УХВАЛА

м. Київ

17.09.2025Справа № 910/11374/24

Господарський суд міста Києва у складі судді ДЖАРТИ В. В., за участю секретаря судового засідання Рєпкіної Ю.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕ-БОРГ 2" на дії та бездіяльність Оболонського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

у справі № 910/11374/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕ-БОРГ 2"

до Комунального некомерційного підприємства "Київська міська дитяча клінічна туберкульозна лікарня" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 781 852,41 грн,

Представники учасників процесу згідно протоколу від 17.09.2025,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КИЇВЕНЕРГО-БОРГ" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Територіального медичного об`єднання "Санаторного лікування" у місті Києві (далі-відповідач) про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію за Договором про закупівлю товару №8493001 від 25.01.2018 в розмірі 781 852,41 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 позов задоволено повністю, стягнуто з Комунального некомерційного підприємства "Київська міська дитяча клінічна туберкульозна лікарня" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" суму основного боргу в розмірі 781 852,41 грн. та судовий збір у розмірі 9 382,23 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2025 апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства "Київська міська дитяча клініка туберкульозна лікарня" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 у справі №910/11374/24 - залишено без задоволення; рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 у справі №910/11374/24 - залишено без змін.

Ухвалою суду від 11.06.2025 замінено сторону (стягувача) - Товариство з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" її правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "КЕ-БОРГ 2" (ідентифікаційний ) за рішенням Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 у справі № 910/11374/24 в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 781 852,41 грн та судового збору у розмірі 9 382,23 грн.

28.07.2025 відповідачем через підсистему «Електронний суд» подано заяву про заміну сторони правонаступником, в якій просить на стадії виконання рішення здійснити заміну Комунального некомерційного підприємства «Київська міська дитяча клінічна туберкульозна лікарня» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (ідентифікаційний ) його правонаступником - Комунальне некомерційного підприємства «Медичний центр реабілітації та паліативної допомоги» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (ідентифікаційний ).

Ухвалою суду від 31.07.2025 розгляд заяви Комунального некомерційного підприємства "Київська міська дитяча клінічна туберкульозна лікарня" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про заміну сторони правонаступником призначений на 03.09.2025.

04.08.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕ-БОРГ 2» звернулось до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії та бездіяльність Оболонського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - ВДВС), в якій скаржник просить суд:

- визнати незаконними дії Головного державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стужука Павла Петровича у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 30.05.2025 по справі № 910/11374/24, які полягають у винесенні постанови від 30.07.2025 про зупинення вчинення виконавчих дій;

- скасувати постанову Головного державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стужука Павла Петровича від 30.07.2025 про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні НОМЕР_1;

- визнати незаконною бездіяльність Оболонського відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 30.05.2025 по справі № 910/11374/24, яка полягає у невжиття заходів з перерахування стягнутих з боржника коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «КЕ-БОРГ 2»;

- зобов`язати Оболонський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) перерахувати протягом двох робочих днів з дня винесення ухвали за результатами розгляду цієї скарги стягувачу (Товариству з обмеженою відповідальністю «КЕ-БОРГ 2») 791 234,64 грн на виконання наказу Господарського суду м. Києва від 30.05.2025 у справі № 910/11374/24 та ухвали Господарського суду м. Києва від 11.06.2025 у справі № 910/11374/24.

У зв`язку із перебуванням судді Лиськова М. О. у відпустці, на підставі службової записки та розпорядження в.о. керівника апарату Господарського суду міста Києва № 01.3-16/265/25 від 18.08.2025, був проведений повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи № 910/11374/24, зареєстрованих за вхідним № 07-10/7072/25.

18.08.2025 за результатами повторного автоматизованого розподілу матеріалів судової справи, № 910/11374/24, зареєстрованих за вхідним № 07-10/7072/25, останні передані на розгляд судді Джарти В. В.

Ухвалою суду від 19.08.2025 розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕ-БОРГ 2» на дії та бездіяльність Оболонського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) був призначений на 17.09.2025.

17.09.2025 через систему "Електронний суд" Оболонським відділом Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до суду були подані заперчення на скаргу, в яких ВДВС також повідомив, що 11.09.2025 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із фактичним повним виконанням рішення.

