ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

про зупинення провадження у справі

"12" вересня 2025 р. м. Ужгород Справа №907/2/25

За позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів

до відповідача Приватного акціонерного товариства Берегівський кар`єр, с. Мужієво Берегівського району Закарпатської області

про стягнення збитків у розмірі 1 717 865 грн,

Суддя господарського суду Пригара Л.І.

Секретар судового засідання Нікулочкіна О.В.

представники:

Позивача (в режимі відеоконференції) Жуган І.О., представник

у порядку самопредставництва

Відповідача Олійник Р.Б., адвокат, ордер серії АО №1193706 від 11.09.2025

СУТЬ СПОРУ: Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів заявлено позов до відповідача Приватного акціонерного товариства Берегівський кар`єр, с. Мужієво Берегівського району Закарпатської області про стягнення збитків у розмірі 1 717 865 грн.

В провадженні Господарського суду Закарпатської області перебуває справа №907/2/25 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів до відповідача Приватного акціонерного товариства Берегівський кар`єр, с. Мужієво Берегівського району Закарпатської області про стягнення збитків у розмірі 1 717 865 грн.

У ході проведення підготовчого провадження в даній справі представник відповідача через підсистему Електронний суд подав клопотання б/н від 24.06.2025 (вх. №02.3.1-02/5931/25 від 24.06.2025), яким просить призначити в даній справі комплексну судову експертизу, що включатиме в себе висновок будівельно технічної експертизи та висновок оціночно будівельної експертизи, на вирішення якої просить поставити наступні запитання:

- яка вартість фактично виконаних Приватним акціонерним товариством Берегівський кар`єр (в тому числі із залученням третіх осіб) у період з 14.07.2006 року по 20.12.2023 року робіт з будівництва, реконструкції, ремонту та інших поліпшень будівель і споруд, які входять до комплексу по виробництву перлітової сировини ЗАТ Берегівський кар`єр (Закарпатська область, Берегівський район, с. Мужієво, вул. Ракоці Ференца II, 245)?

- чи відповідає Звіт про оцінку майна об`єкта незавершеного будівництва комплексу по виробництву перлітової сировини, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, с. Мужієво, вул. Ракоці Ференца II, 245, складений Приватним підприємством Бізнес-Експерт (код 36254940) 23 березня 2024 року, вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, методології, методам та оціночним процедурам (в тому числі з врахуванням рівня будівельної готовності складу готової продукції 50%, нормативних показників фізичного зносу будівлі у період з 31.10.2005 по 29.02.2024)?

Представник відповідача проведення експертизи просить доручити судовому експерту Колчару В`ячеславу Дмитрович, а провадження у даній справі на період проведення експертизи зупинити.

Необхідність призначення у даній справі експертизи представник відповідача обґрунтовує покликанням на те, що відповідач у межах даної судової справи, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зокрема зазначає, що під час визначення розміру заявлених позивачем збитків не було враховано здійснені відповідачем поліпшення інших складових частин об`єкта приватизації, що призвели до істотного зростання його загальної вартості. Так, за твердження представника відповідача, на сторінці 14 Звіту про оцінку майна від 23.03.2024 зазначено, що було розроблено проект будівництва складу (завершення будівництва). Зазначений проект пройшов перевірку щодо міцності, надійності, довговічності об`єкту будівництва, що підтверджується експертним звітом №07/0221/19 від 07.06.2019 відповідно до зазначеної проектної документації, забезпечено добудову вказаного об`єкту складу, який підготовлений до прийняття до експлуатації в порядку визначеному діючим законодавством, про що було подано Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта від 26.08.2021. Крім того, як вказує представник відповідача, згідно з Актом обстеження від 09.11.2005 споруда Шлакосховища, яка є складовою частиною об`єкта приватизації, на момент передачі на приватизацію мала рівень будівельної готовності лише 60%, тоді як на момент повернення об`єкта у державну власність (станом на 04.03.2024 року) рівень готовності цієї ж споруди становив 86,5%. Це підтверджує факт здійснення відповідачем невід`ємних поліпшень, які вплинули на загальну вартість комплексу, але не були враховані при визначенні вартості нібито завданих збитків. Водночас зазначає про те, що відповідачем також виконувалися роботи з реконструкції, добудови та ремонту інших споруд, що входять до складу комплексу по виробництву перлітової сировини ЗАТ Берегівський кар`єр, розташованого за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, с. Мужієво, вул. Ракоці Ференца II, 245.

