ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2025м. ДніпроСправа № 904/3445/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Кшенської Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області, м. Павлоград, Дніпропетровська область, в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації, м. Дніпро

до Державного підприємства "Дніпровський регіональний центр розвитку", м. Дніпро

Третя особа-1 на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Богданівська сільська рада, с. Богданівка, Павлоградський район, Дніпропетровська область

Третя особа-2 на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Головне управління державної податкової служби у Дніпропетровській області, м. Дніпро

Третя особа-3 на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Фонд державного майна України , м. Київ

про припинення права постійного користування земельною ділянкою площею 165 га та її повернення

Представники:

Прокурор:Риженко Вікторія Олегівна, службове посвідчення № 069939 від 01.03.2023

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

Від третьої особи - 1: не з`явився

Від третьої особи 2: Недоступ К.К., посвідчення ОН №002033 від 28.04.2025, самопредставництво

Від третьої особи - 3: не з`явився

РУХ СПРАВИ В СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Павлоградська окружна прокуратура Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації (далі - позивач) звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Державного підприємства "Дніпровський регіональний центр розвитку" (далі - відповідач), в якій просить:

- припинити Державному підприємству Дніпропетровський регіональний центр розвитку (49600, м. Дніпро, пр. Поля Олександра, буд. 2, кімната 236, ) право постійного користування земельною ділянкою, кадастровий номер :03:001:0009, площею 165 га, яка розташована на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. Номер запису про інше речове право 48248605;

- зобов`язати Державне підприємство Дніпропетровський регіональний центр розвитку (49600, м. Дніпро, пр. Поля Олександра, буд. 2, кімната 236, ) повернути Дніпропетровській обласній державній адміністрації земельну ділянку, кадастровий номер :03:001:0009, площею 165 га, яка розташована на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 35;

- стягнути з Відповідача сплачений судовий збір на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (реквізити отримувача: 49044, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 38, МФО 820172, р/р UA 0000291 в ДКСУ в м. Київ, ).

Ухвалою від 01.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 05.08.2025. Залучено в якості третьої особи-1 на стороні позивача що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Богданівську сільську раду (, адреса: 51464, Дніпропетровська область, Павлоградський район, с. Богданівка, вул. Українська, буд. 35-А). Залучено в якості третьої особи-2 на стороні позивача що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління державної податкової служби у Дніпропетровській області (, адреса: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-А). Залучено в якості третьої особи-3 на стороні відповідача що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Фонд державного майна України, (, адреса: 01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 18/9).

08.07.2025 через систему "Електронний суд" від Позивача надійшли письмові пояснення по справі.

04.08.2025 через систему "Електронний суд" від третьої особи-2 надішли пояснення по справі.

В судовому засіданні 05.08.2025 Прокурор та Третя особа-2 проти закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті не заперечили.

Позивач свого представника в судове засідання не направив, пояснень щодо неможливості бути присутнім в судовому засіданні суду не надав, про дату та час повідомлений належним чином.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, пояснень щодо неможливості бути присутнім в судовому засіданні суду не надав, про дату та час повідомлений належним чином.

Третя особа-1 свого представника в судове засідання не направила, пояснень щодо неможливості бути присутньою в судовому засіданні суду не надала, про дату та час повідомлена належним чином.

Третя особа-3 свого представника в судове засідання не направила, пояснень щодо неможливості бути присутньою в судовому засіданні суду не надала, про дату та час повідомлена належним чином.

Ухвалою від 05.08.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні на 02.09.2025.

02.09.2025 Позивач свого представника в судове засідання не направив, пояснень щодо неможливості бути присутнім в судовому засіданні суду не надав, про дату та час повідомлений належним чином.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, пояснень щодо неможливості бути присутнім в судовому засіданні суду не надав, про дату та час повідомлений належним чином.

Третя особа-1 свого представника в судове засідання не направила, пояснень щодо неможливості бути присутньою в судовому засіданні суду не надала, про дату та час повідомлена належним чином.

Третя особа-3 свого представника в судове засідання не направила, пояснень щодо неможливості бути присутньою в судовому засіданні суду не надала, про дату та час повідомлена належним чином.

В судовому засіданні розпочато розгляд справи по суті.

Суд заслухав вступне слово Прокурора та Третьої особи-2.

Ухвалою від 02.09.2025 відкладено судове засідання з розгляду справи по суті на 16.09.2025.

16.09.2025 в судовому засіданні продовжено розгляд справи по суті.

Прокурор та Третя особа-2 підтримали свої правові позиції.

Позивач, відповідач, Третя особа-1, Третя особа-3 своїх представників в судове засідання не направили, пояснень щодо неможливості бути присутнім в судовому засіданні суду не надали, про дату та час повідомлені належним чином.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

16.09.2025 в судовому засіданні, в порядку ст. 240 ГК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення прокурора та третьої особи-2, встановив наступне.

ПОЗИЦІЯ ПРОКУРОРА.

Прокурор вказує, що на території Богданівської сільської ради розташована земельна ділянка, кадастровий номер :03:001:0009, площею 165 га, з цільовим призначенням - 11.02 - Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Форма власності державна.

Починаючи з 2021 року, вказана земельна ділянка перебуває у постійному користуванні Державного підприємства Дніпропетровський регіональний центр розвитку, яке фактично не використовує таку земельну ділянку та не здійснює належним чином сплату земельного податку. Орієнтовна сума несплаченого вказаним підприємством земельного податку за 2022-2025 роки становить 32 240 593 грн.

