РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.09.2025Справа № 910/6918/25
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування"

про стягнення 89797,43 грн

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення з відповідача заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, оскільки відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не відшкодував позивачу шкоду, завдану страхувальником Відповідача внаслідок ДТП, яке сталось 26.07.2022 (поліс №ЕР 206741223).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2025 відкрито провадження у справі №910/6918/25 та призначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 06.06.2025 було отримано відповідачем в його електронному кабінеті 09.06.2025, що підтверджується відповідним повідомленням.

Відзиву на позовну заяву надано не було.

Враховуючи наведене, та за відсутності подання відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

08.12.2021 між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір страхування наземного транспортну №5265/21-Т/К/07 (далі - договір страхування), об`єктом страхування якого є транспортний засіб "Mazda", д/н НОМЕР_1 . Строк дії даного договору з 18.12.2021 по 17.12.2022.

26.07.2022 по вул. Бульварно-Кудрявській, 15 у місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Mazda", д/н НОМЕР_1 та транспортного засобу "Renaul Megan", д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 22.09.2022 у справі № 761/16539/22 винним у вчиненні вищевказаної ДТП було визнано водія транспортного засобу "Renaul Megan", д/н НОМЕР_2 , - ОСОБА_2 .

Відповідно до акта виконаних робіт №СКмСА-008184 від 09.09.2022 ТОВ «Віді-Скай» (ремонтне СТО) та виставленим ним рахунком на оплату від 28.07.2022 вартість ремонту автомобіля "Mazda", д/н НОМЕР_1 склала 39964,16 грн.

08.12.2022 до позивача звернувся страхувальник з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Відповідно до умов договору страхування позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування у сумі 39964,16 грн, що підтверджується страховим актом № 006.01103022-1 від 28.07.2022 та платіжним дорученням № 38564218 від 29.07.2022.

Як підтверджено матеріалами справи, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "Renaul Megan", д/н НОМЕР_2 була застрахована у відповідача згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/206741223.

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 130000 грн та франшизу у розмірі 0 грн.

Отже, на відповідача полісом ЕР/206741223покладено обов`язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації водієм ОСОБА_2 транспортним засобом "Renaul Megan", д/н НОМЕР_2 .

Позивач звернувся до відповідача із претензією №310822/р від 31.08.2022 з пропозицією у досудовому порядку сплатити позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 39964,16 грн, а також надано необхідний перелік документів. Докази направлення претензії надано з позовом (копії чека та рекомендованого листа з повідомленням від 31.08.2022).

Позивач заявляючи даний позов зазначив, що страхове відшкодування у сумі 39964,16 грн відповідач не сплатив. Оскільки відповідач порушив строки виплати страхового відшкодування позивачем на суму боргу було нараховано 36988,08 грн пені, 9757,19 грн інфляційних втрат, 3088 грн 3% річних за період з 01.11.2022 по 29.05.2025.

Статтею 993 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, позивач здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої у ДТП особи в межах здійсненої виплати.

Вирішуючи вказаний спір суд застосовує норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", що діяв на час настання спірних правовідносин.

Відповідно до п.36.1 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Тобто, виходячи з норм даної статті, максимальний строк для прийняття рішення про здійснення виплати страхового відшкодування чи відмови у здійсненні такої виплати становить 90 днів з дня отримання заяви про виплату та за умови отримання страховиком всіх необхідних документів, перелік яких визначено статтею 35 Закону.

Так, позивачем надано докази направлення відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування 31.08.2022, однак наразі неможливо встановити коли саме відповідачем було отримано цю заяву, оскільки відслідкувати трекінг поштових відправлень по Укрпошті можливо лише по листам, які були надісланні за останні пів року, тоді як позивач направляв заяву відповідачу ще у 2022 році.

Відповідно до нормативів пересилання поштових відправлень затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року № 958 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 січня 2014 року за № 173/24950 (далі Нормативи) нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): місцевої Д+2, пріоритетної Д+1 (1, 2, 3, 4, 5 кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення) (п. 1).

Відповідно до п. 2 Нормативів при пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день

Судом встановлено, що позивач здійснював направлення претензії відповідачу рекомендованим листом в межах міста Києва 31.08.2022, приймаючи до уваги Нормативи пересилання поштових відправлень, вказане поштове направлення повинно було доставлене відповідачу протягом трьох днів, тобто з 05.09.2022 підлягає відлік строку для прийняття рішення відповідачем про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування (оскільки 04.09.2022 припало на вихідний день неділю).

Згідно з ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

З огляду на викладене відповідач повинен був до 03.12.2022 включно прийняти рішення щодо виплати або відмови у виплаті страхового відшкодування.

Матеріали справи не містять доказів сплати або відмови у виплаті страхового відшкодування позивачу.

У зв`язку із чим, вимоги позову про стягнення з відповідача 39964 грн страхового відшкодування підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Отже, грошовим зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (ч. 3 ст. 11 ЦК України).

Як зазначено судом вище, обов`язок відповідача зі сплати страхового відшкодування ґрунтується за приписах актів цивільного законодавства. Цей обов`язок є простроченим.

Згідно з п. 36.5 Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. (ч.ч. 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

За розрахунками суду, з відповідача підлягає стягненню 35185,47 грн пені, у решті суми щодо цієї вимоги слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки у відповідача виник обов`язок зі сплати страхового відшкодування, тобто виникло грошове зобов`язання, до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи ст. 625 ЦК України. Ця норма встановлює відповідальність за порушення будь-якого грошового зобов`язання, що виникло з підстав, передбачених ст. 11 ЦК України, в тому числі і такого, що не засновано на договорі.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягають 9757,19 грн інфляційних втрат. Разом з тим, за перерахунками суду розрахунку 3% річних, суд дійшов висновку про правомірність стягнення з відповідача 2979,23 грн 3% річних, у решті заявленої до стягнення суми суд відмовляє.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до приписів статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина 2 статті 86 ГПК України).

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись статтями ст.ст. 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ст. 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" (м. Київ, вул. Рибальська, 22; ідентифікаційний код 30968986) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (м. Київ, вул. Борщагівська, 154; ідентифікаційний код 33908322) 39964 (тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят чотири) грн 16 коп. страхового відшкодування, 35185 (тридцять п`ять тисяч сто вісімдесят п`ять) грн 47 пені, 9757 (дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят сім) грн 19 коп. інфляційних втрат, 2979 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) грн 23 коп. 3% річних, 2963 (дві тисячі дев`ятсот шістдесят три) грн 55 коп. судового збору.

У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків