ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

16 вересня 2025 р. Справа № 902/120/25

Господарський суд Вінницької області у складі : головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Шарко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали у справі

за заявою: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

Представники учасників справи в судове засідання не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області (судді Тісецького С.С.) перебуває справа № 902/120/25 про неплатоспроможність ОСОБА_1 ..

Ухвалою суду від 25.06.2025 року відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . Призначено керуючим реструктуризацією у справі арбітражного керуючого Белінську Н.О.. Призначено попереднє засідання у справі №902/120/25 на 16.09.2025 року о 10:00 год..

При цьому, 26.06.2025 року оприлюднено оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 та встановлено строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника: протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

20.08.2025 року до суду від ТОВ "Алекскредит" надійшла заява (сформована в системі "Електронний суд") б/н від 20.08.2025 року (вх. № 01-36/1020/25) про визнання грошових вимог до боржника в розмірі 20 110,00 грн у справі № 902/120/25.

В зв`язку з перебуванням судді Тісецького С.С. у відпустці, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.08.2025 року вказану заяву розподілено судді Яремчуку Ю.О..

Ухвалою суду від 25.08.2025 року (суддя Яремчук Ю.О.) прийнято справу № 902/120/25 в частині розгляду заяви ТОВ "Алекскредит" б/н від 20.08.2025 року (вх. № 01-36/1020/25) про визнання грошових вимог до боржника в розмірі 20 110,00 грн у справі № 902/120/25. Призначено заяву ТОВ "Алекскредит" б/н від 20.08.2025 року (вх. № 01-36/1020/25) про визнання грошових вимог до боржника в розмірі 20 110,00 грн у справі № 902/120/25 до розгляду в попередньому засіданні на 16.09.25 о 10:00 год..

08.09.2025 року суддя Тісецький С.С. приступив до роботи.

08.09.2025 року на підставі заяви судді Яремчука Ю.О., згідно розпорядження керівника апарату суду та протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, зазначену вище заяву передано на розгляд судді Тісецькому С.С..

Ухвалою суду від 09.09.2025 року, зокрема, заяву ТОВ "Алекскредит" б/н від 20.08.2025 року (вх. № 01-36/1020/25) про визнання грошових вимог до боржника у справі № 902/120/25, прийнято до свого провадження. Призначено заяву ТОВ "Алекскредит" б/н від 20.08.2025 року (вх. № 01-36/1020/25) про визнання грошових вимог до боржника у справі № 902/120/25 до розгляду в судовому засіданні на 16.09.2025 р. о 10:15 год..

Також, ухвалою суду від 15.09.2025 року ухвалено забезпечити участь представника ТОВ "Алекскредит" адвоката Бабаєвої О.О. у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі № 902/120/25, яке призначено на 16.09.2025 р. о 10:00 год., в приміщенні Господарського суду Вінницької області з використання підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

На визначену дату - 16.09.2025 р. в судове засідання представники учасників справи не з`явилися.

Разом з тим, судом встановлено, що 12.09.2025 року до суду від арбітражного керуючого Белінської Н.О. через систему "Електронний суд" надійшли такі документи: повідомлення № 02-731/5586 від 12.09.2025 року про результати розгляду вимог ТОВ "Алекскредит" у справі № 902/120/25; уточнене повідомлення № 02-731/5587 від 12.09.2025 року про результати розгляду вимог ТОВ "Алекскредит" у справі № 902/120/25.

Судом були оглянуті подані документи та долучені до матеріалів справи.

Принагідно, суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Так, згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи викладене, суд оглянувши матеріали справи, дійшов висновку про можливість розгляду заяви ТОВ "Алекскредит" про визнання грошових вимог до боржника, за наявними матеріалами справи.

Суд, розглянувши подану кредиторську заяву та дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

За змістом кредиторської заяви ТОВ "Алекскредит" б/н від 20.08.2025 року, 30.09.2024 року між Кредитором та Боржником по справі був укладений договір про надання кредиту № 7273058 (далі - кредитний договір), що підписаний сторонами у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" та відповідно до умов кредитного договору.

