ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2025 р. Справа№ 920/1056/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Сітайло Л.Г.

Тарасенко К.В.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 09.09.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сумської обласної прокуратури

на рішення Господарського суду Сумської області

від 12.03.2025 (повний текст складено та підписано 20.03.2025)

у справі №920/1056/24 (суддя Резніченко О.Ю.)

за позовом Окружної прокуратури міста Суми

до Сумської міської ради

Товариства з обмеженою відповідальністю "Константа-Формат"

про скасування запису про державну реєстрацію права власності на майно, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, зобов`язання повернути земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Окружна прокуратура міста Суми звернулася до Господарського суду Сумської області з позовом до Сумської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Константа-Формат" в якому просить:

1. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності ТОВ "Константа-Формат" на нежитлове приміщення літ. "Б-1" загальною площею 10,7 кв.м за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01, дата реєстрації 13.01.2016);

2. Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0047 від 17.08.2023, укладений між Сумською міською радою та ТОВ "Константа-Формат";

3. Зобов`язати ТОВ "Константа-Формат" повернути Сумській міській територіальній громаді земельну ділянку загальною площею 0,0020 га з кадастровим номером :05:001:0047, шляхом скасування в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права оренди (№51734577 від 12.09.2023) ТОВ "Константа-Формат" на земельну ділянку загальною площею 0,0020 га з кадастровим номером :05:001:0047.

Позов обґрунтовано тим, що державним реєстратором 13.01.2016 неправомірно було проведено державну реєстрацію права власності ТОВ "Константа-Формат" на нежитлове приміщення за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1, так як подані другим відповідачем для державної реєстрації документи не відповідали вимогам, встановленим Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Крім цього, на думку прокурора, зазначений об`єкт є малою архітектурною формою, тимчасовою спорудою, речові права на яку не підлягають державній реєстрації. Тому, ураховуючи те, що ТОВ "Константа-Формат" не набувало право власності на об`єкт нерухомого майна, земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0047 не могла бути передана другому відповідачу в оренду в позаконкурентний спосіб. Таким чином, договір оренди зазначеної земельної ділянки від 17.08.2023, укладений між відповідачами, є недійсним, а земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0047, яка є предметом договору оренди, підлягає поверненню Сумській міській територіальній громаді.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Сумськовї області від 12.03.2025 позов задовольнено частково.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0047 від 17.08.2023, укладений між Сумською міською радою та ТОВ "Константа-Формат".

В частині вимог керівника Окружної прокуратури міста Суми до Товариства з обмеженою відповідальністю "Константа - Формат" - про скасування запису про державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Константа - Формат" на нежитлове приміщення літ. "Б-1" загальною площею 10,7 кв.м за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01, дата реєстрації 13.01.2016) - позов залишено без розгляду.

У позові в іншій частині - відмовлено.

Стягнуто з Сумської міської ради на користь Сумської обласної прокуратури 1 211 грн 20 коп. витрат по сплаті судового збору.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Константа-Формат" на користь Сумської обласної прокуратури 1 211 грн 20 коп. витрат по сплаті судового збору.

Судові витрати у розмірі 2 422 грн 40 коп. - покладено на прокурора.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд виходив з того, що прокурор не підтвердив підстав для звернення самостійно з позовом в частині вимог про скасування державної реєстрації права власності ТОВ "Константа-Формат" на нежитлове приміщення. Зазначена вимога скерована до другого відповідача, прокурор в цій частині вимог не посилається на будь-яке порушення під час реєстрації права власності зі сторони Сумської міської ради, як власника земельної ділянки, відповідно, органу наділеного повноваженнями (компетенцією) здійснювати захист інтересів держави. Суд зазначив, що бездіяльність органу не є підставою для звернення прокурора з позовом самостійно. У такому випадку прокурор звертається до суду в інтересах держави в особі органу, що наділений повноваженнями (компетенцією) здійснювати захист інтересів держави. Таким органом є Сумська міська рада, як власник земельної ділянки. Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. За викладених обставин, суд, відповідно до пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України, залишив без розгляду позов в частині вимог Керівника Окружної прокуратури міста Суми до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Константа-Формат" про скасування державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення.

Щодо вимог про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 17.08.2023, суд дійшов висновку, що підстави для передачі в оренду другому відповідачу земельної ділянки без проведення земельних торгів були відсутні, через відсутність доказів розташування на земельній ділянці існуючого об`єкту нерухомого майна, у зв`язку з чим суд вважав обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню вимоги прокурора про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0047 від 17.08.2023, укладеного між відповідачами, у зв`язку з тим, що право оренди підлягало продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах) відповідно до частини 1 статті 134 ЗК України.