Прокурор вважає, що перебування земельної ділянки, кадастровий номер :03:001:0009, площею 165 га, в постійному користуванні ДП Дніпропетровський регіональний центр розвитку, призвело не тільки до недоотримання сільською радою до бюджету 32 240 593 грн земельного податку, а і до захаращення та занедбаного стану такої земельної ділянки, та неможливості передачі її до комунальної власності територіальної громади Богданівської сільської ради, в силу п. 24 розділу Перехідні положення Земельного кодексу України, який набрав чинності 27.05.2021, відповідно до якого, з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, зокрема, що використовуються державними підприємствами на праві постійного користування.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Позивач, враховуючи позицію, викладену у листі департаменту економічного розвитку облдержадміністрації від 30.05.2025 № 2356/0/31-25, а також викладені в позовній заяві обставини, зазначив, що якщо при розгляді вказаної справи на підставі належних, достатніх, допустимих доказів буде встановлено систематичну несплату Відповідачем земельного податку, це є підставою для припинення права постійного користування спірними земельними ділянками.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Статтею 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено перелік відомостей, про юридичну особу, які вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Зокрема, передбачено, що до Єдиного державного реєстру вноситься інформація для здійснення зв`язку з юридичною особою: телефон, адреса електронної пошти (пункт 18 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" встановлено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Слід також відзначити, що місцезнаходження юридичної особи при здійсненні державної реєстрації, відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" вноситься до відомостей про цю юридичну особу. За змістом частини 4 статті 17 вказаного Закону, державній реєстрації підлягають зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться у Єдиному державному реєстрі, тобто і зміна місцезнаходження, про що юридична особа має звернутись із відповідною заявою. Не вживши заходів для внесення до Єдиного державного реєстру відомостей про зміну свого місцезнаходження (в разі такої зміни), юридична особа повинна передбачати або свідомо допускати можливість настання певних негативних ризиків (зокрема щодо неотримання поштової кореспонденції).

Слід відзначити, що поштові відправлення на адресу відповідача, в яких, зокрема, містилася ухвала від 01.07.2025 було повернуто за зворотною адресою з довідкою АТ "Укрпошта" За закінченням терміну зберігання (т.1, а.с. 200-208, т.2,а.с. 19-23).

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, в розумінні частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України відповідач є належним чином повідомлений про розгляд даної справи судом; ухвала суду від 01.07.2025 вважається врученою відповідачу у паперовому вигляді - 12.07.2025, про що свідчить відмітка поштового відділення на конверті..

При цьому, до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її офіційним місцезнаходженням, визначеним у відповідному державному реєстрі) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

Крім того, частиною 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Також судом враховані положення Правил надання послуг поштового зв`язку, визначені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (далі Правила).

Так, порядок доставки поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичних друкованих видань юридичним особам узгоджується оператором поштового зв`язку разом з юридичною особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил (пункт 94 Правил).

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на юридичну особу (фізичну особу-підприємця).

У разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Вказана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 923/1432/15.

Враховуючи викладене, неперебування відповідача за місцем його державної реєстрації чи небажання отримати поштову кореспонденцію та, як наслідок, ненадання відзиву, не є перешкодою розгляду справи судом за наявними матеріалами і не свідчить про порушення норм процесуального права саме зі сторони суду.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 03.03.2018 у справі № 911/1163/17 та від 10.05.2018 у справі № 923/441/17.

За таких обставин можна дійти висновку, що невручення ухвали суду відбулось через недотримання відповідачем вимог законодавства щодо забезпечення отримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням (поштовою адресою), що розцінюється судом як фактична відмова від отримання адресованих йому судових рішень (ухвал). Відповідач, у разі незнаходження за своєю офіційною (юридичною) адресою, повинен був докласти зусиль щодо отримання поштових відправлень за цією адресою або повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження.

Також, суд наголошує, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Більше того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Також, суд наголошує, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, зокрема, ухвалу господарського суду від 01.07.2025 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/128521082) надіслано судом 01.07.2025, зареєстровано в реєстрі 01.07.2025 та оприлюднено 02.07.2025, тобто завчасно; отже у відповідача були всі дані, необхідні для пошуку та відстеження руху справи, а також поданими у ній заявами по суті справи, а також реальна можливість отримання такої інформації також із вказаного відкритого джерела (у Єдиному державному реєстрі судових рішень).

З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Так, ухвалою суду від 01.07.2025, з урахуванням вимог частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Судом також враховані Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013, на випадок направлення відповідачем відзиву на позовну заяву або клопотання до суду поштовим зв`язком.

Слід наголосити, що у зв`язку з запровадженням на території України з 24.02.2022 (в період строку для надання відзиву на позовну заяву) воєнного стану, господарським судом був наданий додатковий час для надання можливості сторонам, зокрема відповідачу, реалізувати свої права під час розгляду даної справи судом та висловлення своєї правової позиції щодо позовних вимог позивача. У даному випадку додатково наданий один місяць господарський суд вважає достатнім та розумним строком для вчинення необхідних процесуальних дій за існуючих обставин воєнного стану та ситуації у Дніпропетровській області (місцезнаходження відповідача та суду), а отже, вважає за доцільне здійснити розгляд даної справи за наявними матеріалами.

Слід також наголосити, що відповідних змін до законів України щодо автоматичного продовження чи зупинення процесуального строку на вчинення тих чи інших дій внесено не внесено.

Отже, станом на 16.09.2025 строк на подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг та враховуючи обмеження, пов`язані з запровадженням воєнного стану, закінчився.

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ-1.

Пояснення від третьої особи-1 не надходили.

ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ-2.

Третя особа-2 зазначила, що Відповідач знаходиться на податковому обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області як платник податків, зборів, обов`язкових платежів, в тому числі й плати за землю.

Податкова звітність по платі за землю Відповідачем за податкові періоди 2022- 2025 роки не подавалась. В результаті проведення камеральних перевірок ГУ ДПС за фактами неподання Відповідачем вказаної звітності складено акти камеральних перевірок від 08.09.2023 № 32356/04-36-04-10; від 08.03.2024 № 9281/04-36-04-10; від 02.04.2025 № 17008/04-36-04-13 та винесено відповідні податкові повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій від 03.04.2024 № ; від 19.04.2024 № ; від 05.05.2025 № .

Крім того, ГУ ДПС проведено позапланову невиїзну перевірку Відповідача за період з 01.01.2022 по 31.12.2024 з питань повноти нарахування плати за землю за земельні ділянки, що перебувають у постійному користуванні Відповідача на підставі розпоряджень Дніпропетровської обласної державної адміністрації на право постійного користування земельними ділянками, в тому числі й ділянки з кадастровим номером :03:001:0009, щодо якої подано позов у даній справі.

За результатами перевірки складено акт від 10.06.2025 № 2637/04-36-07- 01/30600236.

