СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року м. Харків Справа №917/1018/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Плахов О.В., суддя Склярук О.І.,

за участю секретаря судового засідання Ярош В.В.,

за участю представників:

позивачів (в режимі відеоконференції) Коряк І.Ю. (адвокат); ОСОБА_1 (особисто);

першого відповідача не з`явився;

другого відповідача не з`явився;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 (вх.№1772П/1) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 31.07.2025 року у справі №917/1018/25,

за позовом 1. ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 ,

2. ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 ,

3. ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 ,

до 1. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорновола 2Б», вул. В. Чорновола, 2Б, кв. 100, м.Полтава, 36003,

2. ОСОБА_4 (ліквідатор), АДРЕСА_4 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів: ОСОБА_5 , АДРЕСА_5 ,

про звільнення ОСОБА_4 від виконання обов`язків ліквідатора та призначення ліквідатором Мацківську В.І.,-

ВСТАНОВИВ:

22.05.2025 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до відповідачів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорновола 2Б» та ліквідатора Мірошниченка Євгена Олександровича з вимогами:

- звільнити ОСОБА_4 , зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , від виконання обов`язків ліквідатора Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорновола 2Б» (), призначеного Господарським судом Полтавської області рішенням від 17.10.2024 року;

- призначити ліквідатором Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорновола 2Б» () співвласницю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована та мешкає кв. АДРЕСА_6 .

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 31.07.2025 року (повний текст складено 05.08.2025 року, суддя Тимощенко О.М.) закрито провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 231 ГПК України, оскільки спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Позивачі з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодилися та звернулися до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті ухвали норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просять ухвалу Господарського суду Полтавської області від 31.07.2025 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянти зазначають про невідповідність дати технічного запису судового засідання даті протоколу і це є істотним процесуальним порушенням. Зазначає, що розгляд справи №917/1018/25 31.07.2025 року в порушення вимог ГПК України здійснювався судом за відсутності відповідача (ОСББ «Чорновола 2Б») або його представника та за відсутності відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання.

По суті Господарський суд Полтавської області допустив порушення гарантії ефективного доступу до суду. - лише закон має регламентувати порядок здійснення судочинства у господарських судах, а суди і судді повинні діяти виключно в рамках законів (якими у даному випадку є Конституція України та чинна редакція ГПК України).

Скаржник наполягає на тому, що ухвала Господарського суду Полтавської області від 31.07.2025 року не може вважатися законною і такою, що ухвалене з дотриманням принципу змагальності та рівності сторін, оскільки: зачіпає інтереси третіх осіб; винесена без забезпечення права бути почутими (audi alteram partem); прийняте з істотним порушенням норм процесуального законодавства та порушенням матеріального права.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.08.2025 року відкрито апеляційне провадження за скаргою позивачів на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 31.07.2025 року у справі №917/1018/25. Встановлено учасникам справи строк протягом якого вони мають право подати до суду відзиви на апеляційну скаргу, а також встановлено строк протягом якого учасники справи мають право подати до суду клопотання, заяви, документи та докази в обґрунтування своєї позиції по справі. Справу призначено до розгляду в судове засідання і роз`яснено шляхи реалізації права учасників справи на участь у судовому засіданні, а також шляхи реалізації права учасників справи на подання документів до суду засобами електронного зв`язку через підсистему електронний суд. Витребувано з Господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/1018/25.

Вказана ухвала була направлена зареєстрованим учасникам справи засобами електронного зв`язку до електронного кабінету користувача і доставлена їм 15.08.2025 року. Позивачам та першому відповідачу ухвала суду направлена засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення і отримана ними 22.08.2025 року.

25.08.2025 року матеріали справи №917/1018/25 на вимогу надійшли до Східного апеляційного господарського суду.

Від другого відповідача ліквідатора Мірошниченко Є.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№10479 від 03.09.2025 року), в якому зазначає, що згоден з ухвалою господарського суду першої інстанції, вважає її обґрунтованою та законною, прийнятою при об`єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення норм матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні 10.09.2025 року представник позивачів підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги і наполягав на її задоволенні. Безпосередньо позивач - ОСОБА_1 погодилась з позицією оголошеною представником.

Представники відповідачів та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не сповістили; про час та місце засідання суду були належним чином повідомлені, що підтверджується відомостями системи Електронний суд та зворотними рекомендованими поштовими відправленнями.

Суд в ухвалі суду від 15.08.2025 року доводив до відома учасників справи, що нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції (особисто чи представників) належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, а також відсутність відповідного клопотання, не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи, що явка представників обов`язковою не визнавалась, а матеріали справи підтверджують належне повідомлення учасників справи про її судовий розгляд, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи у даному судовому засіданні.

