ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/62/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, судді: Бакуліна С.В., Баранець О.М.

за участю секретаря судового засідання: Натаріної О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на рішення Господарського суду міста Києва

(суддя - Удалова О.Г.)

від 13.03.2025

та постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Буравльов С.І., Шапран В.В.)

від 24.06.2025

у справі №910/62/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.ТРЕЙДІНГ"

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про стягнення 652 991 478,43 грн,

за участю представників учасників справи:

позивача - Олексін С.С.

відповідача - Нестерова І.Г.

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Д.ТРЕЙДІНГ" (далі - ТОВ "Д.ТРЕЙДІНГ") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - ПрАТ НЕК "Укренерго") про стягнення 652 991 478,43 грн основної заборгованості з урахуванням заяви про зміну предмета спору.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору від 07.05.2019 № 0065-01024 про врегулювання небалансів електричної енергії.

2. Зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.03.2025 у справі № 910/62/25 позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто з НЕК "Укренерго" на користь ТОВ "Д.ТРЕЙДІНГ" основного боргу у розмірі 652 991 478,43 грн.

2.2. Рішення суду мотивовано тим, що відповідач, який на ринку електричної енергії виконує функціональні ролі ОСП та АР, відповідно до своїх зобов`язань за договором про врегулювання небалансів у редакції, чинній в оспорюваний період, повинен оплачувати електричну енергію, придбану у позивача за результатом врегулювання небалансів на ринку електричної енергії, відповідно до звітів, актів та актів корегування, складених АР; оплата здійснюється з банківського рахунку АР на банківський рахунок учасника ринку на четвертий робочий день із дня надсилання відповідачем повідомлення про формування звіту СВБ на електронну пошту позивача. Утім, відповідачем не було в зазначений термін виконано грошові зобов`язання, що підтверджується виписками з поточного рахунку зі спеціальним режимом використання за відповідний період.

2.3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 13.03.2025 у справі № 910/62/25 залишено без змін.

2.4. Суд апеляційної інстанції погодився із висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову з тих самих мотивів, що і суд першої інстанції.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнений виклад позиції інших учасників справи

3.1. Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 13.03.2025 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2025 у справі №910/62/25, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" подало касаційну скаргу, якою просить скасувати оскаржувані рішення місцевого господарського суду та постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

3.2. Підставами касаційного оскарження Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" визначило пункти 2, 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

3.3. Пунктом 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

3.4. Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" підставою касаційного оскарження зазначає пункт 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вважає, що необхідно відступити від висновків викладених у постановах Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 910/6636/21, від 02.03.2023 у справі №910/18611/21, від 09.03.2023 у справі №910/18613/21, від 03.02.2023 у справі №910/9374/21, оскільки умовами договору про врегулювання небалансів електричної енергії не визначений обов`язок розрахунку власними коштами ОСП незалежно від достатності коштів на рахунку зі спеціальним режимом використання та за приписами статті 75 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлені виключні підстави, коли ОСП може вносити на свій поточний рахунок із спеціальним режимом використання кошти з власного поточного рахунка - у разі системних обмежень.

3.5. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

3.6. Також підставою касаційного оскарження зазначає пункт 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вважає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування пункту 7.3 розділу VII Правил ринку (зі змінами і доповненнями у редакції постанови НКРЕКП від 26.06.2024 №1211) в контексті визначення обов`язку адміністратора розрахунків здійснювати оплату за врегулювання небалансів електричної енергії на підставі сформованих місячних звітів після надсилання повідомлення про формування місячного звіту стороні відповідальній за баланс.

3.7. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Д.ТРЕЙДІНГ" проти її вимог та доводів заперечує, зазначає, що судами попередніх інстанцій вірно застосовано положення пункту 7.3 розділу VII Правил ринку, що свідчить про відсутність підстав для скасування оскаржуваних відповідачем рішення місцевого господарського суду та постанови суду апеляційної інстанції. Також вважає, що у суду касаційної інстанції відсутні підстави для відступлення від висновку Верховного Суду щодо можливості здійснювати оплату електричної енергії лише за рахунок коштів, які надійшли від учасників ринку на рахунки відповідача із спеціальним режимом.

4. Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

ТОВ "Д.ТРЕЙДІНГ" є учасником ринку електричної енергії та здійснює свою діяльність на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), № 222 від 15.02.2019.