Актом виявлено заниження Позивачем плати за землю та встановлено належні до сплати податкові зобов`язання з плати за землю, зокрема, щодо ділянки, зазначеної у позові:

- за 2022 рік у сумі 53872,42 грн.;

- за 2023 рік у сумі 315706,96 грн.;

- за 2024 рік у сумі 331808,07 грн.

Вказаний акт направлено на адресу платника засобами поштового зв`язку.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з наявністю правових підстав для припинення Державному підприємству Дніпропетровський регіональний центр розвитку права постійного користування земельною ділянкою, кадастровий номер :03:001:0009, площею 165 га, яка розташована на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. Номер запису про інше речове право 48248605; зобов`язання Державного підприємства Дніпропетровський регіональний центр розвитку повернути Дніпропетровській обласній державній адміністрації земельну ділянку, кадастровий номер :03:001:0009, площею 165 га, яка розташована на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 35

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Як зазначає прокурор, Павлоградською окружної прокуратурою встановлено, що на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області розташована земельна ділянка, кадастровий номер :03:001:0009, площею 165 га, яка складається з таких земельних угідь - піски, категорія земель - землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення, цільове призначення - 11.02 - Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Згідно даних Державного земельного кадастру обмеження щодо використання вищезазначеної земельної ділянки відсутні.

Земельна ділянка сформована на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок ДП Дніпровський інститут землеустрою та зареєстрована в Державному земельному кадастрі 22.10.2014.

За результатом опрацювання інформації в електронній системі Державний реєстр речових прав на нерухоме майно Павлоградською окружною прокуратурою встановлено, що 24.12.2014 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :03:001:0009, площею 165 га, яка розташована на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, за Дніпропетровською обласною державною адміністрацією. Номер відомостей про речове право 8225383. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 35.

В подальшому, 17.05.2021 Державне підприємство Дніпропетровський регіональний центр операцій з металобрухтом () звернулось до Дніпропетровської обласної державної адміністрації із заявою №789/0/1-21 щодо передачі в постійне користування без зміни меж та цільового призначення земельних ділянок державної власності.

За результатом розгляду вказаної заяви, розпорядженням голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації №Р-481/0/3-21 від 26.05.2021 ДП Дніпропетровський регіональний центр операцій з металобрухтом передано у постійне користування земельні ділянки державної форми власності без зміни цільового використання, розташовані на території Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, зокрема земельну ділянку, кадастровий номер :03:001:0009, площею 165 га.

Також прокурор вказує, що розпорядженням голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації №Р-683/0/3-21 від 29.07.2021 змінено найменування Державного підприємства Дніпропетровський регіональний центр операцій з металобрухтом на Державне підприємство Дніпропетровський регіональний центр розвитку.

Право постійного користування земельною ділянкою площею 165 га зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ДП Дніпропетровський регіональний центр розвитку 21.10.2022 державним реєстратором департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Александрук Ганною Вікторівною. Номер запису про інше речове право 48248605.

Для отримання інформації про, зокрема, використання ДП Дніпропетровський регіональний центр розвитку земельної ділянки, кадастровий номер :03:001:0009, площею 165 га, та наявності заборгованості зі сплати земельного податку за користування такою земельною ділянкою до місцевого бюджету, окружна прокуратура звернулась до Богданівської сільської ради з листом №63-1108вих-24 від 23.02.2024. (т.1, а.с. 97-98).

Виконавчий комітет Богданівської сільської ради листом №2-14/415 від 19.03.2024 повідомив окружну прокуратуру про те, що рішень стосовно віднесення ДП Дніпропетровський регіональний центр розвитку до підприємств, які звільняються від сплати земельного податку Богданівською сільською радою не приймалось.

Земельний податок або інші платежі за користування спірною земельною ділянкою до бюджету Богданівської сільської ради від ДП Дніпропетровський регіональний центр розвитку за період 2022-2024 роки не надходили. (т.1, а.с. 99).

Крім того, для здійснення контролю за використанням та охороною земель Богданівської сільської територіальної громади, додержанням вимог земельного та екологічного законодавства комісією у складі спеціаліста відділу правового та кадрового забезпечення, начальника відділу з питань цивільного захисту, надзвичайних ситуацій, мобілізаційної та військової роботи, спеціалістів відділу земельних відносин та депутата Богданівської сільської ради голови комісії з питань земельних відносин, благоустрою, будівництва, архітектури, природних ресурсів, екології та техногенної безпеки 29.02.2024 проведено виїзне обстеження земельних ділянок державної форми власності, розташованих за межами населеного пункту на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, зокрема, кадастровий номер :03:001:0009, площею 165 га.

В результаті обстеження встановлено, що вказана земельна ділянка площею 165 га, візуально поділена на рівні земельні ділянки має ознаки механічної та ручної обробки ґрунту, частково забудована об`єктами нерухомого майна (дачні будинки та інші споруди) приналежність яких встановити не надалося за можливе. Використовується не за цільовим призначенням. Також, з фототаблиці до вказаного акту вбачається, що дачні будинки перебувають в напівзруйнованому стані, територія захаращена уламками від цих будинків та бур`яном. (т.1, а.с. 100-103).

Крім того, з метою отримання інформації щодо нарахування та сплати Державним підприємством Дніпропетровський регіональний центр розвитку орендної плати та/ або земельного податку за користування вказаними вище земельними ділянками окружна прокуратура зверталась до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області з листами №63-1323вих-24 від 06.03.2024, №63- 4741вих-24 від 13.09.2024, №63-5982вих-24 від 13.11.2024 та №63-2369вих-25 від 20.04.2025.

Відповідно до листів Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області №12104/5/04-36-04-02-11 від 14.03.2024, №43521/5/04-36- 04-02-11 від 20.09.2024, №54787/5/04-36-04-05-11 від 28.11.2024 та №22290/5/04-36-04-05-11 від 09.05.2025, у продовж 2022-2025 років податкові декларації з плати за землю за вказані земельні ділянки ДП Дніпропетровський регіональний центр розвитку не надавались, податкові зобов`язання по земельному податку не декларувались та не сплачувались.

Відповідно даних інформаційно-комунікаційних систем ДПС України підприємство у період з 26.05.2021 по теперішній час, звітувало як платник податку на прибуток та подавало податкові декларації з податку на прибуток підприємств, розрахунок частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку.