Відповідно до п 1.2. кредитного договору, Кредитодавець (п. 2.24. Правил) надає Позичальнику (п. 2.36. Правил) кредит на інші споживчі цілі (вирішення власних фінансових питань) без додаткового забезпечення у тимчасове, строкове, платне користування (надалі за текстом - Кредит (п. 2.23. Правил)), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит і сплатити Проценти за користування кредитом (п. 2.38. Правил) та інші платежі у відповідності до умов Договору. Кредит надається в національній грошовій одиниці України - гривні.

За умовами п. 1.1. кредитного договору, визначення понять і термінів, які містяться у цьому Договорі (п. 2.13. Правил), тлумачаться відповідно до цього Договору та розділу 2. Правил надання кредиту ТОВ "Алекскредит", затверджені Протоколом Загальних Зборів Учасників ТОВ "Алекскредит" № 03/06-24 від 03.06.2024 року (далі - Правила), що розміщені на Сайті Кредитодавця https://alexcredit.ua та які є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.4., 1.5. Правил).

Так, згідно алгоритму укладення електронного Кредитного договору, що зафіксований у Правилах, без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, який використовується позичальником як аналог власноручного підпису), без здійснення входу позичальником на веб-сайт за допомогою особистого кабінету Кредитний договір між Кредитором та Боржником не було б укладено.

Кредитний договір, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором, вважається укладеним у письмовій формі з моменту його підписання, тобто ведення алфавітно-цифрової послідовності даних (пароль). Водночас такий договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо істотних умов договору.

30.09.2024 року Боржник підписав кредитний договір шляхом введення електронного підпису одноразового ідентифікатора, а саме: PS7273058. Ппропозиція укласти договір (оферта) щодо надання кредиту № 7505661 також підписана 30.09.2024 року, шляхом введення електронного підпису одноразового ідентифікатора PS7273058.

Таким чином, між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що свідчить про наявність волі Боржника на укладення кредитного договору.

Сторони кредитного договору узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк, умови кредитування та порядок повернення кредитних коштів.

За умовами кредитного договору, сторони погодили суму кредиту, ставки нарахувань та періоди таких нарахувань, а саме : сума кредиту складає 5 600,00 гривень (п. 1.3. кредитного договору); ставки нарахування процентів за користування кредитом (п. 1.7.2. кредитного договору), за загальними умовами кредитування (п. 2.18. Правил) при укладенні Договору; в Базовий період протягом 18 календарних днів з 30.09.2024 року до 18.10.2024 року (включно) у розмірі 0,50 % за один день користування кредитом (акційна процентна ставка (п. 2.1. Правил)); в Спеціальний період (п. 2.44. Правил) протягом 400 календарних днів з 19.10.2024 року до 22.11.2025 року (включно) у розмірі 1,0% за один день користування Кредитом (Спеціальна процентна ставка (п. 2.38. Правил)).

Такими чином, період, за який Кредитодавець має право нараховувати проценти за користування кредитними коштами, строк кредитування складає 418 календарних днів.

Кредит надається шляхом перерахування Кредитодавцем коштів у рахунок кредиту, у сумі, визначеній в п. 1.3. цього Договору, на рахунок (п. 2.6. Правил) Позичальника, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу останнього (1.4. кредитного договору).

В пункті 10 кредитного договору, Боржник зазначив номер свого особистого електронного платіжного засобу Позичальника НОМЕР_2 .

Таким чином, Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав та надав Боржнику грошові кошти у розмірі 5 600,00 грн шляхом перерахування на карту Боржника № НОМЕР_2 , що зазначена у п. 10. кредитного договору та підтверджується відповідним листом про зарахування кредитних коштів (копія додається).

На підтвердження перерахування кредитних коштів Кредитодавець до заяви про грошові вимоги додає довідку від ТОВ "ФК "КОНТРАКТОВИЙ ДІМ" про переказ коштів, де зазначена наступна інформація : дата проведення платежу: 30.09.2024; сума платежу: 5600,00; валюта платежу: UAH; номер карти: НОМЕР_2 ; номер транзакції: .