Згідно з пунктом 1.2.1 Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 307 (далі - Правила ринку), учасниками ринку електричної енергії є: виробники; електропостачальники; трейдери; оператори системи передач (ОСП); оператори системи розподілу (ОСР); оператори ринку (ОР); гарантований покупець; споживачі, які провадять свою діяльність на ринку електричної енергії у порядку, передбаченому цими Правилами та Законом (Законом України "Про ринок електричної енергії").

Пунктом 1.3.2 глави 1.3 Правил ринку встановлено, що для суб`єктів господарювання, визначених у підпункті 1.2.1 глави 1.2, обов`язковою умовою участі на ринку електричної енергії є укладення договору про врегулювання небалансів електричної енергії з ОСП, що є договором приєднання, типова форма якого наведена в додатку 1 до цих Правил. Учасники ринку укладають договір про врегулювання небалансів електричної енергії шляхом приєднання до договору.

Між ТОВ "Д.ТРЕЙДІНГ" і ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" 07.05.2019 укладено договір про врегулювання небалансів шляхом подання позивачем і акцептування відповідачем заяви-приєднання до договору про врегулювання небалансів (далі - договір про врегулювання небалансів). На підставі договору про врегулювання небалансів позивач став учасником ринку електричної енергії та стороною відповідальною за баланс, у розумінні Правил ринку та Закону України "Про ринок електричної енергії".

Згідно з пунктом 1.5 договору в редакції чинній в оспорюваний період, врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення СВБ правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії та оплати платежів відповідно до Правил ринку.

Пунктом 2.1 договору в редакції, чинній в оспорюваний період, передбачено, що вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховуються АР для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до цього договору здійснюється з урахуванням податків та зборів, передбачених діючим законодавством. За підсумками місяця визначається індикативна величина - середньозважена ціна небалансів електричної енергії за розрахунковий місяць, що розраховується шляхом ділення загальної вартості небалансів електричної енергії на загальний обсяг небалансів електричної енергії.

Відповідно до пункту 3.1 договору в редакції, чинній в оспорюваний період, при невиконанні або неналежному виконанні умов цього договору сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором, Правилами ринку, Кодексом системи передачі, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309, Законом та чинним законодавством України.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3.3 договору в редакції, чинній в оспорюваний період, ОСП зобов`язаний проводити розрахунки з СВБ у порядку та в терміни, визначені Правилами ринку.

Відповідно до підпункту 6 пункту 3.4 договору в редакції, чинній в оспорюваний період, СВБ має право отримувати плату за електричну енергію, продану ОСП за результатом врегулювання небалансів на ринку електричної енергії та за результатом інших платежів, передбачених Правилами ринку.

Пунктом 4.1 договору в редакції, чинній в оспорюваний період, передбачено, що за невиконання або неналежне виконання умов цього договору сторони несуть одна перед одною відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

Пунктом 5.1 договору в редакції, чинній в оспорюваний період, встановлено, що формування ОСП декадних звітів СВБ, місячних звітів СВБ, позапланових звітів СВБ, звітів про коригування, забезпечення СВБ коштів на рахунку ескроу СВБ відповідно до них, формування актів та списання ОСП коштів з рахунків ескроу СВБ на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ОСП здійснюються відповідно до процедур та у строки, визначені Правилами ринку та цим договором.

Відповідно до пункту 5.9 договору в редакції, чинній в оспорюваний період, ОСП формує та направляє акт купівлі-продажу (далі - акт) до СВБ не пізніше 13 календарного дня місяця, наступного за розрахунковим. Підписання акта відбувається в електронній формі (за допомогою системи, яка забезпечує функціонування електронного документообігу з накладанням КЕП (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено Законом)), що забезпечує юридично значимий електронний документообіг між сторонами та розміщений у мережі Інтернет за посиланням: https://online.ua.energy/, або у паперовій формі шляхом підписання уповноваженою особою акта (у разі неможливості підпису в електронній формі). Протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до СВБ акта СВБ розглядає та повертає ОСП один примірник акта, підписаного зі своєї сторони. Акт повинен бути підписаний сторонами в один і той самий спосіб. У разі незгоди із розрахунками ОСП відповідно акта СВБ протягом двох робочих днів надсилає ОСП обґрунтовані зауваження щодо цього акта та ініціює спір відповідно до норм чинного законодавства. До здійснення коригування обсяг та вартість електричної енергії визначається за даними, зазначеними в акті.