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Перелік підстав закриття провадження у справі визначений у ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Так, матеріали даної справи свідчать, що в обґрунтування позовних вимог позивачі вказували, що вони є співвласниками житлового будинку 2Б, розташованого по вул. В`ячеслава Чорновола, м.Полтава та членами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорновола 2Б» (, юридична адреса: 36003, Україна, Полтавська обл., місто Полтава, вулиця В`ячеслава Чорновола, будинок, 2Б).

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 31.10.2019 року у справі №917/971/19, зокрема, визнано недійсним рішення, оформлене протоколом №1 установчих зборів Об`єднання співвласників 174-квартирного будинку за адресою: 36000, м. Полтава, вул. В.Чорновола, 2Б, від 18.12.2016 р., та припинено юридичну особу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорновола 2Б» ().

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 року та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.04.2020 року зазначене рішення залишено без змін.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 10.09.2020 року у справі №917/805/20 призначено ліквідатором Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорновола 2Б» (вул. Чорновола, 2Б, м. Полтава, 36003, ) Гермаша І.М. та встановлено строк для заявлення кредиторами своїх вимог - 6 місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Відомості про Гермаша І.М. як ліквідатора Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорновола 2Б» були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Також в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зазначено, що ОСББ «Чорновола 2Б» знаходиться в стані припинення з 19.10.2020 року на підставі судового рішення від по справі №917/971/19, строк заявлення вимог кредиторів до 20.04.2021 року.

Згідно з актовим записом про смерть №2120 від 30.11.2021 року ОСОБА_6 помер.

Господарський суд Полтавської області рішенням від 17.10.2024 року у справі №917/1067/24 ліквідатором ОСББ «Чорновола 2б» призначив ОСОБА_4 на підставі його позовної заяви.

Згідно офіційних відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень рішення суду від 17.10.2024 року у справі №917/1067/24 не оскаржувалося та набрало законної сили 15.11.2024 року.

Частиною третьою статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Подання позовної заяви за правилами ГПК України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до статті 20 ГПК України.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом (ч.1 ст. 4 ГПК України).

У ч.2 ст. 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду із вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів, які характеризують суть конкретного позову, його зміст та правову природу, а саме: предмета і підстави позову.

Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстава.

Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, є гарантією прав відповідача на захист проти позову.

Підставою позову може бути як один, так і декілька юридичних фактів матеріально-правового характеру.

Отже, предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

При цьому, суд вказує, що виключне право на визначення предмету та підстави позову належить позивачу, натомість суд, вирішуючи спір, повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини третьої статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них, а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Як зазначається в позовній заяві та було вказано вище, Господарський суд Полтавської області рішенням від 17.10.2024 року у справі №917/1067/24 ліквідатором ОСББ «Чорновола 2Б» призначив ОСОБА_4 на підставі його заяви.

Ч. 1 ст. 17 ГПК України надає право учасникам справи, а також особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно офіційних відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень означене рішення суду не оскаржувалося та набрало законної сили 15.11.2024 року.

Наразі позов поданий у зв`язку з тим, що призначений судом ліквідатором ОСББ «Чорновола 2Б» Мірошніченко Є.О. на підставі його заяви з моменту призначення став діяти на шкоду інтересам співвласників, порушуючи право позивачів на користування спільним майном: самовільно встановлює розміри внесків; здійснює одноосібне розпорядження коштами; здійснює формування неіснуючих боргів за допомогою недостовірних, фальсифікованих документів; проводить господарську діяльність без згоди співвласників; не залучає загальні збори або уповноважених осіб співвласників; не інформує мешканців про фінансові операції та рішення; не надає звітності про хід ліквідації.

Отже, подана позовна заява у даній справі фактично є скаргою на дії призначеного судом ліквідатора ОСББ «Чорновола 2Б» Мірошніченко Є.О.

Відповідно до ч.1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

За приписами ст. 110 ЦК України юридична особа ліквідується:

1) за рішенням її учасників, суб`єкта управління державної або комунальної власності або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами;

2) за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, за позовом учасника юридичної особи або відповідного органу державної влади;

3) за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи в інших випадках, встановлених законом, - за позовом відповідного органу державної влади.

Орган (особа), який прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи відповідно до частини першої цієї статті, призначає ліквідаційну комісію (ліквідатора) такої юридичної особи.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання (асоціація) вважається припиненим з дня внесення про це відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Об`єднання ліквідується у разі: придбання однією особою всіх приміщень у багатоквартирному будинку; прийняття співвласниками рішення про ліквідацію об`єднання; ухвалення судом рішення про ліквідацію об`єднання.

