додатково (крім пені) 25% річних за користування чужими грошовими коштами ви суми неоплачених послуг (п. 5.3 Договору).

Згідно з розрахунком Позивача (арк.с. 12) сума пені складає 109815,60 грн, яка нарахована за період з 23.01.2024 по 26.06.2025.

На підставі ст. 625 ЦК України Позивач нарахував Відповідачу 68577,89 грн 25% річних за період з 26.06.2024 по 26.06.2025 та 48768,98 грн інфляційних втрат за період лютий 2024 - травень 2025.

Нараховані Позивачем інфляційні втрати та 25% річних відповідають вимогам чинного законодавства.

Доказів погашення суми позову Відповідач на час розгляду справи суду не надав.

5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно зі ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4)відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Факт надання послуг з перевезення вантажу з боку Позивача доводиться матеріалами справи.

Аналіз розрахунку пені свідчить про те, що Позивач нарахував пеню у розмірі 109815,60 грн за період з 23.01.2024 по 26.06.2025, без урахування положень ч. 6 ст. 232 ГК України.

Тож, відповідно до положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України (який діяв під час спірних обставин) нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п.5.3 Договору у разі порушення ЗАМОВНИКОМ строків оплати наданих послуг з перевезення. ЗАМОВНИК зобов`язаний на вимогу ПЕРЕВІЗНИКА сплатити неню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня, від суми простроченого/неоплаченого платежу, за кожен день прострочення. У разі, якщо прострочка оплати триває понад три банківські дні, ЗАМОВНИК сплачує ПЕРЕВІЗНИКОВІ додатково (крім пені) 25% річних за користування чужими грошовими коштами ви суми неоплачених послуг.

У зв`язку із викладеним, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення пені частково на суму 38674,66 грн, через недотримання Позивачем положень ч. 6 ст. 232 ГК України, що призвело до перевищення строку, за який підлягала нарахуванню пеня.

Позивач погодився із запереченнями Відповідача щодо строків нарахування пені та 11.09.2025 року через систему "Електронний суд" подав заяву (арк.с. 78-79), в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бумеранг Групп» (, місцезнаходження 49100, м. Дніпро, вул. Космічна буд. 115) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Власт-2013» ( місцезнаходження 49019, місто Дніпро, вул. Квітки - Основ`яненко буд.17 заборгованість у розмірі 273 948 гривен 61 копійок; інфляційні втрати у розмірі 48 768 гривен 98 копійок; пеню у розмірі 38 674 гривен 66 копійок; штраф 25% річних у розмірі 68 577 гривен 89 копійок, судовий збір 7516 гривен 00 копійок, та виграти на правничу допомогу у розмірі 20 000 гривен 00 копійок.

Пунктом 2 частин 2 статті 46 ГПК України передбачено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Отже, оскільки Позивач подав заяву про зменшення суми позову після закінчення підготовчого провадження, суд має розглянути позов на усю первісно заявлену до стягнення суму позову без урахування заяви Позивача від 11.09.2025.

Також суд визнає помилковим посилання Відповідача на положення ч. 10 ст. 238 ГПК України, якими передбачено про те, що не допускається зазначати в рішенні про одночасне нарахування відповідних відсотків та пені. Проте, Позивач не просить нараховувати платежі після прийняття судом рішення, тому положення ч.10 статті 238 ГПК України не застосовуються.

6. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору

Враховуючи наведені норми чинного законодавства, а також встановлений судом факт неналежного виконання Відповідачем умов Договору №08072022 на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 08.07.2022 року в частині оплати за перевезення, суд визнає обґрунтованими позовні вимоги Позивача про примусове стягнення з Відповідача суми основного боргу у розмірі 273948,61 грн, 38674,66 грн пені, 68577,89 грн 25% річних та 48768,98 грн інфляційних втрат. В решті позову відмовити.

7. Щодо витрат Позивача на послуги адвоката

Статтею 123 ГПК України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами пп. 1-2 ч.2, ч.3 ст. 126 ГПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Крім того, ч.ч. 4-5 зазначеної статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статус адвоката Стрюк Світлани Вікторівни підтверджується копією ордеру на надання правничої допомоги (арк.с. 61).

Як свідчать матеріали справи, 09.07.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЛАСТ-2013 (далі - Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Правник" (далі-Адвокатське об`єднання) підписано Договір №09/07-25 про надання правничої допомоги (арк.с. 56-58).

Відповідно до умов Договору про надання правничої допомоги:

1.1. В порядку та на умовах, визначених цим договором Адвокатське об`єднання зобов`язується надати Клієнту правничу допомогу, а Клієнт зобов`язується прийняти надані послуги із оплати їх відповідно до порядку визначеному дійсним Договором.

3.1. За правову допомогу, що надається за цим договором Адвокатським об`єднанням Клієнт оплачує винагороду у розмірі 20000 гривень 00 копійок на підставі рахунку-фактури.

3.3. Оплата гонорару за правничу допомогу здійснюється Клієнтом після підписання Акту приймання-передачі наданих послуг.

7.1. Даний договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2025 року.

Факт наданих послуг підтверджується Актом приймання-передачі наданих послуг від 11.09.2025 року по Договору №09/07-2025 про надання правничої допомоги (арк.с. 75), відповідно до умов якого:

1. Виконавець надав Клієнту правничу допомогу відповідно до Договору №09/07-2025 від 09.07 2025 року про надання правничої допомоги, а Клієнт прийняв надані послуги.

2. Перелік робіт/послуг щодо надання правничої допомоги наданих Клієнту:

- вивчення документів га надання консультації Клієнту;

- підготування позовної заяви та направлення до суду:

- підготування відповіді на відзив на позовну заяву та направлення до суду.

- участь у судових засіданнях:

- отримання рішення суду.

2. Вартість послуг вказаний в п.2 цього Акту, становить 20 000,00 гривень.

3. Жодних претензій по якості, повноті, строках та обсягу в цілому послуг Клієнт до Виконавця немає.

До Акту приймання-передачі наданих послуг Клієнт та Адвокатське об`єднання підписали опис по договору про надання правничої допомоги (арк.с. 74):

№ Вид роботи/послуг Кількість витрачених Вартість, грн.

годин

1 Вивчення та аналіз наданих Клієнтом

документів та доказів 2 2000,00

2 Складання позовної заяви 2 5000,00

3 Складання розрахунку неустойки 1 3000,00

4 Складання відповіді на відзив 1 1500,00

5 Направлення документів до суду 30 200,00

6 Участь у судових засіданнях:

19.08.2025 26.08.2025 11.09.2023 4 6500,00

7 Транспортні витрати для прибуття до

судового засідання та паркування 600, 00

Всього 18 800,00

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 по справі №904/4507/18 зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі East/West Alliance Limited проти України від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Відповідно до ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічна висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19).

В п. 30 Постанови Верховного суду по справі № 922/2604/20 від 20.07.2021 зазначено: "відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності".

Критерії визначення справедливого розміру відшкодування судових витрат на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовуються і Європейським судом з прав людини. Наприклад, у п. 80 Рішення ЄСПЛ від 12.10.2006 по справі "Двойних проти України" зазначається: "відповідно до практики Суду заявнику відшкодовуються тільки ті судові витрати, які були доведені, що вони були необхідними та фактично понесеними, а також обґрунтованими щодо розміру". Аналогічні висновки зазначені й у п.34, п. 35 Рішення ЄСПЛ від 10.12.2009 по справі "Гімадуліна та інші проти України" та у п.95 рішення ЄСПЛ від 26.02.2015 по справі "Баришевський проти України"

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 20.11.2018 року у справі №910/23210/17, види робіт або послуг адвоката, витрат, про відшкодування яких у справі заявлено вимогу, мають відповідати умовам договору про надання правової допомоги, положенням Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" і процесуального закону.

Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Постановою Верховного Суду від 24.01.2019 року у справі №910/15944/17 та від 19.02.2019 року у справі №917/1071/18 встановлено, що якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 та від 01.06.2018 року у справі №904/8478/16, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 20.11.2018 року у справі №910/23210/17 та від 13.02.2019 року у справі №911/739/15, для включення всієї суми гонорару до відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що його позов не підлягає задоволенню, а за наявності заперечень позивача щодо співмірності заявленої суми компенсації також має бути обґрунтовано, що такі витрати відповідача були необхідними, а їх розмір є розумним і виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені до відшкодування, з урахуванням того, чи були такі витрати здійснені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час і неспівмірність порівняно з ринковими цінами

