ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" вересня 2025 р. м. Ужгород Справа № 907/491/17

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.

за участі секретаря судового засідання Сінкіна Е.В.,

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» від 11.04.2025 (вх. №02.3.1-02/3450/25) про зміну розміру забезпечених кредиторських вимог

у справі №907/491/17

За заявою Минда Юрій Васильович (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність боржника фізичної особи

за участю представників: згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Закарпатської області від 13.08.2019 у порядку вимог ст.ст. 1, 16, 90, 91 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визнано фізичну особу - підприємця Минда Юрія Васильовича (місце проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Чорній Мар`ян Володимирович (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 509 від 15.03.2013); оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про визнання фізичної особи - підприємця Минда Юрія Васильовича (місце проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) банкрутом.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 09.12.2019 апеляційну скаргу арбітражного керуючого Бабенка Е.В. задоволено частково, скасовано постанову Господарського суду Закарпатської області від 14.08.2019 по справі №907/491/17 в частині призначення ліквідатором боржника арбітражного керуючого Чорнія М.В. Зобов`язано господарський суд призначити ліквідатора боржника із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих. Зобов`язано арбітражного керуючого Чорнія М.В. виконувати обов`язки ліквідатора боржника до призначення ліквідатора в порядку передбаченому законом. Змінено п. 6 резолютивної частини постанови з вказанням строку настання виконання усіх грошових зобов`язань з 14.08.2019. В іншій частині постанову залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 13.02.2020 касаційну скаргу арбітражного керуючого Бабенка Едуарда Вадимовича залишено без задоволення, постанову Західного апеляційного господарського суду від 09.12.2019 та постанову Господарського суду Закарпатської області від 14.08.2019 щодо визнання боржника банкрутом у справі № 907/491/17 залишено без змін.

Ухвалою суду від 19.11.2020 року призначено керуючим реалізацією майна боржника арбітражного керуючого Чорній Мар`яна Володимировича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 509 від 15.03.2013.

Ухвалою суду від 04.11.2021 задоволено клопотання арбітражного керуючого Чорнія М.В. про дострокове припинення його повноважень керуючого реалізацією майна Минди Ю.В. Відсторонено арбітражного керуючого Чорнія М.В. від обов`язків керуючого реалізацією майна боржника у справі № 907/491/17. Зобов`язано арбітражного керуючого Чорнія М.В. виконувати обов`язки керуючого реалізацією майна до призначення керуючого реалізацією майна в порядку передбаченому законом. Здійснено запит на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого. Зобов`язано арбітражного керуючого, визначеного шляхом автоматизованого відбору - Сидоренко Р.В., у строк до 25.11.2020 надати до суду заяву про участь у цій справі. На день постановлення даної ухвали арбітражним керуючим не подано суду заяви про участь у справі.

Ухвалою суду від 03.11.2021 відкладено розгляд справи на 25.11.2021 року.

До дати судового засідання надійшла заява арбітражного керуючого Беляновський Р.Ю. про надання згоди на участь у справі 907/491/17 керуючим реалізацією майна боржника фізичної особи підприємця Минда Ю.В.

Ухвалою суду від 25.11.2021 року відкладено розгляд справи на 25.01.2022 року.

Ухвалою суду від 25.01.2022 відкладено розгляд справи на 22.02.2022 року, запропоновано сторонам до дати наступного судового засідання надати свою письмово викладену позицію щодо призначення керуючого реалізацією майна боржника.

Проте, судове засідання призначене на 22.02.2022 року не відбулося, у зв`язку з перебуванням головуючої судді Ремецькі О.Ф. у щорічній відпустці з 22.02.2022 року згідно наказу Господарського суду Закарпатської області №02.4-08/1-к від 22.02.2022 року.

Ухвалою від 28.02.2022 року розгляд справи було відкладено у зв`язку з запровадженням воєнного стану в Україні в межах розумного строку.

05.09.2022 року від кредитора ГУ ДПС у Закарпатській області надійшов лист про призначення арбітражного керуючого Беляновського Р.Ю., разом з тим підтримано клопотання Арбітражного керуючого Чорнія М.В. про дострокове припинення його повноважень як керуючого реалізацією майна боржника Минди Ю.В.