Щодо вимоги про зобов`язання повернути Сумській територіальній громаді земельну ділянку шляхом скасування запису про державну реєстрацію права оренди, суд зазначив, що оскільки суд дійшов висновку про визнання недійсним договору оренди, на підставі якого проведено державну реєстрацію речового права - права оренди другого відповідача на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0047, відсутні підстави для задоволення позову про скасування державної реєстрації права оренди ТОВ "Константа-Формат" з огляду на неефективність вибраного способу захисту права (інтересів), тому в цій частині позовних вимог суд відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаним рішенням, Сумська обласна прокуратура звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення від 12.03.2025 у справі №920/1056/24 скасувати в частині залишення позову без розгляду та в частині незадоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким задовльнити позовні вимоги повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду в оскаржуваній частині прийняте місцевим судом з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, викладені висновки не відповідають обставинам справи. При цьому скаржник стверджує, що:

- оскільки порушення прав територіальної громади міста Суми на користування та розпорядження земельною ділянкою стало наслідком незаконної реєстрації права власності на тимчасову споруду, укладення договору оренди та державної реєстрації права оренди, прокурор, діючи в інтересах держави, заявив вимоги про скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки. Саме такі позовні вимоги відновлять становища, яке існувало до порушення прав на землю;

- орган, який мав би захищати інтереси держави та звернутися з позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом скасування реєстрації права власності на тимчасову споруду, є власник земельної ділянки - Сумська міська рада. Однак, знаючи про незаконність реєстрації, міськрада сама порушила закон, надавши ділянку в оренду без земельних торгів. Таким чином, орган, уповноважений здійснювати відповідні функції щодо захисту майнових прав на земельну ділянку, сам порушує інтереси держави, надаючи спірну ділянку в оренду без проведення земельних торгів;

- судом всупереч ст. 216 ЦК України не застосовано наслідки недійсності договору та не повернуто земельну ділянку територіальній громаді міста Суми. Суд, відмовляючи у позовній вимозі про повернення земельної ділянки шляхом скасування державної реєстрації права оренди, зазначив, що прокурором обрано неефективний спосіб захисту та посилався на практику Верховного Суду у постанові від 06.11.2022 у справі №921/341/19. У той же час суд не взяв до уваги той факт, що у справі №921/341/19 позовну вимогу прокурора про повернення земельної ділянки задоволено;

- єдиним можливим способом відновлення прав територіальної громади міста Суми та припинення права оренди є фактичне зобов`язання судовим рішенням одного з "заявників" скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2025 апеляційну скаргу у справі №920/1056/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., судді: Кравчук Г.А., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2025 апеляційну скаргу Сумської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Сумської області від 12.03.2025 у справі №920/1056/24 залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

29.04.2025 до суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

02.05.2025 матеріали справи №920/1056/24 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 05.05.2025, у зв`язку з перебуванням судді Тищенко А.І. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №920/1056/24.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 05.05.2025, справу №920/1056/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Хрипун О.О., Кравчук Г.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Сумської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Сумської області від 12.03.2025 у справі №920/1056/24. Судове засідання призначено на 10.06.2025.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2025, у зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №920/1056/24.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 10.06.2025, справу №920/1056/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Хрипун О.О., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2025 колегія суддів постановила здійснювати розгляд апеляційної скарги Сумської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Сумської області від 12.03.2025 у справі №920/1056/24 спочатку колегією суддів у складі: Коробенка Г.П. (головуючий, доповідач Хрипун О.О., Тарасенко К.В., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2025.

Розгляд апеляційної скарги призначено на 03.07.2025.

Розгляд справи відкладено на 22.07.2025.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2025, у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відрядженні та судді Хрипуна О.О. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №920/1056/24.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 22.07.2025, справу №920/1056/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Сітайло Л.Г., Кравчук Г.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2025 колегія суддів постановила здійснювати розгляд апеляційної скарги Сумської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Сумської області від 12.03.2025 у справі №920/1056/24 спочатку колегією суддів у складі: Коробенка Г.П. (головуючий, доповідач), Сітайло Л.Г., Кравчук Г.А., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2025. Розгляд апеляційної скарги призначено на 02.09.2025.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2025, у зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №920/1056/24.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 02.09.2025, справу №920/1056/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Сітайло Л.Г., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2025 колегія суддів постановила здійснювати розгляд апеляційної скарги Сумської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Сумської області від 12.03.2025 у справі №920/1056/24 спочатку колегією суддів у складі: Коробенка Г.П. (головуючий, доповідач), Сітайло Л.Г., Тарасенко К.В., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2025. Розгляд апеляційної скарги призначено на 09.09.2025.

У судовому засіданні 09.09.2025 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників учасників судового процесу

У судове засідання 09.09.2025, з`явився прокурор та надав свої пояснення по справі. Представники відповідача-1 та відповідача-2 у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені шляхом доставки процесуальних документів до Електронного кабінету, що підтверджується довідками від 08.09.2025.

Відповідно до частини п`ятої статті 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС) у порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Оскільки явка представників учасників справи в судове засідання не була визнана обов`язковою, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення відповідачів про місце, дату і час судового розгляду, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги Сумської обласної прокуратури за відсутності представників відповідача-1 та відповідача-2.