Згідно з пунктами 10.1-10.2 договору про врегулювання небалансів цей договір може бути змінений ОСП в односторонньому порядку у разі внесення Регулятором змін до типового договору про врегулювання небалансів електричної енергії, який є додатком 1 до Правил ринку. У такому випадку зміни до цього договору вносяться ОСП протягом 10 днів з дня набрання ними чинності.

У період з 01.07.2024 до 31.12.2024 діяли такі редакції договору про врегулювання небалансів електричної енергії: затверджена наказом голови правління НЕК "Укренерго" від 24.06.2024 № 360; затверджена наказом голови правління НЕК "Укренерго" від 08.07.2024 № 393.

За договором про врегулювання небалансів cторони вчиняють правочини щодо купівлі-продажу електричної енергії.

Звертаючись із позовом у даній справі, ТОВ "Д.ТРЕЙДІНГ" послалось на те, що за результатами операцій купівлі-продажу за договором про врегулювання небалансів у період з 01.07.2024 до 31.12.2024 (включно) відповідач не здійснив розрахунок на загальну суму 652 991 478,43 грн відповідно актів купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів/актів корегування до актів купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів:

- 12.08.2024 (дата надсилання відповідачем повідомлення про формування звіту в СУР/дата формування звіту в СУР) 156 (номер звіту) 01.07.2024-31.07.2024 (розрахунковий період) 20 938 744,97 грн (сума до сплати);

- 26.09.2024 (дата надсилання відповідачем повідомлення про формування звіту в СУР/дата формування звіту в СУР) 423 (номер звіту) 01.07.2024-31.07.2024 (розрахунковий період) 2 161 282,27 грн (сума до сплати);

- 11.09.2024 (дата надсилання відповідачем повідомлення про формування звіту в СУР/дата формування звіту в СУР) 474 (номер звіту) 01.08.2024-31.08.2024 (розрахунковий період) 142 237 575,60 грн (сума до сплати);

- 30.09.2024 (дата надсилання відповідачем повідомлення про формування звіту в СУР/дата формування звіту в СУР) 003 (номер Звіту) 01.08.2024-31.08.2024 (розрахунковий період) 11 997 603,32 грн (сума до сплати);

- 24.10.2024 (дата надсилання відповідачем повідомлення про формування звіту в СУР/дата формування звіту в СУР) 672 (номер звіту) 01.08.2024-31.08.2024 (розрахунковий період) - 3 546 243,37 грн (в коригувальному звіті від 24.10.2024 № 672 відображено заборгованість позивача перед відповідачем (тобто від`ємне сальдо), відтак загальна сума непогашеного боргу відповідача перед позивачем розраховується з врахуванням цієї суми);

- 11.12.2024 (дата надсилання відповідачем повідомлення про формування звіту в СУР/дата формування звіту в СУР) 197 (номер звіту) 01.11.2024-30.11.2024 (розрахунковий період) 238 970 945,98 грн (сума до сплати);

- 26.12.2024 (дата надсилання відповідачем повідомлення про формування звіту в СУР/дата формування звіту в СУР) 423 (номер звіту) 01.10.2024-31.10.2024 (розрахунковий період) 14 262 911,76 грн (сума заборгованості підтверджується звітом коригування від 26.12.2024 № 423, актом корегування № СВБ_К_03_2024_10_0065 до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів від 31.10.2024 № СВБ_02_2024_10_0065, місячним звітом від 11.11.2024 № 195, актом № СВБ_02_2024_10_0065 купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів від 31.10.2024);

- 11.01.2025 (дата надсилання відповідачем повідомлення про формування звіту в СУР/дата формування звіту в СУР) 185 (номер звіту) 01.12.2024-31.12.2024 (розрахунковий період 225 968 657,90 грн (сума до сплати).

Як зазначає позивач, станом на момент подання цього позову, відповідачем не було здійснено жодної оплати позивачу за поставлену електричну енергію для врегулювання небалансів у період з 01.07.2024 до 31.12.2024 (включно) за договором про врегулювання небалансів, а тому непогашена заборгованість відповідача перед позивачем за договором про врегулювання небалансів складає 652 991 478,43 грн (з ПДВ).

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись, зокрема на те, що він може сплачувати позивачу вартість балансуючої електричної енергії виключно з поточного рахунка із спеціальним режимом використання відповідно до Правил ринку та за наявності коштів, що надійшли від учасників балансуючого ринку, на такому рахунку.

5. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, яким керувався суд

5.1. Відповідно до положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

5.2. Верховний Суд у постанові від 17.01.2023 у справі №910/20309/21 зазначив, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження. При цьому самим скаржником у касаційній скарзі з огляду на принцип диспозитивності визначається підстава, вимоги та межі касаційного оскарження, а тому тягар доказування наявності підстав для касаційного оскарження, передбачених, зокрема, статтею 287 Господарського процесуального кодексу України (що визначено самим скаржником), покладається на скаржника.

5.3. Щодо підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України

У поданій касаційній скарзі ПрАТ "НЕК "Укренерго" посилається на пункт 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, зазначаючи про відсутність висновку Верховного Суду стосовно застосування пункту 7.3 розділу VII Правил ринку (зі змінами і доповненнями у редакції постанови НКРЕКП від 26.06.2024 № 1211) в контексті визначення обов`язку адміністратора розрахунків здійснювати оплату за врегулювання небалансів електричної енергії на підставі сформованих місячних звітів після надсилання повідомлення про формування місячного звіту стороні, відповідальної за баланс.

5.4. Предметом спору є вимоги про стягнення заборгованості по договору про врегулювання небалансів електричної енергії.

5.5. Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першої статті 634 Цивільного кодексу України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

5.6. За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором приєднання та стосується врегулювання небалансів електричної енергії.

5.7. Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначено Законом України "Про ринок електричної енергії" (далі - Закон).

Відповідно до статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються договори, зокрема, про врегулювання небалансів.

У пунктах 7, 12, 46, 89 частини першої статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" наведені такі визначення: балансуючий ринок електричної енергії - ринок, організований оператором системи передачі електричної енергії з метою забезпечення достатніх обсягів електричної потужності та енергії, необхідних для балансування в реальному часі обсягів виробництва та імпорту електричної енергії і споживання та експорту електричної енергії, врегулювання системних обмежень в об`єднаній енергетичній системі України, а також фінансового врегулювання небалансів електричної енергії; відповідальність за баланс - зобов`язання учасників ринку повідомляти і виконувати погодинні графіки електричної енергії відповідно до обсягів купленої та проданої електричної енергії та нести фінансову відповідальність за врегулювання небалансів; небаланс електричної енергії - розрахована відповідно до правил ринку для кожного розрахункового періоду різниця між фактичними обсягами відпуску або споживання, імпорту, експорту електричної енергії сторони, відповідальної за баланс, та обсягами купленої і проданої електричної енергії, зареєстрованими відповідно до правил ринку; сторона, відповідальна за баланс - учасник ринку, зобов`язаний повідомляти та виконувати свої погодинні графіки електричної енергії (та/або балансуючої групи) відповідно до обсягів купленої та/або проданої електричної енергії та фінансово відповідальний перед оператором системи передачі за свої небаланси (та/або небаланси балансуючої групи).

Згідно із пунктом 11 частини першої статті 33 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи передачі: придбаває послуги з балансування на ринкових недискримінаційних і прозорих засадах та забезпечує функціонування балансуючого ринку у порядку, визначеному цим Законом, Правилами ринку та Кодексом системи передачі, а також здійснює купівлю-продаж небалансів електричної енергії.

Відповідно до частин першої та другої статті 52 Закону України "Про ринок електричної енергії" адміністратор розрахунків забезпечує організацію роботи ринку електричної енергії відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку. Функції адміністратора розрахунків покладаються на оператора системи передачі.

Згідно із частиною сьомою статті 68 Закону України "Про ринок електричної енергії" за результатами роботи балансуючого ринку за відповідну добу на підставі даних оператора системи передачі та адміністратора комерційного обліку адміністратор розрахунків розраховує платежі оператора системи передачі та постачальників послуг з балансування за електричну енергію, ціни небалансу електричної енергії, а також обсяги небалансів електричної енергії учасників ринку і відповідні платежі за них та виставляє відповідні рахунки у порядку, визначеному правилами ринку.

Відповідно до частин першої та другої статті 70 Закону України "Про ринок електричної енергії" усі учасники ринку, крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу, несуть відповідальність за свої небаланси електричної енергії. З метою врегулювання небалансів з оператором системи передачі учасник ринку має стати стороною, відповідальною за баланс, або передати свою відповідальність іншій стороні, відповідальній за баланс, шляхом входження до балансуючої групи. Електропостачальники є сторонами, відповідальними за баланс своїх споживачів. Сторони, відповідальні за баланс, зобов`язані нести фінансову відповідальність за небаланси електричної енергії перед оператором системи передачі.