11.10.2022 року арбітражним керуючим Чорнієм М.В. надіслано суду клопотання №02-01/5987 про призначення судове засідання у справі №907/491/17, на якому просить суд розглянути питання щодо призначення арбітражного керуючого, який надалі здійснюватиме повноваження керуючого реалізацією майна ФОП Минди Ю. В. З метою вирішення питання щодо погодження кандидатури арбітражного керуючого у справі про банкрутство ФОП Минди Ю. В., арбітражним керуючим Чорній М. В. на адресу кредиторів направлено листи з проханням надати Господарському суду Закарпатської області позицію щодо призначення керуючого реалізацією майна боржника у справі №907/491/17 про банкрутство ФОП Минди Юрія Васильовича.

У відповідь на зазначений лист на адресу арбітражного керуючого надійшов лист ГУ ДПС у Закарпатській області від 02.09.2022 за №4390/5/07-16-13-03 з інформацією про те, що кредитор не заперечує щодо призначення керуючим реалізацією майна банкрута ФОП Минда Ю.В. арбітражного керуючого Беляновського Р.Ю. (який надав згоду на участь у справі) та підтримує подане арбітражним керуючим Чорній М.В. клопотання про припинення повноважень. Також, на адресу арбітражного керуючого надійшов лист від 10.10.2022 №02-21/992 про те, що Чинадіївська селищна рада Мукачівського району Закарпатської області не заперечує щодо призначення керуючим реалізацією майна боржника у справі №907/491/17 арбітражного керуючого Беляновського Р. Ю.

13.10.2022 від Чинадіївської селищної ради також надійшла письмова позиція на лист №02-01/5976 від 05.10.2022 АК Чорнія М.В., в якій не заперечується про призначення керуючим реалізацією майна боржника Минди Ю.В. у справі 907/491/17 арбітражного керуючого Беляновського Р.Ю..

Ухвалою суду від 18.10.2022 року призначено розгляд справи №907/491/17 щодо призначення арбітражного керуючого, який надалі здійснюватиме повноваження керуючого реалізацією майна ФОП Минди Ю. В. на 09 листопада 2022 р.

Ухвалою суду від 09.11.2022 року призначено керуючим реалізацією майна боржника Минда Юрій Васильович (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) арбітражного керуючого Беляновського Романа Юрійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1874 від 09.01.2019 року.

На дату судового засідання боржником подано клопотання про припинення ліквідаційної процедури та перехід до процедури реструктуризації боргів боржника з мотивів наведених у поданій письмовій заяві.

Ухвалою суду від 24.01.2023 р. відкладено розгляд справи та розгляд заяви Головного управління ДПС у Закарпатській області (ідентифікаційний код: 44106694) з грошовими вимогами до боржника у розмірі 7.077.653,48 грн. відкладено на 01.03.2023 року.

У судовому засіданні 01.03.2023 судом розглянуто та задоволено частково грошові вимоги ГУ ДПС у Закарпатській області, про що постановлено відповідну ухвалу.

Ухвалою суду від 01.03.2023 відкладено розгляд справи на 23.03.2023 р.

Проте, судове засідання призначене на 23.03.2023 року о 11:00 год. не відбулося у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на території Закарпатської області.

Ухвалою суду від 23.03.2023 відкладено розгляд справи на 25.04.2023 р.

Ухвалою суду від 25.04.2023 відкладено розгляд справи на 31.05.2023 р.

До дати судового засідання арбітражним керуючим Беляновським Р.Ю. подано суду клопотання №01-20/907/491/17/28 від 04.05.2023 (за вх. №02.3.1-02/3290/23) про надання згоди на продаж транспортного засобу та визначення умов продажу транспортного засобу банкрута.

