ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2025 р. Справа№ 910/15454/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Коробенка Г.П.

при секретарі судового засідання: Нагулко А.Л.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шулявська-Капітал"

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2025 (повне рішення складено 03.06.2025)

у справі № 910/15454/24 (суддя Смирнова Ю.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Олві Груп Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шулявська-Капітал"

про стягнення 1 329 379,59 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Олві Груп Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом, в якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шулявська-Капітал" 1 629 379,59 грн, з яких: 1 550 715,60 грн основного боргу, 45 500,99 грн пені, 27 912,89 грн інфляційних втрат, 3% річних у розмірі 5 250,11 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків за договором №23012024 перевезення вантажу від 23.01.2024 в частині оплати наданих позивачем послуг у встановлений цим правочином строк.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.05.2025 у справі № 910/15454/24 позов задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шулявська-Капітал" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Олві Груп Україна" 1 250 715,60 грн основного боргу, 45 500,99 грн пені, 3% річних на суму 5 250,11 грн, 27 912,89 грн інфляційних втрат та витрати по сплаті судового збору на суму 15 952,56 грн.

Задовольняючи позовні вимоги місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач обов`язок з оплати отриманих послуг з перевезення вантажу за договором №23012024 перевезення вантажу від 23.01.2024 не виконав, у зв`язку з чим судом першої інстанції встановлено факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 1 250 715,60 грн.

Також місцевим господарським судом визнано обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 45 500,99 грн, 3% річних в сумі 5 250,11 грн та інфляційних втрат в сумі 27 912,89 грн,

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Шулявська-Капітал" 23.06.2025 звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2025 у справі № 910/15454/24 скасувати в частині стягнення з відповідача пені, інфляційних втрат та 3% річних; стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суд першої інстанції не ґрунтується на фактичних обставинах справи, судом неправильно застосовані норми матеріального права, не було надано належної оцінки доказам, наявним у матеріалах справи, а висновки суду є необ`єктивними та упередженими.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт відмічає, що Господарський суд міста Києва проігнорував обставину часткового погашення суми заборгованості відповідачем перед позивачем при розрахунку пені, 3% річних та інфляційних втрат, а отже, на думку апелянта, рішення Господарського суду міста Києва підлягає скасуванню в частині стягнення з ТОВ "Шулявська-Капітал" розміру пені, 3% річних та інфляційних витрат, розрахованих судом першої інстанції, у розумінні положення, ч. 4 ст. 269 ГПК України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шулявська-Капітал" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2025 у справі № 910/15454/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Кравчук Г.А. (суддя-доповідач), судді: Тарасенко К.В., Коробенко Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шулявська-Капітал" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2025 у справі № 910/15454/24 залишено без руху на підставі ст. 174, ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України). Надано скаржнику десять днів з моменту отримання ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали, скаржником 10.07.2025 усунуто недоліки апеляційної скарги та надано суду докази сплати судового збору у розмірі 3 633,60 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Шулявська-Капітал" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2025 у справі № 910/15454/24, справу № 910/15454/24 призначено до розгляду на 26.08.2025 о 14 год. 40 хв.

14.08.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Також представник відповідача в своїй заяві зазначив, що у разі неможливості відкладення розгляду справи, розгляд справи провести без участі представника відповідача.

26.08.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі позивача.

Позиції інших учасників справи.

30.07.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Явка представників сторін.

Представники сторін в судове засідання не з`явились.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки позивач та відповідач у справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, при цьому явка учасників судового процесу обов`язковою не визнавалась, тому колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за відсутності представників сторін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як убачається з матеріалів справи 23.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Олві Груп Україна", як експедитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шулявська-Капітал", як замовником, укладено договір №23012024 перевезення вантажу (договір), відповідно до умов якого експедитор бере на себе зобов`язання доставити автомобільним транспортом довірений йому замовником вантаж (згідно із транспортною накладною) з місця відправлення до пункту призначення, які вказуються в додатках до цього договору та видати вантаж уповноваженій на одержання вантажу особі, а замовник бере на себе зобов`язання сплатити за перевезення вантажу плату в строк та на умовах, встановлених цим договором та заявками до нього (п.1.1).

Згідно до п.1.4 договору надання послуг з перевезення підтверджується підписанням сторонами акту приймання-передачі наданих послуг.

Пунктом 3.5 договору передбачено, що замовник зобов`язується своєчасно оплачувати отримані рахунки.

Відповідно до п.п.4.1, 4.2 договору вартість (ціна) послуг з перевезення вантажу, встановлюється в заявках до договору, що є невід`ємною частинами договору. Розрахунки між експедитором та замовником здійснюються шляхом безготівкового переказу грошових коштів на поточних рахунок експедитора. При цьому замовник оплачує експедитору 80% від вартості перевезеної партії протягом 5-ть (п`яти) банківських днів з моменту вивантаження вантажу в пункті призначення та отримання рахунку. Замовник проводить остаточний розрахунок після підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг.

Згідно п.5.10 договору за несвоєчасну оплату наданих послуг замовник сплачує експедитору пеню, що обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Строк дії цього договору починає свій перебіг у момент, визначений п.7.1 цього договору та закінчується 31.12.2024 (п.7.2 договору).

На підставі укладеного між сторонами договору позивачем надані послуги з перевезення вантажів зернових культур у жовтні 2024 року на загальну суму 1602123,60 грн, що підтверджується: товарно-транспортними накладними №001537 від 16.10.2024, №001538 від 16.10.2024, №001540 від 17.10.2024, №001543 від 17.10.2024, №1 від 18.10.2024, №2 від 18.10.2024, №3 від 18.10.2024, №39 від 17.10.2024, №40 від 17.10.2024, №47 від 19.10.2024, №48 від 19.10.2024, №49 від 19.10.2024, №50 від 19.10.2024, №52 від 19.10.2024, №64 від 21.10.2024, №66 від 21.10.2024, №67 від 21.10.2024, №68 від 21.10.2024, №69 від 21.10.2024, №83 від 23.10.2024, №84 від 23.10.2024, №85 від 23.10.2024, №86 від 23.10.2024, №87 від 23.10.2024, №17 від 20.10.2024, №18 від 21.10.2024, №21 від 21.10.2024, №32 від 22.10.2024, №33 від 22.10.2024, №34 від 22.10.2024, №37 від 22.10.2024, №38 від 22.10.2024 та підписаними між сторонами та скріпленими печатками господарюючих суб`єктів актами надання послуг №ОУУА-003144 від 21.10.2024 на суму 336579,60 грн, №ОУУА-003149 від 21.10.2024 на суму 351162,00 грн, №ОУУА-003377 від 23.10.2024 на суму 51408,00 грн, №ОУУА-003225 від 25.10.2024 на суму 502286,40 грн, №ОУУА-003226 від 25.10.2024 на суму 360687,60 грн.

В свою чергу, відповідачем було здійснено лише часткову оплату наданих позивачем послуг на загальну суму у розмірі 351408,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № від 08.11.2024 на суму 51408,00 гр, №40550 від 20.12.2024 на суму 100000,00 грн, № від 24.12.2024 на суму 100000,00 грн, №40561 від 30.12.2024 на суму 100000,00 грн.

18.11.2024 позивач звернувся до відповідача з претензією №18/11/2024 про сплату наявної заборгованості, однак відповідач суму боргу у повному обсязі не сплатив, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором перевезення.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ст.909 Цивільного кодексу України).

Стаття 307 Господарського кодексу України передбачає, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата( ч.1 ст.916 Цивільного кодексу України).

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма кореспондується з приписами ст.193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За висновками суду першої інстанції в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази того, що у спірний період позивачем були надані відповідачу послуги з перевезення вантажів, що підтверджується відповідними актами та ТТН, що свідчить про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за укладеним між сторонами правочином. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем були надані відповідачу послуги у жовтні 2024 року на загальну суму 1 602 123,60 грн, які відповідачем оплачені частково, на суму 351 408,00 грн.

Колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст.610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно, є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Згідно із ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позивачем нараховано 27 912,89 грн інфляційних втрат за листопада 2024 року та 5250,11 грн 3% річних за загальний період прострочення з 22.10.2024 по 03.12.2024.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, за відсутності контррозрахунку відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат є правомірними та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені на суму 45 500,99 грн за загальний період прострочення з 22.10.2024 по 03.12.2024, суд зауважує наступне.

Пунктом 3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст.230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом п.5.10 договору за несвоєчасну оплату наданих послуг замовник сплачує експедитору пеню, що обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Як встановлено судом, відповідачем у встановлений строк свого обов`язку зі сплати за надані позивачем послуги з перевезення вантажів не виконано, чим допущено прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання, і він вважається таким, що прострочив, а тому позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховано пеню.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що інфляційні нарахування на суму боргу здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

При цьому розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Аналогічна правова позиція щодо застосування частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/190/18, постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18 та постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 905/587/18.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 917/1421/18, оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць із моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

З огляду на вимоги статті 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Колегією суддів апеляційного господарського суду перевірено розрахунки позивача, встановлено їх правильність та відповідність вимогам умов договору та чинного законодавства.

З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за договором на перевезення вантажу №23012024, вимоги позивача про стягнення з відповідача 45 500,99 грн пені, 3% річних на суму 5 250,11 грн, 27 912,89 грн інфляційних втрат, також визнаються апеляційним господарським судом обґрунтованими та такими, що підлягали задоволенню у повному обсязі за розрахунком позивача.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій, інші доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника (відповідача).

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шулявська-Капітал" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2025 у справі №910/15454/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2025 у справі №910/15454/24 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/15454/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

У зв`язку з відпусткою судді Кравчука Г.А. з 01.09.2025 по 14.09.2025, повний текст постанови складено 15.09.2025.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді К.В. Тарасенко

Г.П. Коробенко