Прокурор зазначає, що на 2022-2025 роки податкові декларації з плати за землю за вказані земельні ділянки ДП Дніпропетровський регіональний центр розвитку не надавались, податкові зобов`язання по земельному податку не декларувались та не сплачувались.

Щодо необхідності надання податкової звітності по земельному податку за зазначені земельні ділянки платнику надіслано листи №163260/6/04-36-04-10-21 від 08.03.2024 та №40654/6/04-36-04-13-21 від 02.05.2025.

За результатами камеральних перевірок з питання неподання за 2022 - 2024 роки податкової звітності по земельному податку, проведених відповідно підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 та статті 76 глави 8 розділу II, складені акти №32356/04-36-04- 10 від 08.09.2023 та №9281/04-36-04-10 від 08.03.2024, та застосовано до платника штрафні санкції на суму 1700 грн.

Згідно даних інформаційної системи органів ДПС України по ДП Дніпропетровський регіональний центр розвитку за кодом класифікації доходів бюджету 18010500 Земельний податок з юридичних осіб сплата відсутня, за кодом класифікації доходів бюджету 18010600 Орендна плата з юридичних осіб ІКП відсутня.

Згідно з даними інформаційно-комунікаційних систем ДПС України, по підприємству обліковується податковий борг за кодом класифікації доходів бюджету 18010500 Земельний податок з юридичних осіб (Богданівська ОТГ) у сумі 1700 грн, дата виникнення податкового боргу 16.05.2024 та 27.05.2024 (донараховані штрафні санкції за актами перевірок за неподання податкової звітності).

Крім того, ГУ ДПС у Дніпропетровській області по ДП Дніпропетровський регіональний центр розвитку призначена документальна позапланова невиїзна перевірка за період з 01.01.2022 по 31.12.2024 з питань повноти нарахування плати за землю (орендна плата та/або земельний податок) за земельні ділянки, що перебувають в постійному користуванні відповідно до п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України.

Також, для отримання інформації щодо, зокрема, припинення права постійного користування ДП Дніпропетровський регіональний центр розвитку земельними ділянками, зокрема, кадастровий номер :03:001:0009, площею 165 га, її повернення та щодо нецільового використання вказаної земельної ділянки, в тому числі шляхом розміщення на ній дачних будинків, окружна прокуратура зверталась на адресу Дніпропетровської обласної державної адміністрації з листом №63-4894вих-24 від 19.09.2024.

Департамент екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації листом №2-4130/0/261-24 від 06.11.2024 надав на адресу окружної прокуратури інформацію про те, що за даними системи електронного документообігу ДОК ПРОФ ідентифіковано лист ДП Дніпропетровський регіональний центр операцій з металобрухтом №789/0/1-21 від 17.05.2021 про надання у постійне користування земельних ділянок.

На підставі розпорядження голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації №Р-481/0/3-21 від 26.05.2021 Про надання Державному підприємству Дніпропетровський регіональний центр операцій з металобрухтом земельних ділянок у постійне користування вказаному суб`єкту передано у постійне користування сформовані земельні ділянки державної власності без зміни цільового призначення. Відомостей щодо розміщення на земельній ділянці дачних будинків не надано.

Також, вказаним листом повідомлено окружну прокуратуру про те, що заходів цивільно-правового характеру з вказаного питання обласною державною адміністрацією не вживалось.

Окружна прокуратура листом №63-2657вих-25 від 09.05.2025 повторно звернулась на адресу Дніпропетровської обласної державної адміністрації з вказаного питання.

Листом №2356/0/31-25 від 30.05.2025 Департамент економічного розвитку Дніпропетровської обласної державної адміністрації повідомив про те, що у разі наявності ухвали суду щодо припинення права постійного користування ДП Дніпропетровський регіональний центр розвитку на земельну ділянку, кадастровий номер :03:001:0009, облдержадміністрацією буде вирішено питання про припинення права постійного користування вказаною земельною ділянкою, відповідно до ст. 141 Земельного кодексу України.

Крім того, Павлоградська окружна прокуратура з аналогічних питань зверталась на адресу Богданівської сільської ради з листами №63-1108вих-24 від 23.02.2024 та №63- 2014вих-25 від 04.04.2025.

Відповідно до листів виконавчого комітету Богданівської сільської ради №2-14/415 від 19.03.2024 та №974/0/2-25 від 07.05.2025 протягом 2022-2024 роки земельний податок або інші платежі до місцевого бюджету Богданівської сільської територіальної громади від ДП Дніпропетровський регіональний центр розвитку, не надходили. Відповідно до інформації Державного земельного кадастру, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, кадастровий номер :03:001:0009, площею 165 га, не проведена.

Прокурор зазначає, що з моменту державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою, кадастровий номер :03:001:0009, площею 165 га, а саме з 21.10.2022 по 30.04.2025, ДП Дніпропетровський регіональний центр розвитку мав би сплатити до місцевого бюджету Богданівської сільської ради земельний податок, на загальну суму 32 240 593,00 грн.

При цьому, спірна земельна ділянка площею 165 га передана у постійне користування вказаного підприємства 26.05.2021, відповідно до розпорядження голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації №Р-481/0/3-21 від 26.05.2021, та право постійного користування зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.10.2022.

Прокурор вважає, що окружною прокуратурою встановлено факт систематичної несплати ДП Дніпропетровський регіональний центр розвитку земельного податку за користування земельною ділянкою, кадастровий номер :03:001:0009, площею 165 га, яка розташована на території Богданівської сільської ради.

Прокурор вказує, що розпорядженням Дніпропетровської обласної державної адміністрації при управлінні промислової політики, транспорту і зв`язку облдержадміністрації №441-р від 16.09.1999 створено Державне підприємство Дніпропетровський регіональний центр операцій з металобрухтом ().

Відповідно до п.1.1. Статуту ДП Дніпропетровський регіональний центр операцій з металобрухтом, затверджений розпорядженням голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації №Р-801/0/3-13 від 24.09.2013, підприємство засноване на державній власності та належить до сфери управління Дніпропетровської обласної державної адміністрації.

Пунктом 2.1. Статуту визначено, що підприємство утворено з метою надання інформаційно-аналітичних, консультативних послуг, проведений вихідного та вхідного радіаційного контролю, організації проведення навчання з питань охорони праці суб`єктів господарювання всіх форм власності, що здійснюють операції з металобрухтом.

Крім того, відповідно до п. 2.2. Статуту, предметом діяльності ДП Дніпропетровський регіональний центр операцій з металобрухтом є: надання консультативної та інформаційної підтримки стосовно отримання необхідних документів для ведення господарської діяльності, пов`язаної зі здійсненням операцій з металобрухтом; організація нарад, семінарів за участю спеціалістів та представників суб`єктів господарювання з питань операцій з металобрухтом; проведення вихідного та вхідного радіаційного контролю; організація проведення навчання з питань охорони праці суб`єктів господарювання всіх форм власності, діяльність яких пов`язана із здійсненням операцій з металобрухтом.

Відповідно до п. 2.3. основним завданнями підприємства є надання консультативної та інформаційної підтримки стосовно отримання необхідних документів для ведення господарської діяльності, пов`язаної зі здійсненням операцій з металобрухтом, проведення вихідного та вхідного радіаційного контролю.

Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації №Р-481/0/3-21 від 26.05.2021 ДП Дніпропетровський регіональний центр операцій з металобрухтом передано у постійне користування земельні ділянки державної форми власності без зміни цільового використання, розташовані на території Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, зокрема земельну ділянку, кадастровий номер :03:001:0009, площею 165 га. Цільове призначення - 11.02 - Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

В подальшому, розпорядженням голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації №Р-683/0/3-21 від 29.07.2021 змінено найменування Державного підприємства Дніпропетровський регіональний центр операцій з металобрухтом на Державне підприємство Дніпропетровський регіональний центр розвитку.

На виконання розпорядження Кабінету Міністрів України № 910-р від 14.10.2022 Деякі питання управління об`єктами державної власності, відповідно до акту приймання-передачі єдиного майнового комплексу ДП Дніпропетровський регіональний центр розвитку із сфери управління Дніпропетровської обласної державної адміністрації до сфери управління Фонду державного майна України від 20.07.2023.

Прокурор стверджує, що на теперішній час органом управління вказаного державного підприємства є Фонд державного майна України.

Також, відповідно до листа ДП Дніпропетровський регіональний центр розвитку №709/1-2022 від 07.09.2022, на адресу Східного офісу Державної Аудиторської служби України, основна діяльність державного підприємства - інформаційно- консультаційне супроводження діяльності суб`єктів господарювання, які здійснюють операції з металобрухтом на дотримання вимог Закону України Про металобрухт.

Прокурор наполягає, що підприємство не здійснювало інших видів діяльності протягом свого існування, не має складських приміщень, не отримувало та не поставляло товарів та інших товарно-матеріальних цінностей взагалі. Підприємство не має ліцензій та інших дозволів.

Відповідно до інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у ДП Дніпропетровський регіональний центр розвитку відсутнє будь-яке нерухоме майно на праві власності або користування, в тому числі і на спірній земельній ділянці.

Прокурор зазначає, що відповідно до листа виконавчого комітету Богданівської сільської ради №974/0/2-25 від 07.05.2025, вказані дачні будинки можуть відноситися до садових товариств Орбіта, Сонечко, Енергетик (припинено), Ентузіаст (припинено). Проте, відомості щодо зареєстрованого права власності на такі будинки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні.

Спірна земельна ділянка в користування будь-яким садовим товариствам не передавалась.

Вказане, на думку прокурора свідчить про те, що земельна ділянка, кадастровий номер :03:001:0009, площею 165 га, фактично не використовується ДП Дніпропетровський регіональний центр розвитку.

Жодна діяльність вказаним підприємством на спірній земельній ділянці не здійснювалась та не здійснюється, та земельний податок за її використання майже 4 роки не сплачується вслід чого до місцевого бюджету Богданівської сільської ради не надходять кошти на використання такої ділянки.

Прокурор зазначає, що через перебування спірної земельної ділянки державної форми власності в постійному користуванні ДП Дніпропетровський регіональний центр розвитку Богданівська сільська рада позбавлена можливості отримати її у комунальну власність та ефективно розпоряджатися.

Враховуючи викладене, прокурор вважає, що наявні підстави для припинення права постійного користування ДП Дніпропетровський регіональний центр розвитку земельною ділянкою, кадастровий номер :03:001:0009, площею 165 га, яка розташована на території Богданівської сільської ради та її повернення Дніпропетровській обласній державній адміністрації за актом приймання-передачі в примусовому порядку.

Вказане стало причиною звернення Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області з позовом до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відмовляє в задоволенні позову, з огляду на таке.

Щодо представництва прокурора в інтересах держави у справі

Статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно зі ст. 44 Господарського процесуального кодексу України усі фізичні і юридичні особи здатні мати процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, боржника (процесуальна правоздатність).

Враховуючи особливий процесуальний статус прокурора в господарському процесі, як особи, яка відповідно до ст.ст. 4, 53, 55 Господарського процесуального кодексу України наділена правом звернення до суду в інтересах іншої особи - держави, процесуальна правоздатність у нього настає з моменту виникнення відповідної компетенції або передбачених законом повноважень.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, у позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави.

Таким органом може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження процесуальної дії (відповідні функції).

Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Аналіз зазначених положень дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Нездійснення захисту" має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Невжиття уповноваженим суб`єктом, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, заходів щодо отримання земельного податку за користування земельної ділянки та забезпечення раціонального та ефективного користування нею, свідчить про наявність підстав для вжиття прокуратурою представницьких повноважень в інтересах держави шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

До того ж, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 08.02.2019 (справа № 915/20/18) дійшов однозначного висновку про можливість представництва органами прокуратури в суді органів місцевого самоврядування.

При цьому, відповідно до п. 5.6 постанови від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18 Верховним Судом встановлено, що прокурор не повинен встановлювати причини невиконання уповноваженими державою органами відповідних функцій у спірних відносинах.

Розглядаючи питання обґрунтування прокурором підстав представництва інтересів держави у суді, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 наголошено, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. При цьому, бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Слід також враховувати висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 в справі №927/491/19, в якій, зокрема зазначено, що обчислення розумного строку для реагування відповідного органу на повідомлення прокурора повинно враховувати не лише останнє повідомлення прокурора про подання позову до суду, а й попередні листи, направлені прокурором органу, якщо в них міститься інформація про стверджувані порушення (а не просто направлено запит про надання інформації).