Ухвалою суду від 30.05.2023 р. відкладено розгляд справи та розгляд клопотання керуючого реалізацією майна, арбітражного керуючого Беляновського Р.Ю. №01-20/907/491/17/28 від 04.05.2023 про надання згоди на продаж транспортного засобу та визначення умов продажу транспортного засобу банкрута та відкладення розгляду клопотання про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого у період з 09.11.2022 по 31.01.2023 року на 04 липня 2023 р.

На день судового засідання, керуючим реалізацією майна боржника повідомлено про неможливість взяття участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції через некоректну роботу системи Електронний суд.

У засіданні суду судом розглянуто клопотання керуючого реалізацією майна, арбітражного керуючого Беляновського Р.Ю. №01-20/907/491/17/28 від 04.05.2023 про надання згоди на продаж транспортного засобу та визначення умов продажу транспортного засобу банкрута про що постановлено відповідну ухвалу.

Ухвалою суду від 04.07.2023 року відкладено розгляд справи на 22.08.2023 року.

У засіданні суду 22.08.2023 судом розглянуто клопотання керуючого реалізацією майна, арбітражного керуючого Беляновського Р.Ю. про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого у період з 09.11.2022 по 31.01.2023 року, про що постановлено відповідну ухвалу.

Також судом задоволено клопотання керуючого реалізацією майна боржника про внесення змін до реєстру вимог кредиторів у частині визначення черговості погашення вимог кредиторів у відповідності з урахуванням вимог змін до Кодексу України з процедур банкрутства, про що постановлено відповідну ухвалу.

Ухвалою суду від 22.08.2023 року відкладено розгляд справи на 03.10.2023 року.

У засіданні суду 03.10.2023 судом розглянуто клопотання від 29.09.2023 №01-20/907/491/17/51 керуючого реалізацією майна, арбітражного керуючого Беляновського Р.Ю. про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого у період з 01.06.2023 по 31.07.2023 року та клопотання №01-20/907/491/17/30 від 30.05.2023 про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого у період з 01.02.2023 по 31.03.2023, та клопотання №01-20/907/491/17/43 від 16.08.2023 про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого у період з 01.04.2023 по 31.05.2023 про що постановлені відповідні ухвали. Також судом задоволено подане клопотання про заміну кредитора, про що постановлено відповідну ухвалу.

02.10.2023 року ТзОВ Фінансовою компанією Інвестохіллс Веста подано суду за яву з кредиторськими вимогами до боржника у сумі 2 176 506,30 грн.

Ухвалою суду від 03.10.2023 року відкладено розгляд справи та призначено до розгляду заяву з грошовими вимогами до боржника на 31.10.2023 року.

До дати засідання 27.10.2023 до суду надійшло клопотання керуючого реалізацією майна Минда Юрія Васильовича (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) арбітражного керуючого Беляновського Р.Ю. №01-20/907/491/17/59 від 27.10.2023 (за вх. №02.3.1-02/7552/23) про надання згоди на продаж майна та визначення умов продажу майна банкрута та затвердження звіту №01-20/907/491/17/36 від 14.07.2023 року про здійснення та відшкодування витрат, що стосуються заставного майна за період з 28.04.2023 р. по 30.06.2023 р. а також затвердження розміру витрат, що стосуються заставного майна Минди Ю.В. за період з 28.04.2023 року по 30.06.2023 року у розмірі 100 000 грн.

Також 27.10.2023 до Господарського суду Закарпатської області надійшло клопотання керуючого реалізацією майна Минда Юрія Васильовича (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) арбітражного керуючого Беляновського Р.Ю. №01-20/907/491/17/60 від 27.10.2023 (за вх. №02.3.1-02/7540/23) про надання згоди на продаж майна та визначення умов продажу майна банкрута.

У ході судового засідання подані клопотання керуючим реалізацією майна з урахуванням клопотання кредитора призначено до розгляду на 13.11.2023 року.

Арбітражний керуючий в засіданні суду висловив свої доводи по суті заяви ТзОВ Фінансовою компанією Інвестохіллс Веста з кредиторськими вимогами до боржника виходячи з поданого повідомлення з огляду на відсутність у заяві та документах відомостей, що підлягають встановленню та просив суд відкласти розгляд заяви.

