ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2025 р. м. Київ Справа № 911/1910/25

Розглянувши матеріали справи за позовом Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітетуУкраїни

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Марцел»

про стягнення 33 999,00 грн.

Суддя Карпечкін Т.П.

За участю представників:

від позивача: Дунець А.Ю.;

від відповідача: не з`явився.

Обставини справи:

У провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Марцел» про стягнення 33 999,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.06.2025 відкрито провадження у справі 911/1910/25 за правилами загального позовного провадження. Сторони належним чином повідомлені про дане судове провадження.

В ході підготовчого провадження у справі № 911/1910/25 судові засідання відкладались з метою з`ясування усіх обставин, передбачених ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

В ході підготовчого провадження позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Також зазначив і про те, що ним повідомлено про всі обставини справи, які йому відомі, та надані суду всі наявні в нього докази.

Відповідач в ході підготовчого провадження у судові засідання не з`являвся, відзиву на позов не подав.

На виконання вимог ч. 1 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України та ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України судом під час підготовчого провадження у справі № 911/1910/25 вирішено питання та вчинено усі дії, необхідні для підготовки справи до розгляду по суті.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Враховуючи те, що судом під час підготовчого судового засідання вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 15.09.2025.

У судовому засіданні 15.09.2025 позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судові засідання не з`являвся, заперечень проти позову не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 15.09.2025 судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, Південно-Західним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України подано позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Марцел» 33 999,00 грн. пені за прострочення сплати штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Рішенням адміністративної колегії Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (позивач, Відділення) від 29.11.2024 № 72/90-р/к у справі № 72/57-24 (далі Рішення), згідно з пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», на ТОВ «Марцел» (відповідач) накладено штрафні санкції у розмірі 33 999,00 грн.

Рекомендованим листом від 29.11.2024 року № 72-02/3155е (№112) на адресу відповідача було направлено копію зазначеного рішення Відділення. У листі відповідач попереджався, що у разі несплати штрафу у встановлений у рішенні строк з дня отримання копії зазначеного рішення, буде додатково нараховуватись пеня у розмірі 1,5 % від суми штрафу за кожен день прострочення відповідно до частини п`ятої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Зазначений лист повернувся до Відділення з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема, внаслідок відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України «Голос України», газета Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», «Офіційний вісник України», друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

У зв`язку з зазначеним, керуючись статтею 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», Відділення оприлюднило інформацію про прийняте рішення Відділення в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» від 25.12.2024 № 261 (7921). Отже, датою вручення рішення Відділення Товариству вважається 03.01.2025.

Згідно з частиною третьою статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня його одержання.

Відповідно до частини першої статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення органів Антимонопольного комітету України може бути оскаржене до Господарського суду в двомісячний строк з дня його одержання.

Згідно з частиною 2 ст. 62 Закону України «Про захист економічної конкуренції» перебіг строку, який обчислюється роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок: строк який обчислюється місяцями закінчується у відповідне число останнього місяця строку. У разі коли останній день припадає на неробочий день, днем закінчення строку вважається перший наступний за ним робочий день.

Відповідно до частини 13 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» протягом п`яти днів з дня сплати штрафу та пені, необхідно надіслати до Відділення документи, що підтверджують сплату штрафу, пені.

У зв`язку з несплатою відповідачем накладеного Рішенням адміністративної колегії Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.11.2024 № 72/90-р/к у справі № 72/57-24 штрафу, позивачем заявлено про стягнення пені.

Строк, протягом якого Відповідач зобов`язаний був сплатити штраф за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, розпочався 03.01.2025 і закінчився 03.03.2025.

Кількість днів прострочення сплати штрафу станом на 06.06.2025 становить 96 днів, за які пеня становить 48 960,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням Комітету.

Отже, розмір пені становить 33 999,00 грн.

Відповідно до пункту 19-1 частини першої статті 17 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», частини 8, 9 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження видавати накази про примусове виконання рішень адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України, прийнятих за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу; у разі якщо протягом строку, встановленого абзацом першим частини третьої цієї статті, рішення органу Антимонопольного комітету України не виконується, Голова Антимонопольного комітету України, голова територіального відділення Антимонопольного комітету України видає наказ про примусове виконання рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу; Наказ Голови Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України про примусове виконання рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу, є виконавчим документом, який пред`являється до органів державної виконавчої служби для примусового виконання в порядку, визначеному законом.

10 березня 2025 року було видано наказ голови Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 72/5/ю у справі № 72/57-24 про примусове виконання рішення щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Марцел» штрафу у розмірі 33 999,00 гривень та надіслано на виконання до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському р-ні Київської обл. Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Станом на 06.06.2025 штраф не сплачено.

Відповідно до частини 7 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені у добровільному порядку, органи Антимонопольного Комітету України стягують пеню в судовому порядку.

В ході розгляду спору відповідач в судові засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, позовні вимоги не заперечив та не спростував.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем не сплачено 33 999,00 грн. пені за прострочення сплати накладеного Рішенням адміністративної колегії Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.11.2024 № 72/90-р/к у справі № 72/57-24 штрафу.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача 33 999,00 грн. пені обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними у розумінні ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як визначено ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не заперечені та не спростовані, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до статей 123, 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Марцел» (07400, Київська обл., Броварський район, селище міського типу Велика Димерка, вулиця Бобрицька, буд. 62, ) на користь Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (29005, м. Хмельницький, вул. Героїв Майдану, 12, 8 поверх, ) із зарахуванням в дохід загального фонду Державного бюджету України 33 999 грн. пені.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Марцел» (07400, Київська обл., Броварський район, селище міського типу Велика Димерка, вулиця Бобрицька, буд.62 ЄДРПОУ 40552781) на користь Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (29005, м. Хмельницький, вул. Героїв Майдану, 12, 8 поверх, код ЄДРПОУ 21312821) 2 422,40 грн. витрат по сплаті судового збору.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено у порядку і строки, встановлені ст.ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 24.09.2025.

Суддя Т.П. Карпечкін