У рамках балансуючої групи сторона, відповідальна за баланс балансуючої групи, здійснює купівлю та продаж електричної енергії в обсязі небалансів електричної енергії, обумовлених такими учасниками балансуючої групи, на договірних засадах (частина сьома статті 70 Закону України "Про ринок електричної енергії").

5.8. Судами встановлено, що на підставі договору про врегулювання небалансів позивач став учасником ринку електричної енергії та стороною відповідальною за баланс (СВБ), у розумінні Правил ринку та Закону. Відповідач є оператором системи передач (ОСП - юридична особа, відповідальна за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії) та адміністратором розрахунків (АР - юридична особа, яка забезпечує організацію проведення розрахунків на балансуючому ринку та ринку допоміжних послуг).

Відповідно до пункту 1.5 договору про врегулювання небалансів в редакції чинній в оспорюваний період, врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення СВБ правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії та оплати платежів відповідно до Правил ринку.

Згідно з пунктом 2.1 договору про врегулювання небалансів в редакції, чинній в оспорюваний період, вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховуються АР для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до цього договору здійснюється з урахуванням податків та зборів, передбачених діючим законодавством. За підсумками місяця визначається індикативна величина - середньозважена ціна небалансів електричної енергії за розрахунковий місяць, що розраховується шляхом ділення загальної вартості небалансів електричної енергії на загальний обсяг небалансів електричної енергії.

За змістом підпункту 3 пункту 3.3 договору про врегулювання небалансів в редакції чинній в оспорюваний період, ОСП зобов`язаний проводити розрахунки з СВБ у порядку та в терміни, визначені Правилами ринку.

Відповідно до підпункту 6 пункту 3.4 договору про врегулювання небалансів в редакції чинній в оспорюваний період, СВБ має право отримувати плату за електричну енергію, продану ОСП за результатом врегулювання небалансів на ринку електричної енергії та за результатом інших платежів, передбачених Правилами ринку.

Згідно з пунктом 5.1 договору про врегулювання небалансів в редакції чинній в оспорюваний період, формування ОСП декадних звітів СВБ, місячних звітів СВБ, позапланових звітів СВБ, звітів про коригування, забезпечення СВБ коштів на рахунку ескроу СВБ відповідно до них, формування актів та списання ОСП коштів з рахунків ескроу СВБ на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ОСП здійснюються відповідно до процедур та у строки, визначені Правилами ринку та цим договором.

5.9. Правилами ринку визначено порядок реєстрації учасників ринку, порядок та вимоги до забезпечення виконання зобов`язань за договорами про врегулювання небалансів електричної енергії, правила балансування, правила функціонування ринку допоміжних послуг, порядок проведення розрахунків на балансуючому ринку та ринку допоміжних послуг, порядок виставлення рахунків, порядок внесення змін до цих Правил, положення щодо функціонування ринку при виникненні надзвичайної ситуації в об`єднаній енергетичній системі України.

Відповідно до пункту 7.7.1 глави 7.7 Правил ринку для забезпечення розрахунків з учасниками ринку АР формує три декадні звіти та один місячний звіт для кожного розрахункового місяця. Декадні звіти відповідним учасникам ринку формуються АР на четвертий робочий день після останнього дня цієї декади. Місячні звіти відповідним учасникам ринку формуються АР на одинадцятий день місяця, наступного за розрахунковим місяцем.

Згідно з пунктом 1.8.1 Правил ринку АР обчислює обсяги небалансів та наданих послуг на ринку електричної енергії, формує документи та необхідні для розрахунків звіти, стягує та оплачує платежі, передбачені Правилами ринку, і здійснює всі фінансові розрахунки відповідно до розділу V Правил ринку.

Відповідно до пункту 1.11.1 Правил ринку за допомогою системи управління ринком здійснюється управління всіма процесами, зокрема, проведенням необхідних розрахунків, реєстрацією ринкових даних і результатів діяльності на ринку електричної енергії згідно з цими Правилами.

Згідно з абзацами другим, четвертим, шостим пункту 7.3.2 Правил ринку АР через СУР, на одинадцятий календарний день місяця, наступного за розрахунковим, формує місячний звіт СВБ та надсилає на електронну адресу СВБ повідомлення про формування місячного звіту СВБ.

З урахуванням даних місячного звіту СВБ оформлюється акт купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів у порядку, встановленому договором про врегулювання небалансів електричної енергії.