Ухвалою суду від 31.10.2023 відкладено розгляд справи та розгляд заяви ТзОВ Фінансовою компанією Інвестохіллс Веста з кредиторськими вимогами до боржника на 05 грудня 2023 року.

Ухвалою суду від 05.12.2023 відкладено розгляд справи та розгляд заяви ТзОВ ФК Інвестохіллс Веста з кредиторськими вимогами до боржника на 24.01.2024 року.

15.01.2024 року ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" надіслано суду письмові заперечення.

Арбітражний керуючий на дату слухання справи подав суду клопотання про скасування арештів від 22.01.2024 №01-20/907/491/17/17/72 (вх№02.3.1-02/468/24 від 23.01.2024 року), також подано клопотання про скасування заходів забезпечення позову від 24.01.2024 №01-20/907/491/17/17/73 (вх№02.3.1-02/524/24 від 24.01.2024 року) .

Присутні учасники з приводу клопотання про скасування арештів не заперечили.

Ухвалою суду від 24.01.2024 відкладено розгляд справи на 28.02.2024 року.

У судовому засіданні 28.02.2024 року розглянуто клопотання скасування заходів забезпечення вимог кредиторів та клопотання арбітражного керуючого Беляновського Романа Юрійовича №01-20/907/491/17/76 від 21.02.2024 про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Ухвалою суду від 28.02.2024 року відкладено розгляд справи на 03.04.2024 року.

28.03.2024 року від ТОВ Фінансова компанія Інвестохіллс Веста нідійшло клопотання про долучення до матеріалів справи розрахунку заборгованості.

Ухвалою суду від 03.04.2024 року відкладено розгляд справи на 14.05.2024 року.

На день судового засідання ТзОВ Фінансовою компанією Інвестохіллс Веста подано суду заяву про уточнення заяви з грошовими вимогами до боржника.

У судовому засіданні 14.05.2024 судом задоволено звіт арбітражного керуючого про нарахування та виплату грошової винагороди, про що постановлено відповідну ухвалу.

Ухвалою суду від 14.05.2024 р. відкладено розгляд справи на 23 липня 2024 р.

Проте, судове засідання призначене на 23.07.2024 р. не відбулося, у зв`язку з перебуванням головуючої судді Ремецькі Оксани Федорівни у щорічній основній відпустці згідно наказу Господарського суду Закарпатської області №02.4-08/24-к від 22.07.2024 р.

Ухвалою суду від 06.08.2024 р. відкладено розгляд справи на 28.08.2024 р.

Проте, судове засідання призначене на 28.08.2024 р. не відбулося, у зв`язку з перебуванням головуючої судді Ремецькі Оксани Федорівни у невикористаній частині щорічної основної відпустки згідно наказу Господарського суду Закарпатської області №02.4-08/29-к від 21.08.2024 р.

Ухвалою суду від 02.09.2024 р. відкладено розгляд справи на 09.10.2024 р.

У судовому засіданні 09.10.2024 судом розглянуто та затверджено звіт арбітражного керуючого про нарахування та виплату грошової винагороди від 22.07.2024 року №01-20/907/491/17/100 , про що постановлено відповідну ухвалу.

Ухвалою суду від 09.10.2024 р. відкладено розгляд справи на 19.11.2024 р.

Ухвалою суду від 19.11.2024 р. відкладено розгляд справи на 10.12.2024 р.

У судовому засідання 10.12.2024 року, судом розглянуто кредиторські вимоги ТзОВ Фінансова компанія Інвестохіллс Веста, про що постановлено відповідну ухвалу суду.

Ухвалою суду від 10.12.2024 р. відкладено розгляд справи на 29.01.2025 р.

У судовому засідання 29.01.2024 року судом розглянуто клопотання арбітражного керуючого №01-20/907/491/17/110 від 27.01.2025 про надання згоди на продаж та визначення умов продажу майна банкрута, про що постановлено відповідну ухвалу суду.

Ухвалою суду від 29.01.2025 р. відкладено розгляд справи на 11.03.2025 р.