Земельну ділянку, кадастровий номер :03:001:0009, площею 160 га на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровська область передано розпорядженням голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації №Р-481/0/3-21 від 26.05.2021 ДП Дніпропетровський регіональний центр операцій з металобрухтом у постійне користування земельні ділянки державної форми власності без зміни цільового використання.

Згідно зі ст.ст. 7, 140 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування. Територіальна громада має право самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції України і Законів України.

Відповідно до ст. 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є, у тому числі, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах.

Приписами ч. 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Частиною 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" закріплено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

З урахуванням викладеного, вбачається, що уповноваженими суб`єктами у цих правовідносинах є Дніпропетровська обласна державна адміністрація, якою б і мали вживатись заходи, спрямовані на захист порушених інтересів держави.

Водночас, внаслідок невжиття уповноваженим суб`єктом заходів на захист порушених інтересів держави, економічні інтереси держави залишаються порушеними та потребують їх захисту та поновлення.

Таким чином, при наявності загрози інтересам держави та не здійсненні їх захисту уповноваженим суб`єктом, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, найефективнішим правовим способом захисту, поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право, буде саме представництво органами прокуратури інтересів держави в особі цього суб`єкту Дніпропетровської обласної державної адміністрації.

Відповідно до п. 2 ст. 21 Закону України Про місцеві державні адміністрації, місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 84 Земельного кодексу України визначено, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Також, частиною 2 цієї ж статті визначено, що право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Частиною 5 статті 122 Земельного кодексу України встановлено, що обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Відповідно до пункту 24 розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України, який набрав чинності 01.06.2021, з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, зокрема, що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Таким чином, Дніпропетровська обласна державна адміністрація є суб`єктом права власності на спірну земельну ділянку та зобов`язана здійснювати захист інтересів держави на ефективне та раціональне використання земель.

Невжиття повноважним органом, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, заходів щодо захисту права територіальної громади на повернення земельної ділянки, свідчить про наявність підстав для вжиття прокуратурою представницьких повноважень в інтересах держави шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Павлоградська окружна прокуратура листом №63-4894вих-24 від 19.09.2024 звернулась на адресу Дніпропетровської обласної державної адміністрації із викладенням фактичних обставин та щодо надання інформації про, зокрема, вжиття обласною державною адміністрацією заходів цивільно-правового характеру щодо припинення права постійного користування ДП Дніпропетровський регіональний центр розвитку, земельною ділянкою, кадастровий номер :03:001:0009, площею 165 га, яка розташовані на території Богданівської сільської ради. На вказаний лист окружної прокуратури Департамент екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної військової адміністрації листом №2-4130/0/261-24 від 06.11.2024 надав відповідь про те, що заходів позовного характеру з вказаного питання обласною державною адміністрацією не вживалось.

В подальшому, окружна прокуратура 13.05.2025 звернулась на адресу Фонду державного майна України з листом №63-2737вих-25 щодо надання інформації про, зокрема, припинення права постійного користування ДП Дніпропетровський регіональний центр розвитку спірною земельною ділянкою.

Фонд державного майна України листом №10-47-13416 від 23.05.2025 надав інформацію про те, що Фонд надав доручення Регіональному відділенню Фонду Державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях здійснити обстеження земельних ділянок, які перебувають в постійному користуванні ДП Дніпропетровський регіональний центр розвитку, зокрема, земельної ділянки, кадастровий номер :03:001:0009, площею 165 га.

Проте, інформації про вжиття заходів цивільно-правового характеру щодо припинення права постійного користування ДП Дніпропетровський регіональний центр розвитку вказаною земельною ділянкою або намірів вжити такі заходи, Фондом державного майна України не надано.

13.11.2024 окружна прокуратура звернулась на адресу Богданівської сільської ради з листом №63-5983вих-24. Відповідно до листа виконавчого комітету Богданівської сільської ради №2- 14/1934 від 25.11.2024, листувань з ДП Дніпропетровський регіональний центр розвитку або Дніпропетровською обласною державною адміністрацією з питань несплати земельного податку або припинення права постійного користування за вказаними земельними ділянками сільською радою не здійснювалось.

Окружна прокуратура звернулась на адресу Богданівської сільської ради з аналогічного питання листами №63-1108вих-24 від 23.02.2024, № 63-5983вих-24 від 13.11.2024 та №63-2014вих-25 від 04.04.2025.

Водночас, відповідно до листів виконавчого комітету Богданівської сільської ради №2- 14/415 від 19.03.2024, №2-14/1934 від 25.11.2024 та №974/0/2-25 від 07.05.2025, листувань з ДП Дніпропетровський регіональний центр розвитку або Дніпропетровською обласною державною адміністрацією з питань несплати земельного податку або припинення права постійного користування за вказаними земельними ділянками сільською радою не здійснювалось.

Також, окружна прокуратура зверталась на адресу ГУ ДПС у Дніпропетровській області листами №63-1323вих-24 від 06.03.2024, №63-4741вих-24 від 13.09.2024, №63-5982вих-24 від 13.11.2024 та №63-2369вих-25 від 24.04.2025 з питань, зокрема, вжиття заходів цивільно-правового характеру щодо стягнення з ДП Дніпропетровський регіональний центр розвитку наявної заборгованості зі сплати земельного податку за використання земельної ділянки, кадастровий номер :03:001:0009, площею 165 га.

Однак, з листів ГУ ДПС у Дніпропетровській області №12104/5/04-36-04-02-11 від 14.03.2024, №43521/5/04-36-04-02-11 від 20.09.2024, №54787/5/04-36-04-05-11 від 28.11.2024, №11265/5/04-36-04-05-11 від 11.03.2025 та №22290/5/04-36-04-05-11 від 09.05.2025 вбачається, що таких заходів не вживалось. Також, жодної інформації щодо наміру вжити такі заходи ГУ ДПС не надало.