Разом з тим, станом на дату подання Кредитором заяви про грошові вимоги, Боржник свої грошові зобов`язання щодо погашення боргу за Кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим, відповідно до розрахунку заборгованості (додається до заяви) за Боржником обліковується заборгованість в загальному розмірі 20 110,00 грн, з яких: 5 600,00 грн - сума заборгованості за тілом (основна сума боргу); 14 510,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Поряд з цим, у заяві Заявник зауважує, що проценти за користування кредитними коштами згідно умов кредитного договору, нараховані в межах строку кредитування, а саме:

- згідно з п. 1.7.2. кредитного договору, строк кредитування розраховується з дати укладення кредитного договору до 22.11.2025 року (включно);

- згідно з розрахунком заборгованості (додається), проценти за користування кредитом нараховані до 26.06.2025 року (включно).

Водночас, факт наявності боргу за кредитним договором Боржник підтвердив, здійснюючи часткову оплату, чим фактично і визнав отримання кредитних коштів та існування грошових зобов`язань за кредитним договором. Такі погашення заборгованості відображено в розрахунку заборгованості (додається), а саме : 21.10.2024 року Боржником сплачено проценти за користування кредитом у розмірі 50,00 грн, тому розмір заборгованості по процентах складає 14 510,00 грн, при умові що загалом було нараховано 14 560,00 грн.

На підставі викладеного, Заявник просить суд : визнати грошові вимоги кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Алекскредит" до боржника - ОСОБА_1 в розмірі 20 110,00 гривень заборгованості та 4 844,80 гривень судових витрат; включити відповідні грошові вимоги до реєстру вимог кредиторів.

На підтвердження зазначених у заяві обставин, Заявником долучені відповідні докази.

Згідно повідомлення арбітражного керуючого Белінської Н.О. № 02-731/5586 від 12.09.2025 року про результати розгляду вимог ТОВ "Алекскредит" у справі №902/120/25, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 121 КУзПБ, будь-які нарахування (неустойка, штраф, пеня та інші фінансові санкції) з дати відкриття провадження, а саме 25.06.2025 року, припиняються, а тому за договором про надання кредиту № 7273058 від 30.09.2024 року , а саме: нарахування заборгованості за відсотками в період з 25.06.2025 року по 26.06.2025 року в сумі 112,00 грн, здійснено незаконно.

Відтак, за договором про надання кредиту № 7273058 від 30.09.2024 р., укладеним між ТОВ "Алекскредит" та ОСОБА_1 , керуюча реструктуризацією (арбітражний керуючий) фізичної особи ОСОБА_1 , Белінська Наталія Олександрівна , частково визнає вимоги ТОВ "Алекскредит" в розмірі 25 620,00 грн, а саме : 5 600,00 грн - сума заборгованості за тілом (2 черга вимог кредиторів); 14 510,00 грн - сума заборгованості за відсотками (2 черга вимог кредиторів); та не визнає вимоги ТОВ "Алекскредит" в розмірі 112,00 грн - заборгованість по нарахованим відсоткам.

Також, у цьому повідомленні вказано, що заява з грошовими вимогами ТОВ "Алекскредит" була створена в системі "Електронний суд" 20.08.2025 року, в зв`язку з чим, 30-денний строк пропущено.

Водночас, відповідно до уточненого повідомлення арбітражного керуючого Белінської Н.О. № 02-731/5587 від 12.09.2025 року про результати розгляду вимог ТОВ "Алекскредит" у справі № 902/120/25, за договором про надання кредиту № 7273058 від 30.09.2024 р., укладеним між ТОВ "Алекскредит" та ОСОБА_1 , керуюча реструктуризацією боржника Белінська Н.О., частково визнає вимоги ТОВ "Алекскредит" в розмірі 19 998,00 грн, а саме: 5 600,00 грн - сума заборгованості за тілом (2 черга вимог кредиторів); 14 398,00 грн - сума заборгованості за відсотками (2 черга вимог кредиторів); та не визнає вимоги ТОВ "Алекскредит" в розмірі 112,00 грн - заборгованість по нарахованим відсоткам.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частина 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 113 КУзПБ, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

За змістом ст. 1 КУзПБ, грошове зобов`язання (борг) - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Частина 1 ст. 122 КУзПБ передбачає, що подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Як вказувалось вище, 26.06.2025 року оприлюднено оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 та встановлено строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника: протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Відповідно до матеріалів справи, заява ТОВ "Алекскредит" б/н від 20.08.2025 року про визнання грошових вимог до боржника у справі № 902/120/25, надійшла до суду 20.08.2025 року за вх. № 01-36/1020/25 (сформована в системі "Електронний суд" - 20.08.2025), тобто поза межами визначеного ч. 1 ст. 45 КУзПБ строку на подання заяв з грошовими вимогами до боржника.