Щодо наявності у прокурора підстав для представництва інтересів держави в даній справі.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Абзацом першим частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" визначений вичерпний перелік підстав для здійснення прокуратурою представництва інтересів держави в суді.

Так, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Отже, вирішення питання про орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, полягає у встановленні органу, який, використовуючи на підставі норм законодавства надані йому повноваження, зобов`язаний з метою захисту інтересів держави вчиняти юридичні дії, що впливають на права та обов`язки суб`єктів спірних правовідносин, зобов`язуючи їх припинити порушення інтересів держави та усунути наслідки цих порушень (зокрема звертатись до суду з відповідним позовом).

Згідно із частиною четвертою статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу другого частини п`ятої статті 53 ГПК України у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно (постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 826/13768/16, від 05.03.2020 у справі № 9901/511/19, від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, пункти 45, 47; від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20, пункти 8.39, 8.40; від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21, пункти 8.56, 8.57).

Частини третя та четверта статті 23 Закону України "Про прокуратуру" серед іншого встановлюють умови, за яких прокурор може виконувати субсидіарну роль із захисту інтересів держави за наявності органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах).

Визначений частиною четвертою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" обов`язок прокурора перед зверненням з позовом звернутись спершу до компетентного органу стосується звернення до органу, який надалі набуде статусу позивача. У цій статті не йдеться про досудове врегулювання спору і, відповідно, вона не покладає на прокурора обов`язок вживати заходів з такого врегулювання шляхом досудового звернення до суб`єкта, якого прокурор вважає порушником інтересів держави і до якого як до відповідача буде звернений позов.

Отже, процесуальний статус прокурора у справі залежить від наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах. Враховуючи наявність або відсутність таких повноважень, прокурор обґрунтовує наявність підстав для представництва інтересів держави. У свою чергу суд оцінює наведене прокурором обґрунтування та у випадку встановлення відсутності підстав для представництва застосовує наслідки, передбачені статтею 174 або статтею 226 ГПК України.

У постанові від 11.06.2024 у справі №925/1133/18, Велика Палата Верховного Суду, серед іншого, зазначила, що помилковим є підхід, за якого у справах за позовами прокурора, поданими на захист інтересів держави, порушених унаслідок незаконних дій органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб - питання про належного відповідача вирішується як вторинне, похідне від питання про те, якого результату прагне досягнути прокурор своїм позовом.

Коло відповідачів не може визначатися залежно від того, чи залишиться до кого звертатися з позовом, якщо орган, уповноважений захищати інтереси держави у відповідних правовідносинах, буде визначений прокурором позивачем, навіть якщо цей орган сам спричинив порушення інтересів держави.

Відповідач визначається незалежно від процесуальної позиції інших учасників справи. Відповідачем у господарському судочинстві є особа, до якої звернена вимога позивача, яка своєю чергою спрямована на захист відповідного порушеного права або законного інтересу.

Прокурор визначає склад відповідачів самостійно в кожному конкретному випадку залежно від характеру спірних правовідносин, змісту порушених прав та інтересів держави, суб`єктів, які мають здійснювати захист цих прав та інтересів у відповідній сфері, обраного прокурором способу захисту останніх, який повинен бути ефективним та спрямованим на повне поновлення порушеного або оспорюваного права (тобто не має потребувати додаткового звернення з іншими вимогами до учасників спірних правовідносин) тощо (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2022 у справі № 483/448/20, пункт 7.12; від 20.06.2023 у справі № 633/408/18, пункт 10.13; від 08.11.2023 у справі № 607/15052/16-ц, пункт 8.12).

У пункті 7.17 постанови від 25.06.2019 у справі № 910/17792/17 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що сторони - це суб`єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів і на яких поширюється законна сила судового рішення. Позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор), а відповідачем - особа, яка повинна виконати зобов`язання (боржник). При цьому відповідач має бути такою юридичною чи фізичною особою, за рахунок якої, в принципі, можливо було б задовольнити позовні вимоги. З огляду на зміст наведених норм захисту в судовому порядку підлягають порушене право й охоронювані законом інтереси саме від відповідача.

Виходячи з викладеного, в зазначеній категорії справ найперше належить встановити, про захист яких інтересів держави йдеться, якими суб`єктами вони були порушені, в чому полягало порушення та можливість за рахунок таких суб`єктів задовольнити позовні вимоги.

У разі, якщо державний орган або орган місцевого самоврядування діє або приймає рішення всупереч закону та інтересам Українського народу, прокурор має право діяти на захист порушених інтересів держави шляхом подання відповідного позову до суду. В цьому випадку органи, які прийняли рішення чи вчинили дії, що, на думку прокурора, порушують інтереси держави, набувають статусу відповідача.