У постанові Верховного Суду від 10.08.2021 у справі № 923/833/20 зазначено, що попереднє листування свідчить про те, що воно мало характер інформування відповідного органу про вже раніше виявлені прокурором порушення, а відповідний орган протягом розумного строку на таку інформацію не відреагував або відреагував повідомленням про те, що він обізнаний (у тому числі до моменту отримання інформації від прокурора) про таке порушення, але не здійснював та/або не здійснює та/або не буде здійснювати захист порушених інтересів, то, у такому випадку, наявні підстави для представництва, передбачені абзацом першим частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру". У цьому разі дотримання розумного строку після повідомлення про звернення до суду не є обов`язковим, оскільки дозволяє зробити висновок про свідоме нездійснення або здійснення неналежним чином захисту інтересів держави таким органом (п. 8.10).

Враховуючи, що земельний податок відповідачем належним чином не сплачується, зволікання позивача з поверненням земельної ділянки не сприяє своєчасному наповненню бюджету та порушує державні інтереси у цій сфері.

Інтереси держави повинні захищати насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, у тому числі шляхом подання відповідних позовних заяв, а не прокурор. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Проте для того, щоб інтереси держави не залишились незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, постановах Верховного Суду від 10.08.2021 у справі № 923/833/20, від 20.07.2021 у справі № 908/2153/20.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 15.11.1996 у справі Чахал проти Об`єднаного королівства зазначено, що засіб захисту повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Крім того, є категорія справ, де ЄСПЛ зазначив, що підтримка прокурора не порушує справедливого балансу.

Так, у справі Менчинська проти Російської Федерації ЄСПЛ у рішенні висловив таку позицію (у неофіційному перекладі): Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, у разі захисту інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідне правопорушення зачіпає інтереси значного числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави.

При цьому, як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 903/129/18, сам факт незвернення до суду уповноваженим органом з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави, територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Звернення Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області до суду з позовом, у даному випадку, є єдиним ефективним засобом захисту порушених інтересів держави, враховуючи, що уповноважений орган самостійно не звернувся до суду з позовною заявою, оскільки лише орган прокуратури є тим суб`єктом, що має процесуальну можливість в даному випадку.

Враховуючи викладене, прокуратурою належним чином обґрунтовано наявність підстав для представництва інтересів держави органами прокуратури у порядку ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

В той же час, з урахуванням заявленої позивачем в якості підстави припинення права постійного користування - систематичну несплату земельного податку, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, припинення правовідношення.

Земельний кодекс України визначає право постійного користування земельною ділянкою як право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку (частина перша статті 92 Земельного кодексу України). Підстави припинення права користування земельними ділянками наведено у статті 141 цього Кодексу.

За приписами статті 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Отже, право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених статтею 141 Земельного кодексу України, перелік яких є вичерпним. Дії органів державної влади та місцевого самоврядування, спрямовані на позбавлення суб`єкта права користування земельною ділянкою після державної реєстрації такого права поза межами підстав, визначених у статті 141 названого Кодексу, є такими, що порушують право користування земельною ділянкою.

Вирішуючи спори про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею, судам слід ураховувати, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140 - 149 Земельного кодексу України.

Громадяни та юридичні особи не можуть втрачати раніше наданого їм в установлених законодавством випадках права користування земельною ділянкою за відсутності підстав, встановлених законом. Така позиція відповідає висновку, викладеному у вищезазначеному рішенні Конституційного Суду України від 22.09.2005 № 5-рп/2005.

Наведений правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 05.11.2019 у справі № 906/392/18 та від 23.06.2020 у справі № 922/989/18.

Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор вказує на те, що ним встановлено систематичну несплату відповідачем земельного податку за користування наданими земельну ділянку, кадастровий номер :03:001:0009, площею 165 га, переданої у постійне користування земельні ділянки державної форми власності без зміни цільового використання, розташовані на території Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Правові відносини у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначаються Податковим кодексом.

За змістом п.п. 14.1.147. п. 14.1. ст. 14 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Землекористувачі земельних ділянок є платниками земельного податку, а об`єктом оподаткування є земельна ділянка, яка перебуває у власності або користуванні за змістом приписів п.п. 269.1.2. п. 269.1. ст. 269 ПК України, п.п. 270.1.1 п. 270.1. ст. 270 ПК України.

Відповідно до п. 28 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, прийняття рішень щодо надання відповідно до чинного законодавства пільг по місцевих податках і зборах, а також земельному податку.

З листа виконавчого комітету Богданівської сільської ради №2-14/415 від 19.03.2024 вбачається, що рішень, стосовно віднесення ДП Дніпропетровський регіональний центр розвитку, відповідно до п. 4.4. ст. 4, п. 1 ст. 284 Податкового кодексу України та п. 28 ч. 1 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, до підприємств, які звільняються від сплати земельного податку Богданівською сільською радою не приймалось.(т.1, а.с. 99).

Відповідно до листів Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області №12104/5/04-36-04-02-11 від 14.03.2024, №54787/5/04-36- 04-05-11 від 28.11.2024 та №11265/5/04-36-04-05-11 від 11.03.2025, у продовж 2022-2025 років податкові декларації з плати за землю за вказані земельні ділянки ДП Дніпропетровський регіональний центр розвитку не надавались, податкові зобов`язання по земельному податку не декларувались та не сплачувались.

За результатами камеральних перевірок з питання неподання за 2022 - 2024 роки ДП Дніпропетровський регіональний центр розвитку податкової звітності по земельному податку, проведених відповідно підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 та статті 76 глави 8 розділу II, складені акти №32356/04-36-04- 10 від 08.09.2023 та №9281/04-36-04-10 від 08.03.2024, та застосовано до платника штрафні санкції на суму 1700 грн.

Згідно даних інформаційної системи органів ДПС України по ДП Дніпропетровський регіональний центр розвитку за кодом класифікації доходів бюджету 18010500 Земельний податок з юридичних осіб сплата відсутня, за кодом класифікації доходів бюджету 18010600 Орендна плата з юридичних осіб ІКП відсутня.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено систематичне порушення відповідачем сплати земельного податку протягом 2022-2025 років.

