ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"17" вересня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/2667/25
Господарський суд Одеської області у складі
судді Малярчук І.А.,
секретаря судового засідання: Бурмехи В.С.,
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився,
від відповідача: не з`явився,
Рішенням суду від 09.09.2025 задоволено повністю позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" (65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 28 Б, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "СИМФОНІЯ КОМФОРТУ" (68004, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Парусна, 15-Б, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЧОРНОМОРСЬКА ПЕРЛИНА" (68004, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Парусна, 18, ) про стягнення 413782,09грн; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "СИМФОНІЯ КОМФОРТУ" (68004, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Парусна, 15-Б, ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" (65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 28 Б, ) 309003 (триста дев`ять тисяч три) грн 57 коп заборгованості за надані послуги з розподілу електричної енергії, 19226 (дев`ятнадцять тисяч двісті двадцять шість) грн 32 коп заборгованості за надані послуги внаслідок перетікання реактивної електричної енергії, 20 584 (двадцять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) 06 коп три проценти річних, 64 968 (шістдесят чотири тисячі дев`ятсот шістдесят вісім) грн 14 коп інфляційних втрат, 4965 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят п`ять) грн 39 коп судового збору.

12.09.2025 за вх.№2-1429/25 до суду від АТ "ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати у справі №916/2667/25.

Ухвалою суду від 12.09.2025 призначено судове засідання для розгляду заяви АТ "ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" від 12.09.2025 за вх.№2-1429/25 про ухвалення додаткового рішення по справі №916/2667/25 на 17.09.2025 о 10:15.

Так, позивач просить суд стягнути на його на користь з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн, в обґрунтування чого, зазначає про те, що правова допомога АТ "ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" надається АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ "ПЕРШИЙ РАДНИК", що підтверджується договором про надання правової допомоги №7074-ООЕ від 22.01.2024. Відповідно до витягу з наказу про прийняття на роботу № 4-к від 20.01.2021 АО "ПЕРШИЙ РАДНИК" Калініченка Сергія Миколайовича прийнято на посаду адвоката з 21.01.2021 за сумісництвом. Також, у позовній заяві від 07.07.2025 за вх.№2737/25 АТ "ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" було заявлено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, поряд з іншими витрати на правничу допомогу в сумі 12000,00 грн, до позову були додані копії договору про надання правової допомоги та додаткової угоди до нього, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та довіреності на представництво інтересів позивача. Крім того, позивачем у позові було заявлено, що докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката подаватимуться в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.

У судове засідання призначене на 17.09.2025 сторони не з`явились.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч.ч.1, 3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч.1, 2, 3, 4, 5, 6 ст.126 ГПК України).

Положення п.2 ч.1, ч.4 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Між тим, як зазначила Об`єднана палата Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 по справі №922/445/19, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу. Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до ст. 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Судом встановлено, що представництво АТ "ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" в Господарському суді Одеської області здійснювалось адвокатом Калініченко С.М. на підставі довіреності генерального директора АТ "ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" Дмитра Григор`єва №64/2024 від 12.03.2024. Останнім подавалась до суду позовна заява від 07.07.2025 за вх.№2737/25 та заява від 12.09.2025 за вх.№ 2-1429/25 про ухвалення додаткового рішення по справі №916/2667/25.

Так, на підтвердження викладеного позивач подав до справи: договір про надання правової допомоги №7074-ООЕ від 22.01.2024, додаткову угоду від 01.10.2024 до договору №7074-ООЕ від 22.01.2024 та акт наданих послуг № 50-ОЕМ від 10.09.2025 до договору №7074-ООЕ від 22.01.2024.