У судовому засіданні 17.09.2025 представники скаржника частково підтримали подану скаргу, а саме в частині:

- визнання незаконними дії Головного державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стужука Павла Петровича у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 30.05.2025 по справі № 910/11374/24, які полягають у винесенні постанови від 30.07.2025 про зупинення вчинення виконавчих дій,

- визнання незаконною бездіяльність Оболонського відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 30.05.2025 по справі № 910/11374/24, яка полягає у невжиття заходів з перерахування стягнутих з боржника коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «КЕ-БОРГ 2»

- покладення на ВДВС судових витрат, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу (послуги адвоката).

Інші учасники справи не направили своїх представників для участі в судовому засіданні, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (частина 2 статті 342 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши скаргу, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд дійшов висновку про наступне.

До Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕ БОРГ 2» Тетяни АЛАВЕРДЯН надійшов для примусового виконання наказ, виданий 30.05.2025 Господарським судом міста Києва у справі № 910/11374/24 про стягнення з Комунального некомерційного підприємства "Київська міська дитяча клінічна туберкульозна лікарня" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" суми основного боргу в розмірі 781 852,41 грн та судового збору у розмірі 9 382,23 грн. До заяви додано копію ухвали Господарського суду міста Києва від 11.06.2025 у справі № 910/11374/24 про заміну сторони (стягувача) - Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" () її правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "КЕ-БОРГ 2" () за рішенням Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 у справі №910/11374/24 в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 781 852,41 грн та судового збору у розмірі 9382,23 грн.

25.07.2025 головним державним виконавцем Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стужуком П.П., з посиланням на статті 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон), винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_1.

Крім того, посилаючись на статті 18, 48, 56 Закону, 25.07.2025 головним державним виконавцем ВДВС Стужуком П.П. винесено постанову про арешт коштів боржника, яку електронним документообігом направлено до банківських установ для виконання.

На підставі отриманих на запит державного виконавця відомостей про рахунки боржника у банківських установах, 25.07.2025 головним державним виконавцем ВДВС направлено платіжні інструкції до відповідних банківських установ з метою списання коштів з рахунків боржника.

28.07.2025 на рахунок для обліку депозитних сум ВДВС у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшли кошти у сумі 2 611 881,30 грн.

Того ж дня, 28.07.2025, боржником у виконавчому провадженні на електронну поштову скриньку ВДВС надійшов лист (вхідний №20437 від 28.07.2025) з випискою по рахунку боржника у АТ "Укрексімбанк" про виконання зазначеною банківською установою платіжної інструкції ВДВС та списання з рахунку боржника коштів у сумі 870627,10 грн (сума боргу за виконавчим документом, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження).

ВДВС 28.07.2025 була винесена постанова про знятя арешту з коштів, з посиланням на приписи статті 59 Закону України "Про виконавче провадженння".

Надалі, 29.07.2025 на електронну поштову скриньку ВДВС надійшла та зареєстрована за вхідним № 20688 сформована в системі «Електронний суд» 28.07.2025 заява боржника до Господарського суду міста Києва про заміну відповідача (боржника) у справі № 910/11374/24 - Комунального некомерційного підприємства «Київська міська дитяча клінічна туберкульозна лікарня» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (ідентифікаційний код 01993687) його правонаступником - Комунальним некомерційним підприємством «Медичний центр реабілітації та паліативної допомоги» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (ідентифікаційний код 05492309).

30.07.2025 головним державним виконавцем ВДВС винесена постанова про зупинення вчинення виконавчих дій.

У подальшому, на підставі частини 5 статті 35 Закону України "Про виконавче провадження" 11.09.2025 ВДВС була винесена постанова про поновлення виконавчого провадження.

Також, керуючись вимогами пункту 9 частини 1 статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» ВДВС винесена постанова про закінчення виконавчого провадження.

На переконання скаржника ВДВС направомірно зупинило провадження та безпідставно не переахувало грошові кошти, стягнуті з відповідача (боржника), на рахунок ТОВ "КЕ-БОРГ 2".

Норми статті 326 Господарського процесуального кодексу України містять імперативний припис про те, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародники договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Відповідно до частини 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу, як суд першої інстанції.