Відповідно до пункту д статті 141 Земельного кодексу України однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

В свою чергу, стаття 143 Земельного кодексу України визначає випадки примусового припинення прав на земельну ділянку, яке здійснюється у судовому порядку: а) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; б) неусунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, об`єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоров`ю населення) в строки, встановлені вказівками (приписами) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі; в) конфіскації земельної ділянки; г) примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності; ґ) примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобов`язаннях власника цієї земельної ділянки; д) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

З положень статті 143 Земельного кодексу України вбачається, що перелік підстав примусового припинення прав на земельну ділянку в судовому порядку є вичерпним, а систематична несплата земельного податку не включена до цього переліку.

Положеннями статті 144 Земельного кодексу України визначено порядок припинення права користування земельними ділянками, які використовуються з порушенням земельного законодавства, який передбачає чотири стадії процедури припинення права користування земельними ділянками, а саме: виявлення порушення, виконання вказівок щодо усунення виявлених порушень, звернення до відповідного органу виконавчої влади або місцевого самоврядування з клопотанням про припинення права користування земельною ділянкою, за результатами розгляду якого приймається рішення про припинення суб`єктивного права користування земельною ділянкою; оскарження землекористувачем рішення органів виконавчої влади або місцевого самоврядування про припинення права користування земельною ділянкою в судовому порядку.

З урахуванням системного аналізу змісту статей 141, 143, 144 Земельного кодексу України за наявності підстав, передбачених пунктом д статті 141 цього Кодексу, припинення права користування земельною ділянкою проводиться у загальному порядку - за рішенням компетентного органу виконавчої влади або місцевого самоврядування.

Такий правовий висновок системно надається судом касаційної інстанції у подібних спорах та викладено, зокрема, у постанова Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 924/689/17, від 15.12.2021 у справі №924/856/20.

Таким чином, прокурором не обґрунтовано належним чином заявлені позовні вимоги щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою, кадастровий номер :03:001:0009, площею 165 га у зв`язку з систематичною несплатою земельного податку, оскільки повноваження на прийняття відповідного рішення з цих підстав належить безпосередньо позивачу.

Щодо посилання прокурора на те, що відповідачем не використовується земельна ділянка, кадастровий номер :03:001:0009, площею 165 га, за цільовим призначенням, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про землеустрій" цільове призначення земельної ділянки - допустимі напрями використання земельної ділянки відповідно до встановлених законом вимог щодо використання земель відповідної категорії та визначеного виду цільового призначення.

Прокурор вказує, на результати проведення 29.02.2024 виїзного обстеження земельних ділянок державної форми власності, розташованих за межами населеного пункту на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, зокрема, кадастровий номер :03:001:0009, площею 165 га.

В результаті обстеження встановлено, що земельна ділянка площею 165 га, знаходиться в належному, придатному для подальшого використання за цільовим призначенням стані, поверхневий шар ґрунту по всій площі земельної ділянки не має ознак проведення на ньому сільськогосподарської діяльності.

На земельній ділянці по всій її площі об`єкти нерухомого майна, в тому числі такі, що збудовані самовільно, на час проведення обстеження відсутні.

Вказане свідчить про те, що земельна ділянка, кадастровий номер :03:001:0009, площею 165 га, фактично не використовується ДП Дніпропетровський регіональний центр розвитку.

З прийняттям у 2001 році Земельного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2002, законодавець змінив підхід до співвідношення змісту поняття "невикористання земельної ділянки" та "використання землі не за цільовим призначенням".

Так в Земельному кодексі України від 25.10.2001 № 2768-III в статті 141 передбачено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини; ж) передача приватному партнеру, концесіонеру нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці, що перебуває в користуванні державного або комунального підприємства та є об`єктом державно-приватного партнерства або об`єктом концесії.

При цьому поняття "невикористання земельної ділянки за призначенням" та "використання земельної ділянки не за цільовим призначенням" різні за правовою природою, останнє з яких застосовується до випадків, коли на земельній ділянці із певним цільовим призначенням здійснюється діяльність, яка виходить за межі цього цільового призначення. Використання не за цільовим призначенням передбачає дію використання, а за невикористання (бездіяльність) не передбачається позбавлення права користування.

Суд зазначає, що правова позиція щодо застосування положень статей 141, 143 ЗК України стосовно того, що за наявності підстав, передбачених ст. 141 ЗК, припинення права користування земельною ділянкою у зв`язку з систематичною несплатою земельного податку має відбуватись у загальному порядку за рішенням компетентного органу, а з положень ст. 143 ЗК вбачається, що перелік підстав примусового припинення прав на земельну ділянку в судовому порядку є вичерпним, і систематична несплата земельного податку не включена до цього переліку та не є самостійною підставою для припинення права постійного користування за Земельним кодексом України є сталою, та неодноразово викладена в постановах Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №924/689/17, від 04.05.2018 у справі № 922/3334/16, від 16.01.2019 у справі № 926/1150/17, від 20.02.2020 у справі № 909/108/19, від 01.12.2020 у справі № 921/99/18, від 22.02.2021 у справі № 924/856/20, від 23.06.2021 у справі № 926/238/20, від 27.09.2023 у справі № 904/2674/22, від 19.11.2024 у справі № 907/883/22 та інших.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст. 73 ГПК України унормовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, розглянувши спір на підставі поданих позивачем доказів, суд дійшов висновку про недоведеність та безпідставність позовних вимог, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

СУДОВІ ВИТРАТИ

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви залишаються за прокуратурою.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області, в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації до Державного підприємства "Дніпровський регіональний центр розвитку", Третя особа-1 на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Богданівська сільська рада, Третя особа-2 на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Головне управління державної податкової служби у Дніпропетровській області, Третя особа-3 на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Фонд державного майна України про припинення Державному підприємству Дніпропетровський регіональний центр розвитку права постійного користування земельною ділянкою, кадастровий номер :03:001:0009, площею 165 га, яка розташована на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, номер запису про інше речове право 48248605; зобов`язання Державного підприємства Дніпропетровський регіональний центр розвитку повернути Дніпропетровській обласній державній адміністрації земельну ділянку, кадастровий номер :03:001:0009, площею 165 га, яка розташована на території Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 35 - відмовити.

Судові витрати за подачу позову, понесені Дніпропетровською обласною прокуратурою, залишити за прокуратурою.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 23.09.2025.

Суддя Н.Г. Назаренко