Якщо за результатами місячного звіту СВБ має відбутись списання для АР (нарахування для СВБ), АР на четвертий робочий день з дня надсилання повідомлення про формування місячного звіту СВБ перераховує з рахунку зі спеціальним режимом використання ОСП кошти на рахунок СВБ відповідно до акта купівлі-продажу небалансів електричної енергії.

5.10. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що протягом періоду з 01.07.2024 до 31.12.2024 (включно) відповідач через СУР формував звіти, згідно з якими в нього виникло зобов`язання з оплати небалансів електричної енергії за договором про врегулювання небалансів електричної енергії.

З огляду на викладене, суди обох інстанцій дійшли висновків, що відповідач зобов`язаний оплатити вартість небалансів електричної енергії, поставлених йому за договором про врегулювання небалансів електричної енергії, на четвертий робочий день з дня надсилання відповідачем повідомлення про формування місячного звіту СВБ на електронну адресу позивача.

Судами встановлено, що в порядку, передбаченому пунктом 5.9 договору про врегулювання небалансів електричної енергії в редакції, чинній в оспорюваний період, позивачем отримано від відповідача акти купівлі-продажу електричної енергії та акти корегування, які підтверджують спірну заборгованість, які підписані відповідачем за допомогою КЕП, що, в свою чергу, підтверджує факт купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів відповідачем в обсягах і вартостях, зазначених у звітах за період з 01.07.2024 до 31.12.2024 за договором про врегулювання небалансів електричної енергії.

З врахуванням зазначеного вище, колегія суддів погоджується з висновками судів, що відповідач, який на ринку електричної енергії виконує функціональні ролі оператора системи передач та адміністратора розрахунків, відповідно до своїх зобов`язань за договором про врегулювання небалансів електричної енергії в редакції, чинній в оспорюваний період, повинен оплачувати електричну енергію, придбану у позивача за результатом врегулювання небалансів на ринку електричної енергії, відповідно до звітів, актів та актів корегування, складених адміністратором розрахунків; оплата здійснюється з банківського рахунку адміністратором розрахунків на банківський рахунок учасника ринку на четвертий робочий день з дня надсилання відповідачем повідомлення про формування звіту СВБ на електронну адресу позивача.

Зазначене, виходячи зі змісту касаційної скарги, також підтверджується і самим скаржником.

Доводи касаційної скарги про те, що судом апеляційної інстанції до спірних правовідносин застосовано пункт 7.7.4 Правил ринку не відповідає змісту постанови суду апеляційної інстанції.

Суд також погоджується з висновками, що зміст частини четвертої статті 75 Закону України "Про ринок електричної енергії" не містить імперативного обов`язку для відповідача щодо розрахунку з СВБ (в тому числі з позивачем) виключно грошовими коштами, які надходять від інших учасників балансуючого ринку на спеціальний рахунок Компанії.

Верховний Суд зауважує, що за результатами касаційного перегляду судових рішень у справі № 910/62/25, що розглядається, судом касаційної інстанції не встановлено неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права під час ухвалення оскаржуваних судових рішень.

5.11. Також в обґрунтування доводів касаційної скарги ПрАТ "НЕК "Укренерго" посилається на пункт 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, вказуючи про необхідність відступлення від висновків, сформованих об'єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.02.2023 у справі № 910/9374/21, а також у постановах Верховного Суду: від 08.06.2022 у справі № 910/6636/21, від 02.03.2023 у справі № 910/18611/21, від 09.03.2023 у справі № 910/18613/21.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Отже, згідно з пунктом 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових: 1) суд апеляційної інстанції застосував норму права у подібних правовідносинах з урахуванням висновку Верховного Суду, викладеного у постанові; 2) скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від такого висновку.

У цьому контексті Суд враховує, що відступленням від висновку є повна відмова Верховного Суду від свого попереднього висновку на користь іншого або ж конкретизація попереднього висновку із застосуванням відповідних способів тлумачення юридичних норм.

Обґрунтованими підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду є, зокрема: 1) зміна законодавства (існують випадки, за яких зміна законодавства не дозволяє суду однозначно дійти висновку, що зміна судової практики можлива без відступу від раніше сформованої правової позиції); 2) ухвалення рішення Конституційним Судом України; 3) нечіткість закону (невідповідності критерію «якість закону»), що призвело до різного тлумаченням судами (палатами, колегіями) норм права; 4) винесення рішення ЄСПЛ, висновки якого мають бути враховані національними судами; 5) зміни у праворозумінні, зумовлені: розширенням сфери застосування певного принципу права; зміною доктринальних підходів до вирішення складних питань у певних сферах суспільно-управлінських відносин; наявністю загрози національній безпеці; змінами у фінансових можливостях держави.