11.03.2025 від арбітражного керуючого надійшло клопотання про долучення доказів з наданими поясненнями щодо розгляду вимог кредитора ГУ ДПС у Закарпатській області.

11.03.2025 від арбітражного керуючого надійшло клопотання про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди від 26.12.2024 року №01-20/907/491/17/107.

Ухвалою суду від 11.03.2025 р. відкладено розгляд справи на 08.04.2025 р.

У судовому засіданні 08.04.2025 судом звіт про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, про що постановлено відповідну ухвалу суду.

Ухвалою суду від 08.04.2025 р. відкладено розгляд справи на 13.05.2025 р.

11.04.2025 року до суду від кредитора Фінансовою компанією Інвестохіллс Веста надійшла заява (вх. №02.3.1-02/3450/25) про зміну розміру забезпечених кредиторських вимог. В обгрунтування своїх доводів кредитор вказує на те, що ухвалою суду 10 грудня 2024 року було визнано ТзОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" кредитором по відношенню до боржника фізичної особи - підприємця Минди Юрія Васильовича з грошовими вимогами на суму 340 333,00 грн. - вимоги, що забезпечені заставою майна боржника, на суму 1 736 427,05 грн. як конкурсні (друга черга задоволення) та 5 368,00грн. судового збору - вимоги першої черги.

Судом визначено розмір забезпечених заставою вимог на суму 340 333,00 грн, враховуючи заставну вартість об`єктів, вказану в Договорі іпотеки № 3164 від 09.06.2008 року.

Заявник зазначає, що відповідно до висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 19.02.2025 року, зробленого на замовлення ліквідатора арбітражного керуючого Беляновського Р., вартість земельної ділянки (кадастровий номер :01:016:0282), що є предметом іпотеки (застави) за Договором іпотеки № 3164 від 09.06.2008 року становить 799 005,00 грн., у зв`язку з чим, просить суд змінити розмір грошових вимог ТзОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" по відношенню до боржника фізичної особи - підприємця Минди Юрія Васильовича, що забезпечені заставою майна боржника, зазначивши їх у сумі 799 005,00 грн; конкурсні на суму 1 277 755,05 грн. та зобов`язати керуючого реалізацією майна боржника арбітражного керуючого Беляновського Романа Юрійовича внести зміни в реєстр кредиторів щодо грошових вимог, забезпечених заставою майна боржника та конкурсних вимог ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».

Ухвалою суду від 14.04.2025 прийнято заяву до розгляду та призначено на 13.05.2025 року.

Ухвалою суду від 13.05.2025 відкладено розгляд заяви кредитора на 01.07.2025 з підстав, наведених у ній.

26.06.2025 представником кредитора Бурдюг Т.В. подано суду клопотання про проведення засідання у режимі відеоконференцз`язку.

Проте, судове засідання призначене на 01.07.2025 р. не відбулося, у зв`язку з перебуванням головуючої судді Ремецькі Оксани Федорівни у щорічній основній відпустці згідно наказу Господарського суду Закарпатської області №02.4-08/16-к від 02.06.2025 р.

Ухвалою суду від 08.07.2025 р. відкладено розгляд заяви Фінансовою компанією Інвестохіллс Веста від 11.04.2025 (вх. №02.3.1-02/3450/25) про зміну розміру забезпечених кредиторських вимог на 05 серпня 2025 р.

Ухвалою суду від 05.08.2025 розгляд заяви кредитора відкладено на 09.09.2025.

Представник заявника просить суд подану заяву задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у ній, посилаючись на їх обгрунтованість наявними у справі матеріалами. Просить суд взяти до уваги те, що ухвалою суду від 10.12.2024 було визнано ТзОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" кредитором по відношенню до боржника фізичної особи -підприємця Минди Юрія Васильовича з грошовими вимогами на суму 340 333,00 грн. - вимоги, що забезпечені заставою майна боржника, на суму 1 736 427,05 грн. як конкурсні (друга черга задоволення) та 5 368,00грн. судового збору - вимоги першої черги.