Відповідно до пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до частин 1, 2 статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною першою статті 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (висновок, що сформований у постанові Верховного Суду України від 15 листопада 2016 року у справі №800/301/16).

Тобто, при зверненні до господарського суду зі позовною заявою або скаргою у позовній заяві(скарзі) повинно бути обов`язково вказано підстави такого звернення та, зокрема, яким чином порушено права позивача та яким чином судове рішення повинно відновити або захистити права та законні інтереси заявника.

Тлумачення процесуальних норм дозволяє зробити висновок, що завданнями цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 22.04.2020 у справі № 641/7824/18.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише: на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судові рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) та Інструкція з примусового виконання рішення, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 512/5 (далі-Інструкція).

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Підстави зупинення виконавчого провадження передбачені приписами статті 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 5 частини 1 вказаної статті передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону. Вказаною статтею передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Як вбачається з представлених суду документів, відповідач звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про заміну відповідача (боржника) його правонаступником 28.07.2025 (сформований документ в системі "Електронний суд"), про що 29.07.2025 було повідомлено ВДВС.

З огляду на вказане, беручи до уваги імперативні приписи Закону України "Про виконавче провадження" щодо зупинення виконавчого провадження у разі звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, суд дійшов обгрунтованого висновку про безпідставність кваліфікувати дії ВДВС щодо зупинення виконавчого провадження, як незаконні, а тому скарга в цій частині не підлягає задоволенню.

Крім того, необхідно зазначити, що відповідно до частини 1 статті 47 Закону грошові кошти, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця. Стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки (частина 3 статті 47 Закону).

Відповідно до пункту 1 розділу VII Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802 (далі - Інструкція), стягнуті з боржника грошові суми підлягають зарахуванню на рахунки для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, відкриті Міністерством юстиції України, міжрегіональними управліннями Міністерства юстиції України, відділами державної виконавчої служби в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а також рахунки, у тому числі в іноземній валюті, в державних банках, приватними виконавцями - в державних банках, у тому числі рахунки в іноземній валюті (далі - депозитний рахунок).

Згідно пункту 10 розділу VII Інструкції після отримання з органу Державної казначейської служби України або банку виписок про наявність на відповідному рахунку коштів у книгу обліку негайно вносяться записи. Виписка по рахунках Відділу за попередній день формується та завантажується до Автоматизованої системи виконавчого провадження наступного дня, після дня у якому відбулось зарахування коштів. Так, виписки по рахунках ВДВС за 28.07.2025, зокрема виписка по депозитному рахунку Відділу у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», завантажена до автоматизованої системи виконавчого провадження 29.07.2025.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Механізм функціонування автоматизованої системи виконавчого провадження визначений Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, що затверджене наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 12.08.2016 за №1126/29256 (далі - Положення).

Відповідно до пункту 1 Положення, перелік виконавчих дій та строки їх вчинення наведені у додатку до цього Положення. Пунктом 9.2 додатку до Положення визначено, що перерахування стягувачу-юридичній особі здійснюється не пізніше ніж протягом 3 робочих днів від дня їх надходження на відповідний рахунок (на 4 робочий день після внесення до АСВП відомостей про кошти, які надійшли на рахунки ДВС (приватного виконавця), але не перераховані).

Наведене свідчить про помилковість твердження скаржника про невідкладене перерахування грошових коштів стягувачу та, як наслідок, про безпідставність тверджень про незаконну бездіяльність ВДВС.

Положеннями статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із нормами статей 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Приписами частини1 та 2 статті 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Встановивши відсутність підстав вважати незаконними дії ВДВ щодо зупинення виконавчого провадження та вважати незаконною бездіяльність ВДВС щодо невідкладеного перерахування грошових коштів стягувачу, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задволенні поданої ТОВ "КЕ-БОРГ 2" скарги.

Питання щодо розподілу судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу (послуги адвоката) буде розглянуте судом після надання відповідних доказів в установлені процесуальним законом строки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 232-235, 339-340, 342 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕ-БОРГ 2" на дії та бездіяльність Оболонського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у справі № 910/11374/24 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили 17.09.2025 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала складена 23.09.2025.

СУДДЯ ВІКТОРІЯ ДЖАРТИ