Відповідно, причинами для відступу можуть бути вади попереднього рішення чи групи рішень (їх неефективність, неясність, неузгодженість, необґрунтованість, незбалансованість, помилковість); зміни суспільного контексту. Водночас з метою забезпечення єдності та сталості судової практики для відступу від висловлених раніше правових позицій Верховного Суду суд повинен мати ґрунтовні підстави: попередні рішення мають бути помилковими, неефективними чи застосований у цих рішеннях підхід повинен очевидно застаріти внаслідок розвитку в певній сфері суспільних відносин або їх правового регулювання. Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16, який є сталим і послідовним щодо причин для відступу.

Разом із тим, відповідач у касаційній скарзі у контексті приписів пункту 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України вмотивовано не обґрунтував необхідність відступлення від висновків, сформованих об'єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.02.2023 у справі № 910/9374/21, а також у постановах Верховного Суду: від 08.06.2022 у справі № 910/6636/21, від 02.03.2023 у справі № 910/18611/21, від 09.03.2023 у справі № 910/18613/21, - у подібних правовідносинах, а також не навів вагомих, вмотивованих, обґрунтованих та достатніх аргументів для такого відступлення. Аргументи скаржника у відповідній частині фактично ґрунтуються на власних запереченнях висновків Верховного Суду, викладених у зазначених скаржником постановах; у свою чергу, вони не містять фундаментальних обґрунтувань щодо підстав для відступу від правових позицій, вміщених у зазначеній постанові об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду та постановах Верховного Суду, у т.ч. помилковості попередніх рішень чи суттєвої зміни змісту правового регулювання спірних правовідносин внаслідок зміни законодавства, про яке зазначає скаржник. До того ж, доводи відповідача зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції, за результатом перегляду рішення першої інстанції, стосовно оцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин та спрямовані на доведення необхідності переоцінки доказів і встановлення інших обставин, у тому контексті, який, на думку скаржника, свідчить про наявність підстав для скасування судових рішень і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення стороною, відповідальною за баланс з оператора системи передачі боргу за невиконання ним договірних зобов'язань щодо проведення розрахунків вартості небалансу електричної енергії відповідно до умов договору та Правил ринку.

Стосовно посилань скаржника на те, що умовами договору про врегулювання небалансів електричної енергії не визначений обов'язок розрахунку власними коштами оператором системи передачі незалежно від достатності коштів на рахунку зі спеціальним режимом використання та за приписами статті 75 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлені виключні підстави, коли оператор системи передачі може вносити на свій поточний рахунок зі спеціальним режимом використання кошти з власного поточного рахунка - у разі системних обмежень, колегія суддів Верховного Суду звертає увагу відповідача на таке.

Згідно зі частиною четвертою статті 75 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальники послуг з балансування та сторони, відповідальні за баланс, в яких виникли зобов'язання перед оператором системи передачі в результаті діяльності на балансуючому ринку, вносять плату за електричну енергію виключно на поточні рахунки із спеціальним режимом використання оператора системи передачі в уповноважених банках.

Кошти з поточного рахунку зі спеціальним режимом використання оператора системи передачі перераховуються відповідно до правил ринку на: 1) поточні рахунки постачальників послуг з балансування та сторін, відповідальних за баланс, крім електропостачальників; 2) поточні рахунки із спеціальним режимом використання електропостачальників; 3) поточний рахунок оператора системи передачі.

З метою здійснення розрахунків з постачальниками послуг з балансування під час врегулювання системних обмежень оператор системи передачі може вносити на свій поточний рахунок із спеціальним режимом використання кошти з власного поточного рахунка.

Аналіз частини четвертої статті 75 Закону України "Про ринок електричної енергії" свідчить, що оператор системи передачі може сплачувати постачальникам послуг з балансування вартість балансуючої електричної енергії виключно з поточного рахунка зі спеціальним режимом використання.

Умовою проведення таких розрахунків є наявність коштів на рахунку зі спеціальним режимом використання, що надійшли від учасників балансуючого ринку.

За нормами статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії": - алгоритм розподілу коштів - це порядок розподілу уповноваженими банками коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання без платіжних доручень, що встановлюється Регулятором відповідно до цього Закону; - поточний рахунок зі спеціальним режимом використання - це рахунок, відкритий в одному з уповноважених банків і призначений для забезпечення проведення розрахунків відповідно до цього Закону.