Так, суд визначив розмір забезпечених заставою вимог на суму 340 333,00 грн, враховуючи заставну вартість об`єктів, вказану в Договорі іпотеки № 3164 від 09.06.2008 року.

Відповідно до висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 19.02.2025 року, зробленого на замовлення ліквідатора арбітражного керуючого Беляновського Р., вартість земельної ділянки (кадастровий номер :01:016:0282), що є предметом іпотеки (застави) за Договором іпотеки №3164 від 09.06.2008 року становить 799 005,00 грн.

Частиною 1 ст.12 Закону України «Про заставу», якою врегульовано зміст договору застави, однією з істотних умов такого договору визначено опис предмета застави.

Аналогічно до істотних умов договору іпотеки віднесено опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані (п.3 ч.1 ст.18 Закону України «Про іпотеку»).

Таким чином, вартість предмета іпотеки не є істотною умовою відповідного договору та її відсутність не робить такий договір недійсним.

Відсутність у законі імперативної вимоги щодо оцінки предмета застави (іпотеки) як істотної умови договору пов`язана з тим, що майно (нерухомість), за загальним правилом, має свою вартість та певну цінність, яка не завжди відповідає дійсній вартості цього предмета як на час визначення розміру вимог, так і на момент реалізації майна задля задоволення вимог забезпеченого кредитора. Така оцінка є лише припущенням щодо реальної вартості майна, оскільки відповідна оцінка із часом може змінитися: або зростати або зменшуватися під впливом конкретних причин (коливання ринкових цін на нерухомість, знецінення майна, втрата ним своїх споживчих або ексклюзивних якостей тощо).

Водночас аналіз норм КУзПБ свідчить, що на стадії формування реєстру кредиторів не передбачено будь-якої оцінки майна для визначення його вартості.

Лише на стадії погашення боргів боржника, після формування ліквідаційної маси до повноважень ліквідатора належить: визначення початкової вартості майна банкрута; визначення початкової вартості продажу майна банкрута; визначення початкової ціни як однієї з умов продажу за погодженням з комітетом кредиторів та забезпеченим кредитором (щодо майна, яке є предметом забезпечення).

Із урахуванням наведеного заявник стверджує, що погоджена сторонами вартість предмета застави (іпотеки) у договорі застави (іпотеки) не може обмежувати розмір зобов`язань боржника, забезпечених заставою (іпотекою), позаяк з огляду на викладене вище сума задоволення вимог заставодержателя (іпотекодержателя) пов`язується саме з вартістю фактичної реалізації предмета застави, якщо інше не встановлено договором застави (іпотеки).

Підсумовуючи вищевикладене, заявник вказує на те, що законодавець чітко визначає, що кошти, отримані від продажу майна банкрута, що є предметом забезпечення, використовуються виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які таке майно забезпечує. А у разі визначення забезпечених кредиторських вимог у розмірі вартості об`єкту іпотеки, що зазначено на момент укладення договору іпотеки (застави), буде мати наслідком порушення прав та інтересів кредитора в разі продажу іпотечного майна за ціною вищою за ту, яка погоджена сторонами в договорі іпотеки. І як вже вказувалося вище, оцінка вказана в договорі іпотеки із часом може змінитися: або зростати або зменшуватися під впливом конкретних причин (коливання ринкових цін на нерухомість, знецінення майна, втрата ним своїх споживчих або ексклюзивних якостей тощо).

Таким чином, заявник вважає, що розмір забезпечених кредиторських вимог ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» підлягає зміні (уточненню), у зв`язку з визначенням вартості предмета іпотеки станом на теперішній час.

Керуючий реалізацією майна у подано суду письмовому поясненні по суті вимог кредитора просить суд відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" від 11.04.2025 про зміну розміру забезпечених кредиторських вимог у повному обсязі з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.

Склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в грошових одиницях і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею.

Згідно з ч. 3 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, заява кредитора має містити, зокрема, розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені); виклад обставин, що підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування; відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог.