Орган державної влади (або місцевого самоврядування), який порушив права держави чи територіальної громади прийняттям незаконного рішення від імені відповідного суб`єкта права, не може (в силу відсутності повноважень на захист) та не повинен (з огляду на відсутність спору з іншим учасником цивільних правовідносин) бути позивачем за позовом прокурора, спрямованим на оскарження незаконного рішення цього ж органу та відновлення порушених прав і законних інтересів держави чи територіальної громади. В процесуальному аспекті орган, який прийняв такий акт, не має зацікавленості у задоволенні позовних вимог, відстоюючи правомірність своїх дій, що суперечить правовому статусу позивача. Водночас доведення правомірності дій, які оспорюються позивачем, забезпечується процесуальними повноваженнями відповідача.

При цьому фактичним позивачем за позовом, поданим в інтересах держави, є держава, а не відповідний орган або прокурор.

Як вбачається із позовних вимог, прокурор оскаржує незаконну державну реєстрацію права власності ТОВ "Константа-Формат" (відповідача-2) на тимчасову споруду (кіоск) за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1, як об`єкт нерухомого майна та надання в подальшому земельної ділянки комунальної форми власності під тимчасовою спорудою в користування без проведення земельних торгів. За твердження прокурора, Сумська міська рада, знаючи про незаконність реєстрації тимчасової споруди ТОВ "Константа-Формат" як об`єкта нерухомого майна, надала земельну ділянку в оренду в обхід процедури проведення земельних торгів, а саме тому визначив Сумську міську раду відповідачем.

Досліджуючи обставини дотримання вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру", суд встановив, що звертаючись до суду з позовом у цій справі, прокурор дотримався вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру" та статті 53 ГПК України щодо умов такого звернення, а саме: обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави у суді та визначив, у чому саме полягає порушення інтересів держави.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно вказано на особливості звернення прокурором із самостійними вимогами в інтересах держави у випадку оскарження дій Сумської міської ради.

Таким чином, прокурор правильно звернувся із позовом в інтересах держави та визначив Сумську міську раду відповідачем, оскільки саме Сумська міська рада прийняла рішення про передачу в оренду відповідачу-2 спірну земельну ділянку, як наслідок, вчинила дії, які на думку прокурора порушують інтереси держави.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

На підставі рішення Сумської міської ради від 03.06.2009 № 2676-МР, ТОВ "Константа-формат" отримало в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0047 з метою розміщення тимчасової споруди (торгівельного кіоску) за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1.

На виконання вищевказаного рішення між Сумською міською радою та ТОВ "Константа-формат" укладено договір оренди земельної ділянки від 27.08.2009 (далі -Договір).

Згідно з п.1.1 Договору, Орендодавець (Сумська міська рада) надає, а Орендар (ТОВ "Константа-Формат") приймає в оренду земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1. На земельній ділянці знаходиться тимчасова споруда.

Відповідно до п. 2.1 Договору, земельна ділянка надається під розміщеним торгівельним кіоском.

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що договір укладається терміном до 03.06.2014.

30.04.2014 другий відповідач отримав паспорт прив`язки тимчасової споруди, розташованої на земельній ділянці, яка була предметом договору оренди від 27.08.2009 (кіоску "Блинок") по вул. Харківська, 2/1 у м. Суми строком до 30.04.2019.

Після закінчення строку договору оренди від 27.08.2009, а саме 13.01.2016, було проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно за ТОВ "Константа-Формат" нежитлового приміщення "Б-1", загальною площею 10,7 кв. м, що розташоване за адресою: м. Суми, вул. Харківська 2/1.

Для здійснення держаної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна "Б-1" за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1, надано договір оренди земельної ділянки від 27.08.2009, довідку-характеристику нежитлового приміщення, технічний паспорт від 30.12.2015, видану КП "Сумське міське бюро технічної інвентаризації", свідоцтво про право власності від 13.01.2016 видане приватним нотаріусом Бурбикою Т.А.

12.05.2017 між Сумською міською радою та ТОВ "Константа-формат" укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0047, за умовами пункту 1.1 якого Орендодавець (Сумська міська рада) надає, а Орендар (ТОВ "Константа-Формат") приймає в оренду земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Харківська 2/1.

Відповідно до п. 2.1 Договору, земельна ділянка надається під розміщеним торгівельним кіоском.

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що договір укладається терміном до 26.04.2022.

25.07.2022 ТОВ "Константа-формат" звернулось до Сумської міської ради із заявою про надання земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0047 в оренду, під розміщеним нерухомим майном (магазином).

26.07.2023 Сумська міська рада прийняла рішення №3942-МР про надання земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0047 в оренду ТОВ "Константа-Формат".

На виконання вказаного рішення між Сумською міською радою та ТОВ "Константа- Формат" укладено договір оренди земельної ділянки від 17.08.2023 строком на 5 років.

12.09.2023 у Єдиному державному реєстрі прав на нерухоме майно зареєстровано право оренди земельної ділянки № :05:001:0047 за ТОВ "Константа- Формат" (запис № 51734577).