Водночас, виходячи зі системного тлумачення наведених норм, визначені поняття алгоритму та поточного рахунку зі спеціальним режимом використання, які наведено у статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії", дають підстави вважати, що умова про алгоритм розподілу коштів з поточного рахунку зі спеціальним режимом використання оператора системи передачі, встановлена саме положеннями чинного законодавства.

Зміст статті 75 Закону України "Про ринок електричної енергії" свідчить, що постачальник послуг з балансування, яким є позивач, має право вимагати від оператора системи передачі, яким є відповідач, оплату за балансуючу електричну енергію виключно в межах коштів, перерахованих оператору системи передачі.

Водночас абзац третій частини четвертої статті 75 Закону України "Про ринок електричної енергії" надає оператору системи передачі можливість вносити на свій поточний рахунок зі спеціальним режимом використання кошти з власного поточного рахунку з метою здійснення розрахунків з постачальниками послуг з балансування, лише у випадку необхідності врегулювання системних обмежень оператора системи передачі.

Системні обмеження - це обставини, обумовлені необхідністю забезпечення функціонування об'єднаної енергетичної системи України) в межах гранично допустимих значень, за яких можливе відхилення від оптимального розподілу навантаження генеруючих потужностей відповідно до їх договірних обсягів відпуску електричної енергії та/або оптимального розподілу навантаження генеруючих потужностей відповідно до пропозицій (заявок) на балансуючому ринку (стаття 1 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Суд звертає увагу, що у постанові Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 910/6636/21 сформовано правовий висновок щодо застосування положень статті 75 Закону України "Про ринок електричної енергії". Судом касаційної інстанції у цій постанові визначено, що зміст статті 75 Закону України "Про ринок електричної енергії" не містить імперативної заборони щодо розрахунку відповідача (оператора системи передачі) з постачальником електричної енергії (позивачем) тільки грошовими коштами, які надходять від інших учасників балансуючого ринку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання, навпаки, передбачено можливість відповідача для належного виконання грошових зобов'язань, вносити грошові кошти з інших власних рахунків на рахунок зі спеціальним режимом використання, що в свою чергу свідчить про те, що відповідач (боржник) не позбавлений можливості здійснити перерахування на такий рахунок коштів з інших рахунків, зокрема з поточного рахунку, задля належного виконання своїх зобов'язань. Ненадходження коштів від інших учасників балансуючого ринку не може бути відкладальною обставиною для невиконання відповідачем своїх зобов'язань з оплати за договором.

Подібний висновок викладений також у постановах Верховного Суду від 14.12.2023 у справі № 910/3263/23, від 25.05.2023 у справі № 910/1382/22, від 09.03.2023 у справі № 910/18613/21, від 18.02.2025 у справі № 910/6577/24, від 16.04.2025 у справі № 910/12312/24.

Крім того, об'єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 03.02.2023 у справі № 910/9374/21 виснувала, що аргументи оператора системи передачі з приводу того, що прострочення виконання грошового зобов'язання виникло не з його вини з посиланням на приписи частини четвертої статті 75 Закону України "Про ринок електричної енергії", є неспроможними, оскільки ця обставина не впливає на обсяг його зобов'язань як боржника, що прострочив грошове зобов'язання, а наявність особливого алгоритму розподілу коштів на спеціальних рахунках, впровадженого у зв'язку з особливістю здійснення розрахунків на ринку електричної енергії, не виключає можливість застосування до спірних правовідносин положень загальних норм матеріального права.

Вказана правова позиція є сталою послідовною та актуальною.

Отже, наведена відповідачем підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не отримала свого підтвердження під час касаційного провадження, що виключає скасування оскаржуваних судових рішень по суті спору щодо вимог про стягнення стороною, відповідальною за баланс з оператора системи передачі боргу за невиконання ним договірних зобов'язань стосовно проведення розрахунків вартості небалансу електричної енергії.

5.12. Наведене в сукупності виключає можливість задоволення касаційної скарги.

6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

6.1. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

6.2. Згідно з частиною першою статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

6.3. З огляду на встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи, виходячи із меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваних рішення місцевого господарського суду та постанови суду апеляційної інстанції.

7. Судові витрати

7.1. З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 13.03.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2025 у справі №910/62/25 - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В. Студенець

Судді С. Бакуліна

О. Баранець