Слід зазначити, що згідно ч. 4 ст. 45 КУзПБ, для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За змістом постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31.07.2024 року у cправі № 910/1246/21, заявник сам визначає докази, які, на його думку, підтверджують заявлені вимоги; проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство. Під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом; суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (постанова від 26.02.2019 у справі № 908/710/18);

- на стадії звернення кредиторів з вимогами до боржника та розгляду зазначених вимог судом принципи змагальності та диспозитивності у справі про банкрутство проявляються у наданні заявником відповідних документів на підтвердження своїх кредиторських вимог та заперечень боржника та інших кредиторів проти них (постанова від 23.04.2019 у справі №910/21939/15);

- покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог. Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в даному випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником. У випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, суд у справі про банкрутство відмовляє у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів. Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України). Комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду на стадії встановлення обсягу кредиторських вимог у справі про банкрутство. У випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, суд у справі про банкрутство відмовляє у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів (постанова від 27.08.2020 у справі № 911/2498/18, від 01.03.2023 у справі №902/221/22);

- розглядаючи кредиторські вимоги, суд в силу норм статей 45 - 47 КУзПБ має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (постанова від 21.10.2021 у справі № 913/479/18).

- використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника. Наведене порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами. Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами з застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення обґрунтованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанова від 07.08.2019 у справі № 922/1014/18).

Розглядаючи кредиторські вимоги, суд має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (див.висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 10.02.2020 у справі №909/146/19, від 27.02.2020 у справі № 918/99/19, від 29.03.2021 у справі № 913/479/18, постанова Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 15.03.2023 у справі № 904/10560/17).

У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17).

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 30.09.2024 року між ТОВ "Алекскредит" (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено договір про надання кредиту № 7273058, яким, серед іншого, передбачено наступне.

Визначення понять і термінів, які містяться у цьому Договорі (п. 2.13. Правил), тлумачаться відповідно до цього Договору та розділу 2. Правил надання кредиту ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ", затверджені Протоколом Загальних Зборів Учасників ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ" №03/06-24 від 03.06.2024 року (далі - Правила), що розміщені на Сайті Кредитодавця https://alexcredit.ua та які є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.4., 1.5. Правил) (п. 1.1.).

За Договором Кредитодавець (п. 2.24. Правил) надає Позичальнику (п. 2.36. Правил) кредит на інші споживчі цілі (вирішення власних фінансових питань) без додаткового забезпечення у тимчасове, строкове, платне користування (надалі за текстом - Кредит (п. 2.23. Правил)), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит і сплатити Проценти за користування кредитом (п. 2.38. Правил) та інші платежі у відповідності до умов Договору. Кредит надається в національній грошовій одиниці України - гривні (п. 1.2.).

Сума кредиту складає 5 600,00 гривень (п. 1.3.).

Кредит надається шляхом перерахування Кредитодавцем коштів у рахунок Кредиту, у сумі, визначеній в п. 1.3. цього Договору, на Рахунок (п. 2.6. Правил) Позичальника, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу останнього (п. 1.4.).

За цим Договором Позичальник сплачує суму кредиту, Проценти за користування кредитом, Неустойку (пеню, штраф) (п. 2.29. Правил), компенсацію та інші платежі, які передбачені цим Договором та які можуть нараховуватися у випадку порушення Позичальником умов цього Договору, а також комісії банків-емітентів платіжних карт, які використовує Позичальник (п. 1.5.).

Нарахування Процентів за користування кредитом здійснюється у наступному порядку:

У випадку якщо день надання та день повернення Кредиту співпадають, нарахування Процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 0,50 %

Ставки нарахування Процентів за користування Кредитом за Загальними умовами кредитування (п. 2.18. Правил) при укладенні Договору: в Базовий період протягом 18 календарних днів з 30.09.2024 року до 18.10.2024 року (включно) у розмірі 0,50 % за один день користування Кредитом (Акційна процентна ставка (п. 2.1. Правил)); в Спеціальний період (п. 2.44. Правил) протягом 400 календарних днів з 19.10.2024 року до 22.11.2025 року (включно) у розмірі 1.0% за один день користування Кредитом (Спеціальна процентна ставка (п. 2.38. Правил)).