Крім того, сторона відповідача акцентувала увагу суду на істотних недоліках Звіту про оцінку майна об`єкта незавершеного будівництва комплексу по виробництву перлітової сировини, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, с. Мужієво, вул. Ракоці Ференца II, 245, складеного Приватним підприємством Бізнес-Експерт (код 36254940) 23.03.2024, про що зазначила у поданих суду відзиві на позовну заяву від 04.02.2025 та письмових запереченнях на відповідь на відзив від 17.02.2025.

Зокрема представник відповідача наголошує на тому, що:

- на сторінці 71 Звіту вказано, що фізичний знос конструкцій складу готової продукції становить 65%, тоді як Звітом про технічне обстеження об`єктів незавершеного будівництва комплексу по виробництву перлітової сировини, виготовленого ДП Проектний центр ВАТ Гірхімпром ще у 2005 році (стор. 19 цього Звіту) підтверджується, що фізичний знос цих стін більше 80%, а в деяких місцях взагалі не придатні для подальшої експлуатації;

- не визначено та не враховано фізичний знос будівлі у період з 31 жовтня 2005 року по дату проведення оцінки 29.02. 2024 року (тобто протягом наступних двадцяти років), що свідчить про ігнорування динаміки фізичного зносу будівлі в часі та призводить до завищення розрахункової вартості будівлі станом на 29.02.2024;

- взято для розрахунку показник рівня будівельної готовності складу готової продукції 62% (стор. 71 Звіту), тоді як Актом обстеження від 09.11.2005 підтверджується, що на момент приватизації рівень будівельної готовності відповідної споруди складав тільки 50%;

- визначивши ринкову вартість складу готової продукції оцінювач не відняв залишкову вартість таких конструктивних елементів цієї споруди як чотирьох колон, які залишилися на місці будівлі (стор. 2 Акту від 13.12.2023).

На переконання представника відповідача, жодна зі сторін спору на цей час не надала до матеріалів справи належного висновку судового експерта з порушених питань, а сам Звіт про оцінку майна від 23.03.2024 року не є висновком експерта у розумінні статей 98, 101 ГПК України, що вказує існування визначених ч. 1 ст. 99 ГПК України умов для призначення у справі судової експертизи.

Представник позивача поданою через підсистему Електронний суд заявою вих. №946-11-994 від 07.08.2025 (вх. №02.3.1-02/6985/25 від 07.08.2025) проти призначення у справі судової експертизи заперечила та просить відмовити відповідачу в задоволенні такого клопотання.

Зокрема, з покликанням на Звіт про оцінку майна, представник позивача наголошує, що об`єкт оцінки (склад готової продукції) відноситься до спеціалізованого майна, і для встановлення розміру реальних збитків визначено залишкову вартість заміщення із застосуванням витратного підходу з урахуванням його стану до знищення, при цьому, відповідач не аргументує яким чином виконання певних робіт на будівлях і спорудах, щодо яких відсутній спір, вплинуло (чи могло вплинути) на визначення суб`єктом оціночної діяльності залишкової вартості заміщення складу готової продукції, який повністю зруйнований і внаслідок цього не може бути повернений у державну власність за рішенням суду, а також не пояснює, на підставі яких нормативних документів, що регулюють відносини у сфері оцінки майна, суб`єкт оціночної діяльності повинен був враховувати вартість таких робіт під час визначення залишкової вартості заміщення складу готової продукції.