Прокурор вважає проведення 13.01.2016 державної реєстрації за другим відповідачем прав на нерухоме майно незаконним, а договір оренди земельної ділянки від 17.08.2023 недійсним та таким, що підлягає скасуванню запис про право оренди від 12.09.2023.

Відповідач-1, у наданих ним поясненнях зазначає, що відповідно до пункту 1.4. Положення про Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 23.09.2020 №7367-МР (далі - Положення), Департамент є уповноваженим органом Сумської міської ради з питань управління та розпорядження майном комунальної власності та земельними ресурсами. Також згідно з пунктом 3.2.68 Положення працівники Департаменту за дорученням Сумського міського голови на підставі довіреності здійснюють самопредставництво Сумської міської ради в суді. Відповідно до визначених Положенням повноважень Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради здійснював опрацювання та розгляд заяви ТОВ "Константа Формат" про надання в оренду земельної ділянки ТОВ "Константа-Формат" за адресою: м Суми, вул. Харківська, 2/1, площею 0,0020 га. За результатами розгляду цієї заяви 21.04.2023 за № 06.01-16/594 Департаментом була підготовлена інформація на адресу Сумського міського голови, в якій повідомлялось про те, що земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0047 була сформована та згідно договору оренди надана під розміщення торгівельного кіоску (тимчасової споруди), а жодних дозвільних рішень на проведення його реконструкції з наступним набуттям статусу об`єкту нерухомого майна уповноваженими органами раніше не приймалося.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач-2 зазначає про те, що відсутні підстави для звернення прокурора до суду із даною позовною заявою, так як належним позивачем є Сумська міська рада; договір оренди земельної ділянки від 17.08.2023, який прокурор просить визнати недійсним, було укладено на новий строк з використанням переважного права другого відповідача, як орендаря, відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі"; прокурор належними та допустимими доказами не довів, що на земельній ділянці з кадастровим номером :05:001:0047 розташована тимчасова споруда, а не будівля, яка має ознаки нерухомого майна; строк позовної давності щодо вимоги про скасування державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення тривалістю у 3 роки, установлений ст. 257 ЦК України, закінчився 13.01.2019.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та надані прокурором пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Рішення суду першої інстанції від 12.03.2025 оскаржується прокурором в частині залишення позову без розгляду в частині вимог про скасування запису про державну реєстрацію права власності ТОВ "Константа - Формат" на нежитлове приміщення літ. "Б-1" загальною площею 10,7 кв.м за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1 та в частині незадоволених позовних вимог про зобов`язання ТОВ "Константа - Формат" повернути Сумській міській територіальній громаді земельну ділянку загальною площею 0,0020 га з кадастровим номером :05:001:0047 шляхом скасування в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права оренди ТОВ "Константа-Формат" на земельну ділянку загальною площею 0,0020 га з кадастровим номером :05:001:0047.

В частині задоволених позовних вимог про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0047 від 17.08.2023, укладеного між Сумською міською радою та ТОВ "Константа-Формат", рішення суду прокурором не оскаржується, а тому, з огляду на положення статті 269 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції в цій частині не переглядається.

Щодо висновку суду першої інстанції про залишення позову без розгляду в частині вимог про скасування запису від 13.01.2016 про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення за ТОВ "Константа - Формат" за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1.

Як вище встановлено апеляційним судом, прокурор оскаржує незаконну державну реєстрацію права власності ТОВ "Константа-Формат" (відповідача-2) на тимчасову споруду (кіоск) за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1, як об`єкт нерухомого майна та надання в подальшому земельної ділянки комунальної форми власності під тимчасовою спорудою в користування без проведення земельних торгів. За твердження прокурора, Сумська міська рада, знаючи про незаконність реєстрації тимчасової споруди ТОВ "Константа-Формат" як об`єкта нерухомого майна, надала земельну ділянку в оренду в обхід процедури проведення земельних торгів, а саме тому визначив Сумську міську раду відповідачем.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 53 ГПК України та ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор може представляти в суді законні інтереси держави у двох випадках:

- якщо орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, який зобов`язаний захищати ці інтереси, не здійснює або неналежним чином здійснює такий захист;

- якщо відсутній орган, уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Так, врахувавши наведені вище положення законодавства та обставини даної справи, суд першої інстанції вірно виснував про правомірність звернення прокурора до суду в інтересах держави, визначивши відповідачем Сумську міську раду, про що судом апеляційної інстанції зазначено вище.

Водночас, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вимоги про скасування державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення мали бути заявлені від імені органу, який є власником земельної ділянки, тобто Сумської міської ради.

Проте, така позиція суду першої інстанції суперечить висновкам Великої Палати Верховного Суду наведеним в постанові від 11.06.2024 у справі №925/1133/18 та положенням господарського процесуального законодаства.