Частиною 1 ст. 74 ГПК України покладено на сторону обов`язок доказування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

З огляду на наведене, заявник грошових вимог до боржника був зобов`язаний при поданні відповідної заяви самостійно визначити правову природу своїх вимог (забезпечені/конкурсні), їх розмір та черговість задоволення, подати докази на підтвердження доводів заяви, в тому числі й на підтвердження розміру забезпечених вимог.

Натомість, звернувшись до суду із заявою з кредиторськими вимогами до боржника, ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" не надало жодного доказу того, що вартість предмету забезпечення грошових вимог є іншою аніж та, що визначена у договорі іпотеки. Якщо заявник вважає, що розмір забезпечених вимог має бути визначений відповідно до ринкової вартості предмета іпотеки, то він не був позбавлений можливості самостійно замовити оцінку та долучити відповідний висновок до заяви. Однак, такого не було зроблено, ані до подання заяви, ані протягом понад одного року розгляду заяви з грошовими вимогами судом.

Більше того, під час розгляду заяви господарським судом, в судових засіданнях представник ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" неодноразово не могла визначитися зі змістом вимог заяви, повідомляла, що заявлені вимоги в повному розмірі є конкурсними.

За таких обставин, кредитор на час розгляду заяви не довів, що розмір забезпечених вимог до боржника має бути іншим, аніж визначена договором іпотеки вартість предмета іпотеки.

Процесуальне законодавство не містить підстав для фактичної зміни судового рішення (в даному випадку - ухвали від 10.12.2025 р. про визнання вимог кредитора), яке набрало законної сили, на підставі доказів (висновку про оцінку земельної ділянки), які були створені вже після ухвалення рішення.

У даному випадку задоволення заяви ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" про зміну розміру вимог кредитора фактично призведе до зміни судового рішення, яке набрало законної сили, що є порушенням одного з основоположних принципів судочинства - остаточності судового рішення (res judicata).

Базове тлумачення принципу "res judicata" вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватися лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicata можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у цій справі кредитор не зазначив й не обґрунтував.

Решта учасників справи позицію керуючого реалізацією майна боржника підтримують у повному обсязі.

Аналізуючи доводи заявника, заперечення учасників справи, суд констатує наступне.

У ході процедури погашення боргів, ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" звернулося до суду із заявою від 02.10.2023 з кредиторськими вимогами до боржника на суму 2 176 506,30 грн.

За результатами розгляду заяви кредитора, ухвалою суду від 10.12.2024 заяву задоволено частково, визнано ТзОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" кредитором по відношенню до боржника фізичної особи - підприємця Минди Юрія Васильовича з грошовими вимогами на суму 340 333,00 грн. - вимоги, що забезпечені заставою майна боржника, на суму 1 736 427,05 грн. як конкурсні (друга черга задоволення) та 5368,00 грн. судового збору - вимоги першої черги.

Приймаючи рішення про визначення вимог як забезпечених або конкурсних та їх розмір, суд виходив із розміру вартості предмета застави, який визначений між кредитором та боржником у договорі застави.

Ухвала суду набрала законної сили, протягом строку на апеляційне оскарження не була оскаржена. Керуючим реалізацією майна внесено визнані судом вимоги до реєстру вимог кредиторів.

Частинами п`ятою, шостою статті 3 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною, зокрема, до припинення основного зобов`язання.

У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до договору іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про іпотеку", за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Системний аналіз норм ст.572 ЦК України, ст.1 Закону України «Про заставу», ст.1 Закону України «Про іпотеку» свідчить, що законодавець при конструюванні відповідних правових норм так чи інакше текстуально використовує поняття «переважність права заставодавця (іпотекодавця) перед іншими кредиторами на задоволення своїх вимог за рахунок заставного (іпотечного) майна».

Отже, сутність застави (іпотеки) полягає не лише в тому, щоб забезпечити основне зобов`язання в повному обсязі, а в тому, що правом застави (іпотеки) є право на чужу річ, яке належить кредитору в забезпечення його права вимоги за зобов`язанням і яке виявляється в можливості переважного (порівняно з іншими кредиторами) задоволення із цінності цієї речі.

