УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

м. Київ

18.09.2025Справа № 910/3453/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр прав людини"

до Київської міської ради

за участю Київської міської прокуратури

про визнання недійсним частини пункту 8.4 Договору оренди земельної ділянки №63-6-00310 від 12.08.2005.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

Від позивача: не з`явились

Від відповідача: Буханистий О.В.

За участю прокурора: Винник О.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр прав людини" звернулись до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради про визнання недійсним пункту договору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що частина п. 8.4 договору оренди земельної ділянки № 63-6-00310 від 12.08.2005 порушує права позивача та безпідставно зобов`язує орендаря завершити забудову земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, у встановлений законодавством строк, але не пізніше ніж через 3 роки з моменту державної реєстрації договору. Станом на дату укладення договору, будівництво вже було завершено орендарем, проте спірний пункт договору, безпідставно надає право орендодавцю на розірвання договору.

Ухвалою суду від 28.03.2025 відкрито провадження у справі 910/3453/25, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 17.04.2025.

10.04.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує.

16.04.2025 від Київської міської прокуратури надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи відповідно до Закону України "Про прокуратуру", ст. ст. 53, 55 ГПК України.

17.04.2025 судом в підготовчому засіданні оголошено перерву до 15.05.2025. В порядку ст. 166 ГПК України встановлено строк позивачу на подання відповіді на відзив з доказами направлення учасникам справи до 01.05.2025, в порядку ст. 167 України встановлено строк відповідачу на подання заперечень на відповідь на відзив з доказами направлення учасникам справи до 12.05.2025.

02.05.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив.

06.05.2025 від Київської міської прокуратури надійшло повідомлення про вступ у справу в порядку ст.23 Закону України "Про прокуратуру".

15.05.2025 судом в підготовчому засіданні оголошено перерву до 12.06.2025.

11.06.2025 від позивача надійшли заперечення щодо вступу у справу Київської міської прокуратури. Позивач просив відмовити прокурору у задоволенні заяви про вступ у справу.

Ухвалою суду від 12.06.2025 судом відмовлено позивачу у його клопотанні про відмову прокурору у задоволенні заяви про вступ у справу; закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті на 03.07.2025.

В судовому засіданні 03.07.2025 оголошено перерву до 21.07.2025.

21.07.2025 від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 21.07.2025 оголошено перерву до 21.08.2025.

Представник позивача 21.08.2025 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи.

21.08.2025 від позивача надійшла заява про відвід судді Усатенко І.В.

Ухвалою суду від 25.08.2025 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр прав людини" про відвід судді Усатенко І.В. від розгляду справи № 910/3453/25.

Ухвалою суду від 01.09.2025 призначено судове засідання на 18.09.2025.

Представник позивача 18.09.2025 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи.

Судом встановлено наявність підстав, визначених п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, для залишення позову у справі №910/3453/25 без розгляду, з огляду на наступне.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначена рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у господарських справах визначається Господарським процесуальним кодексом України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів господарсько-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною першою статті 41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

У пункті 2 частини першої статті 42 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.

Відповідно до частини другої статті 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у підготовче засідання чи у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Отже, учасник справи має право:

- брати участь в судових засіданнях (особисто або через представника);

- не брати участі в судових засіданнях, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою.

Аналіз зазначених норм процесуального права свідчить про те, що учасник справи не може відмовитися від свого права на участь в судових засіданнях за принципом мовчання, його волевиявлення щодо цього має бути формалізовано.

Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.04.2025 у справі 907/480/21.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Аналіз змісту наведених норм процесуального закону свідчить про те, що обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною четвертою статті 202, пунктом 4 частини першої статті 226 ГПК процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання, є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, нормами статей 202, 226 ГПК передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто, право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності (до такого правового висновку дійшла об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постановах від 05.06.2020 у справі № 910/16978/19, від 16.10.2020 у справі № 910/8816/19).

Формулювання "суд залишає позов без розгляду", що міститься у частині четвертій статті 202 ГПК України, та формулювання "суд залишає позов без розгляду", що міститься у пункті 4 частини першої статті 226 ГПК України, виражає імперативну вказівку суду (судді) щодо заборони продовження розгляду справи, щодо завершення судового провадження без винесення рішення (постанова КГС ВС від 18.11.2022 року у справі № 905/458/21).

Як вбачається із матеріалів справи, позивач про дату та час судових засідань, які відбулись 21.08.2025 та 18.09.2025, був повідомлений належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи

Таким чином, оскільки позивача у судове засідання 18.09.2025 не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надав, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр прав людини" без розгляду з підстав, визначених пунктом 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу на те, що залишення позовної заяви без розгляду через неявку позивача у судове засідання у разі ненадання ним заяви про розгляд справи за його відсутності не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд (до такого висновку дійшла об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 16.10.2020 року в справі № 910/8816/19, Верховний Суд у постанові від 21.12.2020 року в справі № 910/18360/19 та інших).

У той же час за змістом частини 4 статті 226 Господарського процесуального кодексу України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. 226, ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр прав людини" до Київської міської ради,за участю Київської міської прокуратури, про визнання недійсним частини пункту 8.4 Договору оренди земельної ділянки №63-6-00310 від 12.08.2005 - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано: 22.09.2025.

Суддя І.В.Усатенко