Колегія суддів зазначає, що за такої ситуації в одному позові позивач (Сумська міська рада) звернулася б з позовом з метою захисту майнових прав на земельну ділянку до ТОВ "Константа- Формат" та до самої себе (Сумської міської ради), з позовом про оскарження державної реєстрації тимчасової споруди, як об`єкта нерухомості, яку вона ж і вважала законною при наданні земельної ділянки без проведення земельних торгів.

У випадку встановлення судом процесуального випадку за якого позивачем і відповідачем у справі є фактично одна і та ж сама особа, розгляд заявленого позову у цій частині є неможливим за відсутністю спору, як такого.

Тому співпадіння позивача і відповідача - в одній особі є свідченням відсутності спору, відповідно до чого провадження у справі підлягало б закриттю на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України. Таким чином, належним позивачем у цій справі є саме прокурор, який діє як самостійний позивач в інтересах держави.

Щодо незаконності реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

Правові та організаційні засади у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав, визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.

Частинами 1, 3 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Частиною 2 статті 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону.

Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначено Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 (далі Порядок № 1127).

Відповідно до п. 41 Порядку № 1127 для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються:

1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта;

2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;

3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси;

4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність);

5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, приватним нотаріусом Бурбикою Т.А. 13.01.2016 реєстрація об`єкта проведена на підставі "договору оренди земельної ділянки, серія та номер:3216, виданий 27.08.2009, видавник: Приватний нотаріус Ровенська А.О.; свідоцтво про право власності, серія та номер: бн, виданий 13.01.2016, видавник: Приватний нотаріус Бурбика Т.А.; довідка-характеристика нежитлового приміщення, серія та номер: 436-18, виданий 28.08.2018, видавник ФОП Будко Є.Б." .

Відповідачем-2 не було подано для проведення державної реєстрації документу, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та документів, що підтверджують присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Відповідно до інформації Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 26.07.2024, у матеріалах інвентаризаційних справ станом на 29.12.2012 відсутні правовстановлюючі документи, згідно з якими ТОВ "Константа-Формат" є власником нежитлового приміщення літ. "Б-1", площею 10,7 кв. м. за адресою: м. Суми, вул. Харківська, буд. 2/1. Вказане також підтверджується витягами з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

Також відсутні докази набуття після 29.12.2012 відповідачем-2 права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1, як на новостворений об`єкт.

Одними із етапів забудови території, відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", є прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів та у подальшому реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Водночас, в реєстрі будівельної діяльності, невід`ємною архівною складовою частиною якого є єдиний реєстр документів, (який діє з 2011 року), що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів інформація щодо введення в експлуатацію об`єкта нерухомості "Б-1", що розташований за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1 - відсутня.

Окрім цього, відповідно до інформації Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради від 25.07.2024, за період роботи Управління (з 08.11.2016) дозвільних документів на будівельні роботи за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1, замовник - ТОВ "Константа-Формат", не надавало.

Таким чином, відповідачем-2 не подано для державної реєстрації документів, які у сукупності відповідають вимогам Порядку реєстрації та можуть бути підставою для реєстрації права власності, а приватним нотаріусом без отримання всіх необхідних документів незаконно прийнято рішення про реєстрацію права власності ТОВ "Константа-Формат" на об`єкт нерухомого майна, загальною площею 10,7 м.кв. за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1.

Відповідно до ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Статтею 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Частиною 4 статті 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії. Водночас, наявні в матеріалах справи докази не підтверджують того факту, що нежитлове приміщення за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1, є нерухомим майном.

Так, у договорах оренди земельної ділянки від 27.09.2009 та від 12.05.2017 визначено, що на земельній ділянці, на якій знаходиться спірний об`єкт, розташована тимчасова споруда, торговельний кіоск. Крім цього, зазначене нежитлове приміщення визначено у паспорті прив`язки як тимчасова споруда.

Відповідно до ДБН В.2.2-23:2009 Будинки і споруди "Підприємства торгівлі" кіоск - торговельний об`єкт для організації роздрібного продажу товарів, який має постійне просторове місце, займає окрему закриту споруду некапітального типу на одне робоче місце без торговельної зали для покупців та додаткової площі для розміщення запасу товарів.

Малі архітектурні форми - павільйони, кіоски, торговельні намети, рундуки тощо переважно збірно-розбірної конструкції, які застосовуються поряд із засобами благоустрою, включаючи невеликі споруди для відпочинку людей/покупців (лави, можливо тіньові навіси або перголи), урни для сміття, а також різноманітні елементи декоративно-прикладного мистецтва (наприклад, скульптури, декоративні басейни, фонтани тощо).

Нормативно-правовим документом, який у 2009 році регулював встановлення малих архітектурних форм, був Порядок розміщення малих архітектурних форм для провадження підприємницької діяльності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2009 №982.

