УХВАЛА

м. Київ

17.09.2025Справа № 910/14601/23
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінлайн ЛТД"

до Міністерства юстиції України

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - 1) Смарт Холдинг (Санайпрус) ЛТД; 2) Приватного нотаріуса КМНО Смірнову Аллу Сергіївну; 3) ОСОБА_1 ; 4) ОСОБА_2 ; 5) ОСОБА_3 ; 6) ОСОБА_4 ; 7) ОСОБА_5 ; 8) ОСОБА_6 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 9) Служба безпеки України

про визнання незаконним та скасування в частині наказу, скасувати в ЄДРЮОФОПГФ "скасування реєстраційної дії" та зобов`язати поновити відомості

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гарашко Т.В.

Представники сторін:

від позивача - Просенюк С.М.,

від відповідача - Клименко-Куряча Т.В.,

від третьої особи 1 - Кладіков М.П.

від третьої особи-2 - не з`явилися;

від третіх осіб 3-7 - Бабіч О.І.,

від третьої особи 9 - Сучкова А.М.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінлайн ЛТД" (далі - позивач) до Міністерства юстиції України (далі - відповідач) у якому позивач просить суд:

- визнати Наказ Міністерства юстиції України від 02.05.2023 №1562/5 "Про задоволення скарги" незаконним та скасувати його в частині пункту 2 щодо скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційної дії від 31.01.2023 №008037092 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу" щодо ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНЛАЙН ЛТД" (ідентифікаційний код юридичної особи 41052049) проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смірновою Аллою Сергіївною та пункту 6 в частині виконання вказаного пункту 2 наказу;

- скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційну дію від 02.05.2023 №010037092 "Скасування реєстраційної дії" проведено ОСОБА_7 , Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНЛАЙН ЛТД" (ідентифікаційний код юридичної особи 41052049);

- зобов`язати Міністерство юстиції України поновити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційну дію від 31.01.2023 №008037092 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу" щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНЛАЙН ЛТД" (ідентифікаційний код юридичної особи 41052049) проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смірновою Аллою Сергіївною.

Позивач обґрунтовуючи заявлений позов зазначає, що відповідач порушив процедуру прийняття оскаржуваного наказу та істотно порушив права позивача.

Ухвалою суду від 28.09.2023 відкрито провадження у справі №910/14601/23 за вказаними вище позовними вимогами, розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Протокольною ухвалою від 28.08.2024 суд вирішив закрити підготовче провадження та перейти до розгляду справи по суті.

В процесі розгляду справи по суті, судом було встановлено, що у відомостях з Єдиного державного реєстру судових рішень 29.07.2025 Верховний Суд постановив ухвалу, якою справу № 910/10897/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЛП-Чайка" до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Доган Месут про визнання протиправним та скасування наказу та за позовом третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору - Компанії "Марсфілд Лімітед" (Marsfield Limited) до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Територіальне об`єднання БЕБ у Київській області, про визнання протиправним та скасування наказу разом з касаційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2025 передав на розгляд судової палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду на підставі ч. 1 ст. 302 Господарського процесуального кодексу України.

Передаючи справу № 910/10897/24 на розгляд судової палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, Верховний Суд в ухвалі від 29.07.2025 зазначив, зокрема, таке:

- наказ Мін`юсту, що оскаржується, прийнятий унаслідок реалізації Мін`юстом владно-управлінських функцій у сфері нагляду та контролю за законністю рішень, дій та бездіяльності державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації, що делеговані Мін`юсту державою на підставі скарг ТУ БЕБ, який також діяв як суб`єкт владних повноважень на виконання Закону України "Про санкції". Ані Мін`юст, ані БЕБ не є рівноправними учасниками цивільних правовідносин щодо корпоративних прав у товаристві;

- підставою скарг було недотримання реєстратором, як суб`єктом державної реєстрації, вимог Закону України "Про санкції" та рішень Ради національної безпеки і оборони України, про які йдеться раніше. Дії ТУ БЕБ з подання скарг до Мін`юсту спрямовані не на захист його приватноправових інтересів, а на захист інтересів держави шляхом реагування на наявні і потенційні загрози національним інтересам України, що спрямовано на запобігання протиправних дій особами, щодо яких застосовані персональні санкції. Це також указує на публічно-правову природу правовідносин, які склалися між учасниками цієї справи при розгляді Мін`юстом його скарг;

- відсутність у цьому випадку у ТУ БЕБ приватноправового інтересу нівелює наявність між учасниками справи спору про право, що є визначальним для віднесення таких спорів до господарської юрисдикції;

- з метою адаптації національного законодавства до системи права Європейського Союзу та виконання Україною зобов`язань у сфері Європейської інтеграції прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів у зв`язку з прийняттям Закону України "Про адміністративну процедуру" від 10.10.2024 № 4017-IX. Цей Закон спрямований на приведення чинного законодавства у відповідність із Законом України "Про адміністративну процедуру" у всіх галузях, охоплених його сферою застосування, шляхом внесення змін до 196 законодавчих актів. Зокрема, згідно з цим законом частину 8 статті 15 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" доповнено абзацом, зокрема, накази міністерства, які є адміністративними актами, оскаржуються в порядку, визначеному Законом України "Про адміністративну процедуру", до міністерства, яке прийняло такий адміністративний акт, якщо при ньому утворено комісію з розгляду скарг, крім випадків, якщо законами України визначено інший суб`єкт розгляду скарги, та/або до адміністративного суду. У разі якщо при міністерстві комісію з розгляду скарг не утворено, такі накази оскаржуються до адміністративного суду. Отже, Закон визначає прямо, що наказ міністерства, який є адміністративним актом, оскаржується до адміністративного суду. Тобто після внесення відповідних змін накази міністерства, які є адміністративними актами, оскаржуються до адміністративного суду, оскільки у законі є норма, що прямо передбачала вирішення такого спору в адміністративному суді;