Розрахунок денної процентної ставки за формулою наведеною в Законі України "Про споживче кредитування": (508/5600)/418*100%=0,02 % Орієнтовна реальна річна процентна ставка при використанні Загальних умов кредитування складає 474,00 %. Орієнтовна загальна вартість Кредиту при використанні Загальних умов кредитування складає 6 108,00 грн.

У випадку, якщо розрахована згідно п. 1.7.2. Договору денна процентна ставка не відповідає обмеженням денної процентної ставки, встановленим чинним законодавством України (перевищує), розрахунок Процентів за користування кредитом здійснюється по максимально допустимій денній процентній ставці, яка встановлена діючим законодавством України.

Проценти за користування кредитом, відповідно до п. 1.7.2. Договору нараховуються Кредитодавцем протягом усього Строку дії Договору (з Дати укладення Договору (п. 2.12. Правил) до Кінцевої дати виконання Договору (включно)) на Основну суму кредиту за кожний день користування Кредитом за фіксованою процентною ставкою відповідно для кожного періоду, для якого вона встановлювалася. Нарахування Процентів за користування кредитом є правом Кредитодавця, а не його обов`язком. Кредитодавець, без погодження з Позичальником, може на свій розсуд зменшити нарахування встановлених Договором Процентів за користування кредитом.

Розмір процентної ставки, який є фіксований та зазначений у Графіку платежів, може бути збільшений Кредитодавцем тільки з письмової згоди Позичальника, на підтвердження чого укладається відповідна Додаткова угода (п. 2.14. Правил).

У разі неналежного виконання Графіку платежів настає Умова дострокового виконання Зобов`язань за Договором (п. 2.46. Правил), у зв`язку з чим частина Основної суми кредиту та Проценти за користування кредитом за Базовий період визнаються простроченими, а Позичальник має сплатити всю Заборгованість (п. 2.17. Правил) за Договором. Строком сплати Процентів за користування кредитом, які нараховані у Спеціальний період на Основну суму кредиту, строк повернення якої настав, є день нарахування таких Процентів за користування кредитом.

Термін (час) сплати Процентів 0:00:01 дати, вказаної в Графіку платежів або визначеної в п.1.7.6. Договору (пп. 1.7.1. - 1.7.7., п. 1.7.).

Сторони погодили, що Строк дії Договору (п. 2.45. Правил) встановлюється з Дати укладення Договору 30.09.2024 року (Дата надання кредиту (п. 2.10. Правил) у розумінні Постанови Правління НБУ №113 від 03.11.2021 року (зі змінами)) до Кінцевої дати виконання Договору 22.11.2025 року (включно) (Дата повернення кредиту у розумінні Постанови Правління НБУ №113 від 03.11.2021 року (зі змінами)). Закінчення Строку дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору, у тому числі сплати Заборгованості. Якщо Позичальник виконає Зобов`язання/сплатить Заборгованість за Договором до Кінцевої дати виконання Договору, Договір припиняє дію з Дати погашення кредиту (п. 2.11. Правил). Строк, на який надається кредит дорівнює Строку дії Договору, але погашення має відбуватись відповідно до Графіку платежів та інших умов Договору (п. 3.1.).

Датою укладення Договору є дата підписання Договору (акцептування Позичальником Оферти (п. 2.33. Правил) Кредитодавця) та надання Кредиту Позичальнику (п. 3.2.).

Для належного виконання Зобов`язань, або повної сплати Заборгованості за Договором, Позичальник зобов`язаний сплатити Основну суму кредиту, Проценти за користування кредитом та Неустойку (пеню, штраф), компенсацію та інші платежі, передбачені цим Договором, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Кредитодавця, або іншим способом, передбаченим Договором, та визначеним на Сайті Кредитодавця (п. 2.43. Правил) (п. 4.1.).

Уклавши цей Договір Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з умовами Договору та Правилами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись своїх обов`язків та виконувати їх (п. 9.2.).

Сторони підтверджують, що даний електронний Договір (договір, укладений у вигляді електронного документа), всі додатки до нього, Додаткові угоди мають таку саму юридичну силу для Сторін, як документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами Сторін, тобто є вчиненими виключно у письмовій формі та в порядку, встановленому Законом України "Про електронну комерцію" та Законом України "Про електронні довірчі послуги" (п. 9.3.).

Сторони погодилися, що Договір укладається виключно у письмовій формі у вигляді електронного документа на Сайті Кредитодавця https://alexcredit.ua згідно зі ст. 207, 639 Цивільного кодексу України та із застосуванням норм Закону України "Про електронну комерцію", Закону України "Про електронні довірчі послуги", Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг". Підписання Позичальником цього Договору відбувається шляхом акцептування ним Оферти (Пропозиції укласти договір (оферта) щодо надання кредиту), яка відповідно до п. 2.33. Правил містить усі істотні умови Договору, зразок факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки Кредитодавця, а також погодження (заяву, згоду) Позичальника щодо включення до цього Договору інформації щодо кредитного посередника, прізвища, ім`я, по батькові Позичальника, типу Кредиту, мети (ціль) отримання Кредиту, порядку та умови надання Кредиту, Основної суми кредиту, Кінцевої дати виконання Договору. Акцептування Оферти здійснюється Позичальником шляхом використання Електронного підпису одноразовим ідентифікатором Позичальника (п. 2.16. Правил). Договір вважається підписаний після накладення Кваліфікованого електронного підпису Директора ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ" із кваліфікованою електронною позначкою часу укладення Договору (п.9.9.).

До того ж, Заявником долучені до кредиторської заяви копії, зокрема, таких документів: Додаток № 1 до договору про надання кредиту № 7273058 від 30.09.2024 року (Таблиця обчислення орієнтовної загальної вартості кредиту та орієнтовної реальної річної процентної ставки за Договором); Пропозиція укласти договір (оферта) щодо надання кредиту № 7273058 від 30.09.2024 року із Додатком № 1; Паспорт споживчого кредиту.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Частиною 1 ст. 640 ЦК України передбачено, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

За змістом ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.

Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Статтею 643 ЦК України передбачено, якщо у пропозиції укласти договір вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно п. 5, п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

За змістом ч. 1, ч. 3, ч. 7, ч. 8, ч. 11, ч. 12, ч. 13 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.

Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення.

Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із змісту п. 10 договору про надання кредиту № 7273058 від 30.09.2024 року вбачається, що цей договір підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором Позичальника PS7273058.

Також, наявна у справі копія Пропозиції укласти договір (оферта) щодо надання кредиту № 7273058 від 30.09.2024 року, підписана ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором Позичальника PS7273058.

Отже, зважаючи на викладене, суд, надавши оцінку наявним у справі доказам, дійшов висновку, що між ТОВ "Алекскредит" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту № 7273058 від 30.09.2024 року в електронній формі, який відповідає наведеним вище нормам законодавства та за своїми умовами і правовою природою є кредитним договором.

Разом з цим, судом встановлено, що ТОВ "Алекскредит" на виконання умов договору про надання кредиту № 7273058 від 30.09.2024 року, були перераховані ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5 600,00 грн, що підтвердження копією листа ТОВ "Фінансова компанія "Контрактовий дім" № 7/13676 від 04.08.2025 року, в якому повідомлено ТОВ "Алекскредит" щодо перерахування вказаної суми коштів на картку № НОМЕР_2 .

Водночас, згідно долученого до заяви детального (щоденного) розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту № 7273058 від 30.09.2024 року, станом на 26.06.2025 року, заборгованість склала 20 110,00 грн, з яких: 5 600,00 грн - сума заборгованості за кредитом; 14 510,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Приписами ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.7.2024 року у справі № 910/10895/22, проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачено частиною другою статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.

Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.

Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.

Принагідно, суд зважає на те, що згідно вказаного детального розрахунку заборгованості, зазначена вище сума 14 510,00 грн - заборгованість за відсотками, нарахована за період з 01.10.2024 року по 26.06.2025 року, тобто після відкриття провадження у справі № 902/120/25 про неплатоспроможність ОСОБА_1 ..

Так, ухвалою суду від 25.06.2025 року відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ..

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що згідно п. 3 ч. 1 ст. 120 КУзПБ, з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника припиняється нарахування штрафів та інших фінансових санкцій, а також відсотків за зобов`язаннями боржника.

За змістом ст. 1 КУзПБ, поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 8 ст. 45 КУзПБ, до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються в межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом.

З огляду на вказане, нараховані Заявником проценти в сумі 112,00 грн за період 25.06.2025 року по 26.06.2025 року є поточними, а не конкурсними вимогами, а тому відповідно до вимог ч. 8 ст. 45 КУзПБ не можуть розглядатися у процедурі реструктуризації боргів боржника до моменту визнання останнього банкрутом.

Відтак, беручи до уваги вказане вище та умови договору про надання кредиту №7273058 від 30.09.2024 року, суд дійшов висновку, що правомірним є нарахування Заявником процентів за користування кредитом в сумі 14 398,00 грн (14 510,00 грн - 112,00 грн) за період з 01.10.2024 року по 24.06.2025 року.

Таким чином, суд виснує, що нараховані проценти за користування кредитом в сумі 112,00 грн за період 25.06.2025 року по 26.06.2025 року, визнанню не підлягають.

Отже, зважаючи на викладене, суд перевіривши згаданий вище детальний (щоденний) розрахунок заборгованості за договором про надання кредиту № 7273058 від 30.09.2024 року, станом на 26.06.2025 року, дійшов висновку, що визнанню підлягають кредиторські вимоги Заявника до Боржника в розмірі 19 998,00 грн, з яких : 5 600,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 14 398,00 грн - сума заборгованості за відсотками, які відповідають умовам даного кредитного договору та наявним у справі доказам, а тому є правомірними.

Водночас, судом встановлено, що станом момент розгляду поданої кредиторської заяви, доказів щодо погашення Боржником заборгованості перед ТОВ "Алекскредит" в загальній сумі 19 998,00 грн не надано.

Відповідно до ч. 6 ст. 45 КУзПБ, вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку та є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 133 КУзПБ, витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості: 1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам, які перебувають/перебували у трудових відносинах із боржником, сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; 2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами; 3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

Враховуючи викладене та встановлені обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви ТОВ "Алекскредит" б/н від 20.08.2025 року (вх. № 01-36/1020/25) про визнання грошових вимог до боржника у справі № 902/120/25, з мотивів наведених вище та визнання заявлених вимог в розмірі 19 998,00 грн - заборгованості, які підтверджені наданими доказами з віднесенням їх до другої черги задоволення.

Крім того, визнанню підлягають вимоги в розмірі 4 844,80 грн - судового збору за подання кредиторської заяви (підлягають відшкодуванню позачергово до задоволення вимог кредиторів).

Керуючись ст.ст. 1, 2, 9 (ч. 4), 45, 113, 133 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 2, 3, 13, 18, 42, 73, 74, 76-79, 86, 232-236, 242, 326 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Задоволити заяву ТОВ "Алекскредит" б/н від 20.08.2025 року (вх. № 01-36/1020/25) про визнання грошових вимог до боржника у справі № 902/120/25, частково.

2. Визнати грошові вимоги ТОВ "Алекскредит" (вул. Якова Самарського, буд. 12А, м.Дніпро, 49044; ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) в розмірі 19 998,00 грн - заборгованості (друга черга задоволення вимог кредиторів); а також 4 844,80 грн - витрат на сплату судового збору за подання кредиторської заяви (підлягають відшкодуванню позачергово до задоволення вимог кредиторів) у справі № 902/120/25.

3. В решті вимог заяви ТОВ "Алекскредит" б/н від 20.08.2025 року (вх. № 01-36/1020/25) про визнання грошових вимог до боржника у справі № 902/120/25, відмовити.

4. Арбітражному керуючому (керуючому реструктуризацією) Белінській Н.О. внести відповідні кредиторські вимоги до реєстру вимог кредиторів Боржника по справі №902/120/25.

5. Копію ухвали надіслати до електронних кабінетів ЄСІТС та на електронні адреси: ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , представнику боржника, адвокату Хохленку А.О. - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; арбітражному керуючому Белінській Н.О. - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ТОВ "Фінансова компанія "Процент" - , представнику ТОВ "Фінансова компанія "Процент" Руденку К.В. - ІНФОРМАЦІЯ_4 ; представнику ТОВ "Алекскредит" Бабаєвій О.О. - ІНФОРМАЦІЯ_5

Згідно ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. прим.: 1 - до справи.