Відповідно до вищевказаного порядку, стаціонарна мала архітектурна форма - тимчасова одноповерхова споруда соціально-культурного, побутового, торговельного та іншого призначення для провадження підприємницької діяльності висотою не вище ніж 4 метри, що має по зовнішньому контуру площу близько 30 кв. метрів, виготовляється з полегшених конструкцій і встановлюється тимчасово без закладення фундаменту.

Наразі, нормативно-правовим актом, що визначає розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності є Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затверджений Наказом Міністерством регіонального розвитку будівництва та комунального господарства України від 21.10.2011 №244.

Відповідно до п. 1.3 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Стаціонарна тимчасова споруда - споруда, яка має закрите приміщення для тимчасового перебування людей і по зовнішньому контуру площу до 30 кв.м.

Таким чином, з договорів оренди вбачається, що Сумська міська рада надавала в оренду земельну ділянку для розміщення кіоску, який є тимчасовою спорудою площею до 30 кв. м, некапітального типу, без улаштування фундаменту.

Також в інформації правового управління Сумської міської ради зазначено, що за інформацією Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради (від 14.10.2022 № 3 80/08.01-20) земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0047 була сформована та надана у користування під розміщення торгівельного кіоску (тимчасової споруди), і жодних дозвільних рішень на проведення його реконструкції до ступеня об`єкту нерухомого майна уповноваженими органами раніше не приймалося. У попередньому договорі оренди земельної ділянки від 12.05.2017 (із терміном дії до 26.04.2022) зазначено, що земельна ділянка за функціональним призначенням надається в оренду під розміщеним торгівельним кіоском. Об`єкт і продовжує залишатися тимчасовою спорудою, маючи згідно техпаспорту каркасні стіни.

Таким чином, вказане свідчить про наявність ознак незаконної реєстрації тимчасової споруди як об`єкту нерухомого майна.

Згідно топографо-геодезичного плану поруч з навісом, який є складовою зареєстрованого об`єкта нерухомості, проходить транзитний газопровід високого тиску з відповідною нормативною охоронною зоною (додаток И.1 (обов`язковий) ДБН Б.2.2-12:2019 "Планування та забудова територій"). Згідно Класифікатору видів функціонального призначення територій та їх співвідношення з видами цільового призначення земельних ділянок (постанова КМУ від 28.07.2021 № 821) земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0047 знаходиться в межах території вулиць та доріг (20606.0), в межах якої ділянки з видом цільового призначення 03.07 "для будівництва та обслуговування будівель торгівлі" серед переважних (основних) та супутніх видів використання відсутні.

В матеріалах справи також відсутні докази наявності дозвільних рішень уповноважених органів на проведення реконструкції спірного об`єкта до ступеня об`єкту нерухомого майна.

Таким чином, за наведених обставини, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у державного реєстратора законних підстав для прийняття рішення та внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію права власності за ТОВ "Константа-Формат" на нежитлове приміщення, площею 10,7 кв. м. за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1 (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав: 27800548 від 13.01.2016), у звя`зку з чим позовні вимоги про скасування запису від 13.01.2016 про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення за ТОВ "Константа - Формат" за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1 є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимог про зобов`язання повернути Сумській територіальній громаді земельну ділянку.

Відмовляючи у задоволенні позову в цій частині, суд першої інстанцїі зазначив, що враховуючи висновок про визнання недійсним договору оренди, на підставі якого проведено державну реєстрацію речового права - права оренди другого відповідача на земельну ділянку з кадастровим номером :19:031:0035, підстави для задоволення позову про повернення земельної ділянки шляхом скасування державної реєстрації права оренди ТОВ "Константа - Формат" відсутні з огляду на неефективність вибраного способу захисту права, з чим колегія суддів не погоджується, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 152 Земельного кодексу України встановлено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюються шляхом: визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Загальні правила щодо правових наслідків недійсності правочинів сформульовані в статті 216 ЦК України, в частині першій якої вказано, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Ураховуючи, що частина отриманого за договором (користування земельною ділянкою орендарем та отримання плати за це орендодавцем) в силу положень ст. 216 ЦК України вже не можуть бути взаємно повернуті сторонами, наслідками визнання договору недійсним є припинення зазначених зобов`язань на майбутнє та повернення земельної ділянки орендарем орендодавцеві.

За недійсності правочину взаємне повернення сторонами одержаного за ним (двостороння реституція) є юридичним обов`язком, що виникає із закону та юридичного факту недійсності правочину (такий висновок наведено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.09.2024 у справі №918/1043/21).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.09.2024 у справі №918/1043/21 зазначила, що для узгодження викладених раніше висновків з механізмом двосторонньої реституції в цілому необхідно виходити з буквального тлумачення змісту статті 216 ЦК, яке дає підстави для висновку про те, що, якщо законом не встановлені особливі умови застосування правових наслідків недійсності правочину або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів, позивач, який заявляє вимогу про повернення йому в натурі переданого за недійсним правочином або відшкодування вартості переданого, заявляє реституційну вимогу, яку суд за існування для того підстав задовольняє, застосовуючи двосторонню реституцію.

Таким чином, оскільки суд визнав недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0047 від 17.08.2023, укладений між відповідачами, ТОВ "Константа-Формат" не має правомірних підстав для користування цією земельною ділянкою, а тому повинен повернути її орендареві.

Отже, позовна вимога прокурора про зобов`язання ТОВ "Константа-Формат" повернути Сумській міській територіальній громаді земельну ділянку загальною площею 0,0020 га з кадастровим номером :05:001:0047, підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги прокурора про скасування в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права оренди ТОВ "Константа-Формат" на земельну ділянку загальною площею 0,0020 га з кадастровим номером :05:001:0047.

Згідно із частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Таким чином, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Оскільки суд дійшов висновку про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0047 від 17.08.2023, на підставі якого проведено державну реєстрацію права оренди, тому відсутні підстави для задоволення позову про скасування права оренди з огляду на неефективність обраного способу захисту права (інтересів), а тому в цій частині слід відмовити з цих підстав.

Схожа за змістом правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 06.11.2022 у справі №921/341/19.

До того ж, колегія суддів зазначає, що саме по собі формулювання позовної вимоги "зобов`язання повернути земельну ділянку шляхом скасування запису про державну реєстрацію права оренди" є некоректним, позаяк не відновить порушеного права позивача щодо повернення земельної ділянки.

Разом з цим, рішення суду про зобов`язання повернути земельну ділянку саме по собі є підставою для скасування запису про державну реєстрацію права оренди за відповідачем-2.

Схожа за змістом правова позиція наведена Верховним Судом в постанові від 16.07.2025 у справі №317/1921/22.

За наведених обставин в сукупності, апеляційна скарга Сумської обласної прокуратури підлягає частковому задоволенню, з мотивів, викладених судом апеляційної інстанції вище.

Відповідно до статей 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За результатами перегляду даної справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Сумської обласної прокуратури підлягає частуковому задоволенню. Рішення Господарського суду Сумської області від 12.03.2025 підлягає скасуванню в частині залишення позову без розгляду щодо вимог керівника Окружної прокуратури міста Суми до Товариства з обмеженою відповідальністю "Константа - Формат" - про скасування запису про державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Константа - Формат" на нежитлове приміщення літ. "Б-1" загальною площею 10,7 кв.м за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1; відмови у задоволенні позову про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права власності ТОВ "Константа-Формат" на нежитлове приміщення літ. "Б-1" загальною площею 10,7 кв.м за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1; відмови у задоволенні позову про зобов`язання ТОВ "Константа-Формат" повернути Сумській міській територіальній громаді земельну ділянку загальною площею 0,0020 га з кадастровим номером :05:001:0047, з прийняттям нового рішення про задоволення позову в цій частині.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги розподіляються у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 267-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сумської обласної прокуратури задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Сумської області від 12.03.2025 у справі №920/1056/24 скасувати в частині:

залишення позову без розгляду щодо вимог керівника Окружної прокуратури міста Суми до Товариства з обмеженою відповідальністю "Константа - Формат" - про скасування запису про державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Константа - Формат" на нежитлове приміщення літ. "Б-1" загальною площею 10,7 кв.м за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1;

відмови у задоволенні позову про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права власності ТОВ "Константа-Формат" на нежитлове приміщення літ. "Б-1" загальною площею 10,7 кв.м за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1;

відмови у задоволенні позову про зобов`язання ТОВ "Константа-Формат" повернути Сумській міській територіальній громаді земельну ділянку загальною площею 0,0020 га з кадастровим номером :05:001:0047.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Резолютивну частину рішення Господарського суду Сумської області від 12.03.2025 у справі №920/1056/24 викласти в наступній редакції:

"1. Позовні вимоги Окружної прокуратури міста Суми - задовольнити частково.

2. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності ТОВ "Константа-Формат" на нежитлове приміщення літ. "Б-1" загальною площею 10,7 кв.м за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 2/1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01, дата реєстрації 13.01.2016).

3. Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0047 від 17.08.2023, укладений між Сумською міською радою та ТОВ "Константа-Формат".

4. Зобов`язати ТОВ "Константа-Формат" повернути Сумській міській територіальній громаді земельну ділянку загальною площею 0,0020 га з кадастровим номером :05:001:0047.

5. В решті позову відмовити.

6. Стягнути з Сумської міської ради на користь Сумської обласної прокуратури 3 633 грн 60 коп. витрат по сплаті судового збору.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Константа-Формат" на користь Сумської обласної прокуратури 3 633 грн 60 коп. витрат по сплаті судового збору."

Стягнути з Сумської міської ради на користь Сумської обласної прокуратури витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 3 633 грн 60 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Константа-Формат" на користь Сумської обласної прокуратури витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 3 633 грн 60 коп.

Матеріали справи №920/1056/24 повернути Господарському суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 19.09.2025

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Л.Г. Сітайло

К.В. Тарасенко