- після прийняття Закону України "Про адміністративну процедуру" Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 08.07.2025 у справі №400/11859/24 сформував такі висновки: "Враховуючи той факт, що правовідносини, пов`язані з анулюванням реєстраційних дій, стосуються реалізації функцій публічної адміністрації у сфері державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, вони підпадають під дію Закону № 2073-ІХ як адміністративна справа, що розглядається суб`єктом владних повноважень шляхом прийняття відповідного адміністративного акта. Зазначені правовідносини не включені до вичерпного переліку винятків, визначеного частиною другою статті 1 зазначеного закону, отже, не виключені з його сфери правового регулювання. При цьому, колегія суддів наголошує, що ключова особливість цивільних правовідносин, закріплена в частині першій статті 12 Цивільного кодексу України, полягає в тому, що учасники таких правовідносин здійснюють свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Натомість в цій справі дії та рішення державного реєстратора чітко окреслені приписами Закону № 1952-IV і виключно в межах норм зазначеного закону має право діяти реєстратор, вчиняючи дії, пов`язані з державною реєстрації речових прав на нерухоме мано. Отже, у цій справі спірні правовідносини мають ознаки публічно-правових, оскільки дії державного реєстратора, зокрема, щодо анулювання реєстраційних дій регламентовані імперативними нормами Закону № 1952-IV, що виключає вільний розсуд та зобов`язує реєстратора діяти виключно в межах наданих законом повноважень. Зважаючи на сферу дії Закону № 2073-ІХ, а також враховуючи приписи статті 125 Конституції України та статті 19 КАС України, колегія суддів зазначає, що спір щодо рішення державного реєстратора про анулювання реєстраційної дії, яке прийняте ним в рамках адміністративної процедури, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства". Тобто Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду після змін до Закону змінив підхід щодо в

Верховний Суд у складі палати Касаційного господарського суду для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав і цінних паперів ухвалою від 06.08.2025 прийняв справу № 910/10897/24 до свого провадження.

У пункті 4 частини 4 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики.

Згідно з частиною 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

З огляду на викладене, та те, що правовий висновок судової палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 910/10897/24, зокрема, про те до якої юрисдикції відносяться спори про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України, матиме суттєве значення для вирішення цієї справи, а також для єдності судової практики, враховуючи, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, суд вважає за необхідне пер зупинити провадження у справі № 910/14601/23 відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України до прийняття відповідного рішення судовою палатою для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі 910/10897/24.

Разом з тим, ч. 3 ст. 195 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1 - 3 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу.

Таким чином, перед судом постало питання щодо повернення у підготовче провадження.

Відповідно до статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

У контексті вище наведеного, з огляду на встановлені процесуальним законом строки для вчинення певних процесуальних дій, стадії судового процесу, суд звертається до практики Верховного Суду, зокрема постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16 грудня 2021 року у справі №910/7103/21, згідно із якою "суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження. Разом з тим такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті".

Так, у пункті 4.12 постанови від 16.02.2021 у справі № 922/2115/19 Верховний Суд зазначив: "Суд апеляційної інстанції, посилаючись на частину 3 статті 269 ГПК України, відмовив у прийнятті додаткових доказів, наданих позивачем, які не були предметом розгляду у суді першої інстанції, залишивши при цьому поза увагою, що ТОВ "Азотфострейд" звертався до суду першої інстанції з відповідними клопотаннями про повернення до стадії підготовчого провадження для подання доказів у зв`язку із обставинами, зазначеними відповідачем у відзиві. Отже висновок суду апеляційної інстанції про неприйняття наданих позивачем доказів на підставі зазначеної норми є передчасним".

Про можливість повернення до розгляду справи на стадію підготовчого провадження після його закриття також зазначено Верховним Судом в ухвалі від 22.06.2021 у справі №923/525/20.

З врахуванням наведених правових висновків, оскільки завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, суд зазначає, що за наявності певних вагомих обставин судом може бути прийняте рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Ураховуючи вище встановлені судом обставини щодо необхідності зупинення провадження у справі №910/14601/23, суд вважає за необхідне повернутися до розгляду справи у підготовчому провадженні.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 7 ч. 1 ст. 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Керуючись статтями 177, 182, 228, 229, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Перейти зі стадії розгляду справи №910/14601/23 по суті на стадію підготовчого провадження.

Зупинити провадження у справі № 910/14601/23 до закінчення перегляду судовою палатою для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в касаційному порядку судових рішень у справі №910/10897/24, та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.

Встановити сторонам строк про повідомлення суду про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у цій справі протягом 10 днів з моменту коли сторона дізналася про усунення таких обставин.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків