УХВАЛА

м. Київ

22.09.2025Справа № 910/3139/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Людмили Шкурдової, розглянувши

заяву Приватного підприємства "ПРОГРЕСБУД-2000"

про ухвалення додаткового рішення

у справі за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕМ`ЄР БУЛАНЖЕР"

до Приватного підприємства "ПРОГРЕСБУД-2000"

про стягнення 1 489 292,10 грн.,

за зустрічним позовом Приватного підприємства "ПРОГРЕСБУД-2000"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕМ`ЄР БУЛАНЖЕР"

про стягнення 177544,84 грн.

без виклику (повідомлення) представників учасників процесу

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРЕМ`ЄР БУЛАНЖЕР" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "ПРОГРЕСБУД-2000" про стягнення 1 489 292,10 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором підряду №14-05/24 від 14.05.2024 в частині прострочення строків виконання робіт, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 1 142 945,10 грн. та штраф у розмірі 346347,00 грн.

08.04.2025 до Господарського суду міста Києва від Приватного підприємства "ПРОГРЕСБУД-2000" надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕМ`ЄР БУЛАНЖЕР" про стягнення 177544,84 грн.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором підряду №14-05/24 від 14.05.2024 в частині здійснення оплати за виконані роботи, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 84496,86 грн. основного боргу, 33962,23 грн. пені, 43816,54 грн. штрафу, 11436,37 грн. інфляційних втрат та 3832,84 грн. 3% річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.08.2025 у задоволенні первісних позовних вимог - відмовлено. Зустрічні позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕМ`ЄР БУЛАНЖЕР" на користь Приватного підприємства "ПРОГРЕСБУД-2000" 84496,86 грн. основного боргу, 33962,23 грн. пені, 21908,27 грн. штрафу, 11436,37 грн. інфляційних втрат, 3832,84 грн. 3% річних, 2654,36 грн. коп. витрат зі сплати судового збору. У задоволенні решти зустрічних позовних вимог - відмовлено.

08.09.2025 через підсистему "Електронний суд" від Приватного підприємства "ПРОГРЕСБУД-2000" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить суд стягнути з ТОВ "ПРЕМ`ЄР БУЛАНЖЕР" на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40000,00 грн. Також у вказаній заяві ПП "ПРОГРЕСБУД-2000" просить суд визнати поважними причини пропуску строку на подання доказів на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу та поновити такий процесуальний строк.

В обґрунтування поновлення строку на подання доказів на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу ПП "ПРОГРЕСБУД-2000" вказує, що відповідні докази не могли бути подані у встановлений ГПК України процесуальний строк, оскільки підписання первинних бухгалтерський документів та оплата допомоги відбулися лише 08.09.2025.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Розглянувши клопотання Приватного підприємства "ПРОГРЕСБУД-2000" про поновлення строку, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч. 1 ст. 119 ГПК України).

Суд не приймає до уваги вказані доводи Приватного підприємства "ПРОГРЕСБУД-2000", оскільки заявником не вказано причин та не надано доказів неможливості реалізувати своє процесуальне право щодо підписання та подання до суду первинних бухгалтерських документів (доказів понесення судових витрат) у строк встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Крім того судом встановлено, що Приватним підприємством "ПРОГРЕСБУД-2000" в процесі розгляду справи не заявлялось про те, що докази в підтвердження понесення судових витрат будуть надані в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України після ухвалення рішення суду по суті позовних вимог, що вбачається як з матеріалів справи, так і з протоколів судових засідань.

Верховний Суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасного подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, зробив такі висновки щодо застосування норм процесуального права у подібних правовідносинах:

- право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (пункт 1.20 постанови палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.07.2021 у справі 910/16803/19);

- процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (пункт 3.6 постанови колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2022 у справі № 921/221/21 та пункт 20 постанови від 31.05.2022 у справі № 917/304/21);

- заяву щодо вирішення питання про стягнення витрат необхідно залишити без розгляду, якщо докази були надані поза межами строку, без клопотання про поновлення цього строку та обґрунтування поважності причин його пропуску (пункти 57 - 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц);

- потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів у підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду (постанови колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №908/574/20, Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.09.2022 у справі №911/2130/21).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що Приватним підприємством "ПРОГРЕСБУД-2000" не доведено суду належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 ГПК України на підтвердження існування об`єктивно непереборних обставин, які б унеможливлювали заявнику надати необхідні докази суду в межах п`ятиденного строку, визначеного вищезазначеними положеннями ч. 8 ст. 129 ГПК України.

При цьому, заявником не доведено обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані із істотними перешкодами чи труднощами для вчинення відповідної процесуальної дії (подання доказів в межах 5 днів), тому суд визнає причини пропуску строку неповажними та відмовляє у задоволенні клопотання Приватного підприємства "ПРОГРЕСБУД-2000" про поновлення строку на подання доказів.

Згідно із ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 8 статті 129 ГПК України встановлено, що у разі неподання відповідних доказів, розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За таких обставин заява Приватного підприємства "ПРОГРЕСБУД-2000" про ухвалення додаткового рішення підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 129, 244, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Приватного підприємства "ПРОГРЕСБУД-2000" про поновлення строку на подання доказів - відмовити.

Заяву Приватного підприємства "ПРОГРЕСБУД-2000" про ухвалення додаткового рішення залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Людмила ШКУРДОВА