ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2025м. ДніпроСправа № 904/4849/22 (904/3889/25)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мартинюка С.В. за участю секретаря судового засідання Рибалки Г.Д.

Представники:

Позивач: не з`явився.

Відповідач-1: не з`явився.

Відповідач-2: не з`явився.

за позовом ОСОБА_1 , Дніпровський район, с. Військове

до відповідача-1 ОСОБА_2 , м. Дніпро

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАН-СНАБ", с. Військове

про визнання недійсним договору емфітевзису

в межах справи №904/4849/22

за заявою Фізичної особи-підприємця Ребеко Світлани Юріївни, м. Дніпро

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАН-СНАБ", Дніпропетровська область, Солонянський район, с. Військове

про визнання банкрутом

ПРОЦЕДУРА:

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2024 припинено процедуру розпорядження майном ТОВ "ЛАН-СНАБ". Припинено повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Штельманчука М.С. Визнано ТОВ "ЛАН-СНАБ" - банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців, до 17.06.2025. Ліквідатором "ЛАН-СНАБ" призначено арбітражного керуючого Плесюка О.С.

17.07.2025 до суду через систему "Електронний суд" від ОСОБА_1 надійшла позовна заява до відповідача -1 - ОСОБА_2 та відповідача-2 - ТОВ "ЛАН-СНАБ" про визнання недійсним договору емфітевзису від 03.03.2020 та застосування наслідків недійсності договору шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про інше речове право №36097362.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.07.2025 позовну заяву передано на розгляд судді Мартинюку С.В. в межах справи про банкрутство №904/4849/22 та присвоєно єдиний унікальний номер справи №904/4849/22 (904/3889/25).

Ухвалою господарського суду від 21.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання на 04.08.2025.

У судове засідання 08.07.2025 представник позивача та відповідачів не з`явились.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2025 відкладено судове засідання на 09.09.2025.

04.09.2025 до суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання за відсутності представника позивача.

В свою чергу, відповідачі не скористались наданим правом на подання відзиву на позовну заяву.

Частиною 5 ст. 242 ГПК України встановлено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 232 ГПК України ухвала є судовим рішенням.

Вищевказані ухвали господарського суду, зокрема, від 21.07.2025 та 04.08.2025 по справі №904/4849/22 (904/3889/25) було направлено відповідачами до електронного кабінету, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Однак відповідачі не скористались наданим правом на подання відзиву на позовну заяву.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

При цьому, такий розумний строк визначений у статті 248 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Більше того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Слід також відзначити, що у частині 2 статті 129 Конституції України визначено одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 09.09.2025 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

У поданому позові ОСОБА_1 зазначає, що земельна ділянка площею 4,81 га, кадастровий номер: :01:020:0636, розташована на території Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області належала ОСОБА_3 та на підставі договору оренди перебувала у тимчасовому платному користуванні у ТОВ «ЛАН-СНАБ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 10.05.2013 Солонянською держаною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, право власності на земельну ділянку площею 4,81 га, кадастровий номер: :01:020:0636, перейшло до ОСОБА_1 .

З метою переоформлення договору оренди земельної ділянки із спадкодавця на нового власника, 24.05.2013 року ОСОБА_1 , як власник вказаної вище земельної ділянки площею видала довіреність на ім`я ОСОБА_2 , що була посвідчена нотаріально приватним нотаріусом ДМНО Шульдіною Т.В. за реєстровим №1220.

Протягом тривалого часу, з початку карантину, ОСОБА_1 виплат у зв`язку з користуванням земельною ділянкою не отримувала.

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до адвоката за правовою допомогою з питання щодо заборгованості з орендної плати за належну їй земельну ділянку.

В ході надання правової допомоги було встановлено, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно - належна позивачу земельна ділянка на підставі договору емфітевзису від 03.03.2020 року перебуває у користуванні строком на 49 років з правом пролонгації - у ТОВ «ЛАН-СНАБ».

03.03.2020 гр. ОСОБА_2 , діючи за довіреністю №1220 посвідченою приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу від 24.05.2015 року від імені ОСОБА_1 , уклав з ТОВ «ЛАН-СНАБ» договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) на наступних завідомо вкрай невигідних умовах для власника.

Також позивачка зазначає, що ОСОБА_2 , укладаючи вищевказаний договір емфітевзису, діяв як особа без повноважень.

Враховуючи викладене, позивачка просить суд визнати недійсним договір емфітевзису від 03.03.2020, укладений між ТОВ «ЛАН-СНАБ» та ОСОБА_2 , який діяв від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шульдіною Т.В. за реєстровим №1220 від 24.05.2015 та застосувати наслідки недійсності договору шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме запис про інше речове право №36097362, вчинений державним реєстратором Сердюк Є.В. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 51793784).

Позиція відповідача-1

Відповідач-1 не скористався наданим правом на подання відзиву на позовну заяву.

Позиція відповідача-2

Відповідач-2 не скористався наданим правом на подання відзиву на позовну заяву.

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі

Предметом доказування по даній справі є підтвердження законність укладеного правочину, обсяг повноважень сторін та наявність порушеного права позивача.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Земельна ділянка площею 4,81 га, кадастровий номер: :01:020:0636, розташована на території Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області належала ОСОБА_3 та на підставі договору оренди перебувала у тимчасовому платному користуванні у ТОВ «ЛАН-СНАБ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 10.05.2013 Солонянською держаною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, право власності на земельну ділянку площею 4,81 га, кадастровий номер: :01:020:0636, перейшло до ОСОБА_1 .

З метою переоформлення договору оренди земельної ділянки із спадкодавця на нового власника, 24.05.2013 року ОСОБА_1 , як власник вказаної вище земельної ділянки площею видала довіреність на ім`я ОСОБА_2 , що була посвідчена нотаріально приватним нотаріусом ДМНО Шульдіною Т.В. за реєстровим №1220.

Так відповідно до змісту довіреності від 24.05.2015, виданої ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 , що була посвідчена нотаріально приватним нотаріусом ДМНО Шульдіною Т.В. за реєстровим №1220, уповноважила останнього:

- вирішувати питання в будь-яких установах, підприємствах, організаціях, господарських товариствах, органах влади, місцевого самоврядування, та їх виконавчих органах , в тому числі Державному земельному агентстві, ДП «Центр державного земельного кадастру» при Державному комітеті України із земельних ресурсів та його структурних підрозділах;

- виконувати будь-які дії пов`язані з підготовкою необхідні рішення, свідоцтва, дозволи, висновки, погодження, землевпорядну документацію та будь-які документи;

- укладати та підписувати договори оренди, а також договори про внесення змін до договорів та договори про розірвання договорів оренду земельної ділянки, розписуватися за неї;

- подавати та одержувати різного роду довідки та документи;

- одержувати їй належну орендну плату (в грошовому вигляді або у вигляді натуроплати та послуг);

- виконувати всі інші дії та формальності, пов`язані з виконанням вказаних повноважень.

З 2019 року ТОВ "ЛАН-СНАБ" припинило виплати орендної плати за пай Позивачу.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно - належна позивачу земельна ділянка на підставі договору емфітевзису від 03.03.2020 року перебуває у користуванні строком на 49 років з правом пролонгації - у ТОВ «ЛАН-СНАБ».

03.03.2020 року гр. ОСОБА_2 (діючи за довіреністю №1220 посвідченою ПН ДМНО від 24.05.2013) від імені ОСОБА_1 , уклав з ТОВ «ЛАН-СНАБ» договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису).

Предметом спірного Договору емфітевзису є земельна ділянка площею 4,81 га, кадастровий номер: :01:020:0636, розташована на території Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської щодо якої ОСОБА_2 передає Емфітевту (ТОВ «ЛАН-СНАБ») право володіння та право цільового використання.

Термін користування за договором складає 49 років з дати державної реєстрації права емфітевзису.

Відповідно до п.2.2. Договору емфітевзису вбачається, що по закінченню строку договору Емфітевт має переважне право перед іншими особами на укладення договору на новий строк.

Пунктом 3.1. спірного Договору передбачено, що за користування земельною ділянкою Емфітевт сплачує Власнику плату у розмірі 80 000, 00 грн. Плата за користування земельною ділянкою вноситься в такому порядку одноразово за весь термін використання земельної ділянки.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями статті 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно зі статтею 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Окремо статтею 238 ЦК України визначено, що представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє.

Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє.

Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

З метою переоформлення договору оренди земельної ділянки із спадкодавця на нового власника, 24.05.2013 року ОСОБА_1 , як власник вказаної вище земельної ділянки площею видала довіреність на ім`я ОСОБА_2 , що була посвідчена нотаріально приватним нотаріусом ДМНО Шульдіною Т.В. за реєстровим №1220.

Так відповідно до змісту довіреності від 24.05.2015, виданої ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 , що була посвідчена нотаріально приватним нотаріусом ДМНО Шульдіною Т.В. за реєстровим №1220, уповноважила останнього:

- вирішувати питання в будь-яких установах, підприємствах, організаціях, господарських товариствах, органах влади, місцевого самоврядування, та їх виконавчих органах , в тому числі Державному земельному агентстві, ДП «Центр державного земельного кадастру» при Державному комітеті України із земельних ресурсів та його структурних підрозділах;

- виконувати будь-які дії пов`язані з підготовкою необхідні рішення, свідоцтва, дозволи, висновки, погодження, землевпорядну документацію та будь-які документи;

- укладати та підписувати договори оренди, а також договори про внесення змін до договорів та договори про розірвання договорів оренду земельної ділянки, розписуватися за неї;

- подавати та одержувати різного роду довідки та документи;

- одержувати їй належну орендну плату (в грошовому вигляді або у вигляді натуроплати та послуг);

- виконувати всі інші дії та формальності, пов`язані з виконанням вказаних повноважень.

Однак, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань учасником та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ "ЛАН-СНАБ" є ОСОБА_2 .

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» контроль - можливість однієї чи декількох юридичних та/або фізичних осіб чинити вирішальний вплив на господарську діяльність суб`єкта господарювання чи його частини, який здійснюється безпосередньо або через інших осіб, зокрема завдяки: праву володіння чи користування всіма активами чи їх значною частиною; праву, яке забезпечує вирішальний вплив на формування складу, результати голосування та рішення органів управління суб`єкта господарювання; укладенню договорів і контрактів, які дають можливість визначати умови господарської діяльності, давати обов`язкові до виконання вказівки або виконувати функції органу управління суб`єкта господарювання; заміщенню посади керівника, заступника керівника спостережної ради, правління, іншого наглядового чи виконавчого органу суб`єкта господарювання особою, яка вже обіймає одну чи кілька із зазначених посад в інших суб`єктах господарювання; обійманню більше половини посад членів спостережної ради, правління, інших наглядових чи виконавчих органів суб`єкта господарювання особами, які вже обіймають одну чи кілька із зазначених посад в іншому суб`єкті господарювання.

Згідно статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" та статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" кінцевий бенефіціарний власник (контролер) - фізична особа, яка незалежно від формального володіння має можливість здійснювати вирішальний вплив на управління або господарську діяльність юридичної особи безпосередньо або через інших осіб, що здійснюється, зокрема, шляхом реалізації права володіння або користування всіма активами чи їх значною часткою, права вирішального впливу на формування складу, результати голосування, а також вчинення правочинів, які надають можливість визначати умови господарської діяльності, давати обов`язкові до виконання вказівки або виконувати функції органу управління, або яка має можливість здійснювати вплив шляхом прямого або опосередкованого (через іншу фізичну чи юридичну особу) володіння однією особою самостійно або спільно з пов`язаними фізичними та/ або юридичними особами часткою в юридичній особі у розмірі 25 чи більше відсотків статутного капіталу або прав голосу в юридичній особі.

Господарський суд зазначає, що в даному випадку, ОСОБА_2 , діючи від імені ОСОБА_1 , одночасно діяв в інтересах ТОВ "ЛАН-СНАБ", як кінцевий бенефіціар.

Окремо господарський суд зауважує, що надана ОСОБА_2 довіреність не містила повноваження на укладення договору емфітевзису.

Тобто, вчинення правочину Кисілем С.В. як особою, яка не мала належного обсягу повноважень і діяла, ймовірно, в особистих інтересах або в інтересах пов`язаної юридичної особи (ТОВ «ЛАН-СНАБ»), свідчить про відсутність справжнього волевиявлення з боку позивача як сторони договору.

Фактично, договір був укладений без погодження з власником майна, що виключає його дійсність.

Враховуючи викладене, суд виснує про те, що вчинення Кисілем С.В. такого правочину від імені позивача відбулося поза межами існуючих представницьких правовідносин, що виключає наявність належного представництва відповідно до закону.

Згідно з статтею 239 ЦК України, правочин, вчинений представником, створює цивільно-правові наслідки виключно для особи, яку він представляє, лише за умови, що представник діяв у межах наданих йому повноважень.

Оскільки в межах наданої довіреності повноваження на укладення договору емфітевзису відсутні, правові наслідки укладеного договору не можуть покладатися на особу, яку нібито представляли, а отже, такий правочин не породжує для неї прав та обов`язків і підлягає визнанню недійсним.

Суд виснує про те, що в даному випадку відсутнє будь-яке пряме або опосередковане схвалення спірного договору особою, яку представляв представник. Навпаки, позивач оскаржує договір, оскільки вважає, що представник не мав повноважень, вчинив дії, які не могли породжувати для позивача жодних правових наслідків.

Враховуючи викладене, господарський суд задовольняє позовні вимоги, визнає договір емфітевзису від 03.03.2020 року, укладений між ТОВ «ЛАН-СНАБ» та ОСОБА_2 , який діяв від імені ОСОБА_1 недійсним, оскільки був вчинений без належного волевиявлення, з перевищенням повноважень та з порушенням імперативних норм цивільного законодавства України, та вважає за необхідне застосувати наслідки недійсності договору у вигляді скасування відповідного запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів.

Окремо господарський суд зазначає, що господарським судом при прийнятті до розгляду та відкритті провадження у справі не враховано ч. 21 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір.

Згідно ч. 21 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" до господарського суду за подання позовної заяви немайнового характеру в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) справляється судовий збір в розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Окремо у ч. 3 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" зазначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2025 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2025 року складає 3028,00 грн.

Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір відповідно до платіжної інструкції №3872-0478-9304-8100 від 16.07.2025 в розмірі 1 953, 92 грн.

Однак належний розмір судового збору за подання даного позову складає 4 844, 80 грн. (з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору).

Враховуючи викладене, господарський суд вважає за необхідне стягнути несплачений судовий збір в розмірі 2 890, 88 грн. з відповідачів безпосередньо на користь державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 76-80, 86, 126, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати недійсним договір емфітевзису від 03.03.2020 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАН-СНАБ» та ОСОБА_2 , який діяв від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шульдіною Т.В. за реєстровим №1220 від 24.05.2015.

Застосувати наслідки недійсності договору шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме запис про інше речове право №36097362, вчинений державним реєстратором Сердюк Є.В. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 51793784).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лан-Снаб" (52472, Дніпропетровська область, Солонянськи район, с. Військове, провулок Абельханова, 15; ідентифікаційний номер юридичної особи 31614611) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 976, 96 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 976, 96 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лан-Снаб" (52472, Дніпропетровська область, Солонянськи район, с. Військове, провулок Абельханова, 15; ідентифікаційний номер юридичної особи 31614611) на користь державного бюджету (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891) 1 445, 44 грн. - судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь державного бюджету (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891) 1 445, 44 грн. - судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.09.2025.

Суддя С.В. Мартинюк