Таке переважне право також закріплено в ч.3 ст. 133 КУзПБ, якою встановлено, що вимоги кредиторів за зобов`язаннями боржника, забезпеченими заставою майна фізичної особи, задовольняються за рахунок такого майна.

Тому визначення забезпеченого зобов`язання та, відповідно, вимог забезпеченого кредитора, які включаються до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство, має здійснюватися з урахуванням положень законодавства, яке регулює забезпечення зобов`язань, зокрема ст.ст.572, 575, 589 ЦК України, Законів України «Про заставу», «Про іпотеку» (аналогічний висновок викладений у постанові ВП ВС від 15.05.2018 у справі №902/492/17).

Положеннями частини першої статті 39 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно ч. 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку про те, що вартість предмета застави, в тому числі і розмір вимог заставного кредитора, вимоги якого забезпечені заставою майна боржника, визначаються у розмірі вартості предмета застави, який визначений між кредитором та боржником у договорі застави.

Такий висновок не суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, що викладений 15.05.2018 в постанові у справі №902/492/17, оскільки з набранням чинності Кодексу України з процедур банкрутства (з 21.10.2019) порядок визначення забезпечених вимог було конкретизовано законодавцем в ч. 2 ст. 45 Кодексу та визначено, що кредитор є забезпеченим лише в частині вартості предмета застави.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду № 905/2028/18 від 17.06.2020 року.

Відтак, позиція заявника про те, що після визнання вимог кредитора до боржника вартість предмету іпотеки збільшилась, а відтак, збільшується сума забезпечених вимог такого кредитора, суперечить вимогам чинного законодавства,

Окрім того, кредитором при поданні суду відповідної заяви про зміну розміру забезпечених кредиторських вимог не наведено норм Господарського процесуального кодексу України, або норм Кодексу України з процедур банкрутства, якими б регулювався порядок перегляду остаточного судового рішення про визнання кредитором із наведених кредитором підстав.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип доступу до правосуддя. Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, указав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (рішення ЄСПЧ у справі "Брумареску проти Румуні" від 28.11.1999).

Юридична визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного розгляду справи та її нового вирішення. Повноваження судів вищих інстанцій щодо перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен розглядатись як прихований засіб оскарження, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для повторного розгляду. Відступ від цього принципу може бути виправданим лише коли він обумовлений особливими та непереборними обставинами (рішення ЄСПЧ у справі "Рябих проти Росії" від 09.11.2004).

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. "вирішена справа"), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися.

Забезпечення принципу res judicata є однією з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Таким чином, суд вважає обґрунтованими доводи керуючого реалізацією майна боржника щодо того, що звернення до господарського суду із заявою про зміну розміру забезпечених вимог з тих самих підстав та з того самого предмету, з якої вже ухвалене остаточне рішення, буде суперечити принципам остаточності судових рішень, юридичної визначеності та верховенства права.

Слід зазначити, що Кодекс України з процедур банкрутства не передбачає права кредитора переглядати визначені грошові вимоги, які вже були предметом розгляду суду та у визнанні яких вже було прийняте відповідне рішення, як і не передбачає наслідків таких дій особи, яка вважає себе кредитором боржника. Відсутні і дискреційні повноваження у суду в разі такого звернення особи. Можливість переглянути остаточне судове рішення передбачена лише за нововиявленими або виключними обставинами в порядку глави 3 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Отже, звернення до господарського суду із заявою про зміну розміру забезпечених вимог з тих самих підстав та з того самого предмету суперечить принципу остаточності рішень, юридичної визначеності та верховенства права.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному зверненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

З огляду на встановлені обставини та наведені норми заява ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» від 11.04.2025 (вх. №02.3.1-02/3450/25) про зміну розміру забезпечених кредиторських вимог залишається судом без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись Кодексом України з процедур банкрутства та ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» від 11.04.2025 (вх. №02.3.1-02/3450/25) про зміну розміру забезпечених кредиторських вимог відмовити.

Копію ухвали направити сторонам, керуючому реалізацією майна та кредиторам.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.Ф. Ремецькі