Відповідно до п.п. 1.1.-1.3., 1.5., 3.1., 3.2., 4.4. договору №7074-ООЕ від 22.01.2024 про надання правової допомоги в рамках даного договору виконавець (АДВОКАТСЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ «ПЕРШИЙ РАДНИК») зобов`язується надавати клієнтові (АТ "ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ") правову допомогу (надалі послуги) за окремими письмовими або усними дорученнями останнього. Для цілей цього договору видами правової допомоги, що може надаватись виконавцем є зокрема, але не виключно: надання консультацій і роз`яснень клієнту з правових питань; збір доказів по судовій справі, визначення засобів доказування; представництво в суді; ознайомлення з матеріалами судової справи; складання процесуальних та інших документів правового характеру (позовів, відзивів, заперечень, пояснень, заяв, клопотань, скарг, запитів, звернень тощо; інші види правової допомоги, що не передбачені цим договором, однак є необхідними для його виконання та захисту інтересів клієнта. Сторони узгодили, що зміст, обсяг, вартість послуг, номер судової справи, в межах якої надається правова допомога, та судова інстанція відображається сторонами в акті наданих послуг. Документом, що підтверджує наявність у виконавця повноважень на представництво клієнта в ході розгляду справи, є довіреність від імені клієнта або ордер. Приймання-передача послуг за цим договором здійснюється сторонами за актами наданих послуг, що є підтвердженням надання правової допомоги за цим договором. Акт наданих послуг складається та підписується виконавцем за результатом надання послуг. Такий акт наданих послуг невідкладно (в день його складання) направляється виконавцем клієнту. Вартість наданих послуг може визначатись окремо у кожній справі та кожній судовій інстанції (в якій розглядалась справа), про що складається відповідний акт наданих послуг.

Додатковою угодою від 01.10.2024 до договору №7074-ООЕ від 22.01.2024 викладено п. 5.1. договору наступним чином: «Цей договір набирає чинності з дати його підписання та діє до « 31» грудня 2025 року, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.».

Згідно акту наданих послуг № 50-ОЕМ від 10.09.2025 до договору №7074-ООЕ від 22.01.2024 у період з 04.07.2025 по 09.09.2025 АО «ПЕРШИЙ РАДНИК» в особі адвоката Калініченком С.М. надано професійну правничу допомогу в рамках судової справи №916/2667/25, а саме супроводження судової справи у суді першої інстанції (включаючи підготовку позову, збір документів, подання процесуальних документів в суд) на суму 10000,00грн, в тому числі 2000,00грн ПДВ.

Враховуючи вищевказані докази, суд зазначає про доведеність позивачем факту отримання правової допомоги.

Між тим, дана справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, отже судові засідання по даній справі не проводились та відповідно представник позивача участь в них не брав, адвокатом подавалось дві процесуальні заяви, а саме позовна заява від 07.07.2025 за вх.№2737/25. Отже, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд враховує, що розмір відшкодування адвокатських витрат повинен бути пропорційним до предмета спору, у зв`язку з наведеним, суд з урахуванням обставин даної справи, вбачає недоведеною суму правничої допомоги заявленої до стягнення саме у розмірі 12000,00грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що вимоги відповідача про стягнення з позивача витрат на правову допомогу з урахуванням категорії справи, рівня її складності, тривалості розгляду справи підлягають задоволенню частково загалом у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн, які можуть вважатись розумними, співмірними та пропорційними у відношенні до предмету позову АТ "ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ".

Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити частково заяву АТ "ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" від 12.09.2025 за вх.№2-1429/25 про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати у справі №916/2667/25.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СИМФОНІЯ КОМФОРТУ" (68004, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Парусна, 15-Б, ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" (65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 28-Б, ) 5000 (п`ять тисяч) грн витрат на правничу допомогу

3. Відмовити у решті частини заявлених АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" (65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 28-Б, ) вимог за заявою від 12.09.2025 за вх.№2-1429/25.

4. У відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України ухвала набрала законної сили 17.09.2025 та згідно ч.5 ст.231, п.13 ч.1 ст.255 ГПК України підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її винесення.

5. Повне додаткове рішення складено 17.09.2025.

Суддя І.А. Малярчук