Загальний порядок ліквідації юридичної особи визначений у ст. 111 ЦК України. Процедура ліквідації юридичної особи передбачає низку обов`язкових дій - погашення існуючої кредиторської заборгованості, відчуження активів, звільнення працівників, передання документів до архіву тощо. Лише після вчинення цих дій і подання державному реєстратору відповідних документів в реєстр вноситься запис про припинення юридичної особи.

Отже, ліквідація юридичної особи - це встановлена законом процедура, результатом якої є припинення діяльності юридичної особи. Як юридична особа ОСББ може припинити діяльність в порядку, передбаченому законом, зокрема, шляхом ліквідації.

Згідно із приписами ч. 1, 10 ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

Суд зазначає, що ні ГПК України, ні ЦК України не містить норм, які врегульовують означену ситуацію в частині оскарження дій (бездіяльності) призначеного судом ліквідатора ОСББ чи його заміни.

Проте функції господарського суду у ліквідаційній процедурі унормовані у ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства.

Зокрема, ч. 3 ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства містить положення про те, що у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) ліквідатора та здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Частина 6 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства визначає, що дії (бездіяльність) ліквідатора можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

Частина 11 ст. 11 ГПК України містить імперативний припис щодо заборони відмови у правосудді з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

З огляду на викладене, оскільки подібні спори з розгляду скарг на дії (бездіяльність) ліквідатора в процедурі банкрутства є найбільш наближеними до спору, пов`язаного зі спірними правовідносинами, суд дійшов до висновку про застосування в даному випадку аналогії закону, у зв`язку з чим оскарження дій (бездіяльності) ліквідатора ОСББ «Чорновола 2Б» не є позовною заявою, має характер скарги на дії ліквідатора (бездіяльність) та підлягає розгляду господарським судом, який його призначив ліквідатором, у межах справи №917/1067/24.

В іншому випадку виникає можливість існування більш ніж одного судового рішення щодо призначення ліквідатора ОСББ, що порушує принцип правової певності та є неприпустимим.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, §77, від 25.07.2002р, Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007р. одним з основних елементів верховенства права визнано принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути змінене іншим судовим рішенням, ухваленим в іншій справі. Це правило ґрунтується на принципі «res judicata», що означає, що справа, яка була остаточно вирішена судом, не може бути переглянута в іншому процесі.

Після того, як рішення суду набрало законної сили (тобто, закінчився строк на його оскарження або апеляційну скаргу було розглянуто), воно є обов`язковим для виконання та не може бути скасоване іншим судовим рішенням, прийнятим в іншій справі.

Фактично позовні вимоги позивачів у даній справі спрямовані на зміну/скасування прийнятого судом рішення у справі №917/1067/24 про призначення ліквідатора ОСББ, що не може бути вирішено у позовному провадженню.

Зміна судового рішення (в даному випадку звільнення призначеного судом ліквідатора), ухваленого в одній справі, рішенням суду у іншій справі не допускається. В іншому випадку виникає можливість існування більш ніж одного судового рішення щодо призначення ліквідатора ОСББ, що порушує принцип правової певності та є неприпустимим.

Судове рішення, яке набрало законної сили, не може бути скасоване або змінене рішенням іншого суду, ухваленим в іншій справі, навіть якщо ці справи стосуються схожих обставин або правовідносин.

Правопорядок не може допускати ситуації, коли нівелюється законна сила судового рішення та створюються передумови для виникнення «колізії» судових рішень (постанова КЦС ВС від 1 березня 2023 року у справі №442/3663/20).

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про обґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо закриття провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 231 ГПК України.

Щодо доводів апелянтів слід відзначити, що незгода з протоколом судового засідання не є підставою для скасування судового рішення ухвали. При цьому нормами чинного процесуального законодавства передбачено, що у випадку незгоди з протоколом судового засідання учасник може подати письмові зауваження з приводу неповноти або неправильності технічного запису або відомостей, вміщених у протоколі судового засідання (ст.224 ГПК України).

Колегія суддів також зазначає, що доступ до правосуддя, гарантований статтею 6 Європейської конвенції з прав людини, не є абсолютним і може бути обмежений, якщо ці обмеження є законними, досягають легітимної мети та є пропорційними до такої мети, а також не позбавляють особу суті права. Вимога визначення належної юрисдикції, права, що підлягає захисту (предмету), а отже і дій не може вважатися обмеженням права на доступ до суду.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням судом норм права. Доводи апеляційної скарги щодо порушення норм процесуального права не знайшли підтвердження і не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв`язку з чим апеляційна скарга позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржувана ухвала Господарського суду Полтавської області від 31.07.2025 року у справі №917/1018/25 має бути залишена без змін.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати апелянта по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 13, 74, 86, 129, 269, 271, 273, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 31.07.2025 року у справі №917/1018/25 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 23.09.2025 року після виходу судді Плахова О.В. з відпустки.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя О.В. Плахов

Суддя О.І. Склярук