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що витрати Позивача на адвоката підтверджені документально, пов`язані із веденням цієї справи, враховуючи часткове задоволення позову, суд вбачає підстави для покладення цих витрат на Відповідача у розмірі 17160,00 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

7. Щодо судового збору

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст.129 ГПК України, за виключенням суми, яка підлягає поверненню Позивачеві з Державного бюджету України у зв`язку із частковим на суму 361392,25 грн визнанням позову з боку Відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Крім того, суд звертає увагу, що 07.01.2025 року набрав чинності наказ Міністерства фінансів України від 26.11.2024 №606 "Про внесення змін до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів" (далі - Порядок), яким змінений механізм повернення судового збору у випадках, визначених статтею 7 Закону "Про судовий збір".

Відповідно до нового порядку органи Казначейства здійснюють повернення судового збору в усіх випадках виключно на підставі електронного подання, сформованого або Державною судовою адміністрацією України, або її територіальним управлінням, або відповідним судом.

Для повернення судового збору платнику необхідно звернутися із заявою до відповідного суду за місцем розгляду справи. Разом із заявою про повернення коштів судового збору з бюджету платником подається до суду оригінал або копія платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету.

Тож, відповідно до пункту 5 розділу 1 Порядку заява про повернення (перерахування) коштів з бюджету складається та подається платником до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, з платежу, який підлягає поверненню, із обов`язковим зазначенням інформації в такій послідовності: найменування платника (суб`єкта господарювання) (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), дата та номер судового рішення, яке набрало законної сили (у разі повернення судового збору, за виключенням помилково зарахованого), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті) та номер контактного телефону (за згодою), сума коштів, що підлягає поверненню (перерахуванню), причина повернення (перерахування) коштів з бюджету, найменування банку або небанківського надавача платіжних послуг, місцезнаходження банку (у разі повернення коштів в іноземній валюті (латиницею)), в якому відкрито рахунок отримувача коштів, та реквізити такого рахунка (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), номер карткового рахунка отримувача коштів (за наявності).

За умови інформаційно-технологічних можливостей органу, що контролює справляння надходжень бюджету, платник може подати заяву до такого органу в електронній формі за допомогою засобів інформаційно-комунікаційних систем та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації в інформаційно-комунікаційних системах, електронних довірчих послуг та електронного документообігу. В електронній заяві також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку платнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним.

Заява про повернення (перерахування) коштів з бюджету в електронній формі подається з обов`язковим накладанням електронного підпису платника або уповноваженої особи, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до вимог Закону України Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги. До заяви одночасно подається копія: платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету, судового рішення, засвідчена належним чином (у разі повернення грошового стягнення за адміністративні правопорушення), документа, що підтверджує відповідні повноваження уповноваженої особи, засвідчена належним чином.

Разом із заявою про повернення (перерахування) коштів з бюджету платником подається до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, оригінал або копія платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету.

Форма заяви про повернення судового збору розміщена на вебсайті Судової влади України та доступна за посиланням:

https://court.gov.ua/storage/portal/sud5005/%D0%97%D0%90%D0%AF%D0%92%D0%90.doc

Враховуючи викладене, для здійснення повернення судового збору з Державного бюджету України, заявнику необхідно подати до суду заяву встановленої форми з відповідними реквізитами.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЛАСТ-2013" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бумеранг Групп" задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бумеранг Групп" (49100, м.Дніпро, вул.Космічна, буд. 115, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЛАСТ-2013" (49019, м.Дніпро, вул.Квітки-Основ`яненко, буд. 17, ) заборгованість у розмірі 273948,61 грн, інфляційні збитки у розмірі 48768,98 грн, пеню у розмірі 38674,66 грн, 25% у розмірі 68577,89 грн, судовий збір у розмірі 1028,68 грн та витрати на правничу допомогу на суму 17160,0 грн.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання законної сили рішення.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ВЛАСТ-2013" (49019, м.Дніпро, вул.Квітки-Основ`яненко, буд. 17, ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 5420,88 грн, який було сплачено за платіжною інструкцією №15053 від 27.06.2025, яка наявна в матеріалах справи.

Для фактичного здійснення повернення судового збору з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю "ВЛАСТ-2013" необхідно подати до суду заяву встановленої форми з відповідними реквізитами.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 ГПК України).

Згідно з частиною 2 статті 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 19.09.2025

Суддя Н.Б. Кеся