Представник позивача також наголошує на належності Звіту про оцінку об`єкта незавершеного будівництва комплексу по виробництву перлітової сировини, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, с. Мужієво, вул. Ракоці Ференца ІІ, 245, що повертається за рішенням суду у державну власність (21-24-0336), який виконаний приватним підприємство Бізнес-Експерт та відповідність його вимогам нормативно правових актів, які регулюють спірні відносини, оскільки такий звіт пройшов рецензування 10.04.2024.

Поряд з тим, аргументуючи заперечення щодо призначення у даній справі судової експертизи, представник позивача вказує на відсутність процесуальних підстав для призначення такої експертизи, оскільки відзив відповідача не містив клопотання про призначення експертизи чи заяви про намір подати висновок експерта, виконаний на замовлення сторони; у матеріалах справи відсутні докази існування у сторони відповідача перешкод для реалізації ним права подати суду висновок експерта, виконаний на замовлення сторони. Зупинення провадження у справі на час проведення експертизи представник позивача розцінює як порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку.

Розглянувши подане представником відповідача клопотання про призначення у даній справі комплексної судової оціночно будівельної та будівельно технічної експертизи та проаналізувавши викладені представником позивача заперечення з даного приводу, суд зазначає наступне.

В силу приписів п. 8 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд вирішує питання, зокрема, про призначення експертизи.

Частинами 1, 2 статті 98 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Відповідно до частини 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України Про судову експертизу, судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що у процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень.

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Дульський проти України (Заява №61679/00 від 01.06.2006), зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, зокрема, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів.

Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить у першу чергу від позиції сторін спору, а також доводів і доказів, якими вони обґрунтовують свою позицію. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, визначають фактичний склад у справі, що формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права. Підстави вимог і заперечення осіб, які беруть участь у справі, конкретизують предмет доказування, який може змінюватися у процесі її розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 237 ГПК України, при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

За змістом приписів частини 3 статті 2 ГПК України, основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін.

Згідно з ч. 1, 2, п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Принцип рівності сторін у процесі є лише одним із елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу. Принцип рівності сторін у процесі у розумінні справедливого балансу між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача суми 1 717 865 грн збитків завданих державі внаслідок знищення споруди складу готової продукції, яка входила до складу об`єкту незавершеного будівництва - комплексу по виробництву перлітової сировини ЗАТ Берегівський кар`єр, та мала бути повернута у державну власність, позивач покликається, з поміж іншого, на Звіт про оцінку об`єкта незавершеного будівництва комплексу по виробництву перлітової сировини, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, с. Мужієво, вул. Ракоці Ференца ІІ, 245, що повертається за рішенням суду у державну власність (21-24-0336), який виконаний приватним підприємство "Бізнес-Експерт", оскільки саме цим звітом визначена вартість матеріального збитку внаслідок знищення споруди складу готової продукції у розмірі 1 717 865 грн. із застосуванням витратного підходу з урахуванням його стану до знищення.

Відповідач заперечуючи проти задоволення позовних вимог у даній справі, покликається, в тому числі, і на істотні недоліки Звіту про оцінку майна об`єкта незавершеного будівництва, зокрема, застосування при проведенні оцінки меншого відсотку фізичного зносу будівлі складу готової продукції; неприйняття до уваги оцінювачем рівня та факту фізичного зносу будівлі у проміжку між моментом приватизації та проведенням оцінки; застосування більшого рівня будівельної готовності складу готової продукції; неврахування оцінювачем при визначенні розміру матеріального збитку залишкової вартості таких конструктивних елементів цієї споруди як чотирьох колон, які залишилися на місці будівлі. Сам Звіт про оцінку майна об`єкта незавершеного будівництва сторона відповідача не вважає висновком експерта в розумінні ст. 98, 99 Господарського процесуального кодексу України.

Доводи та заперечення, якими обґрунтовано позиції сторін даного спору з приводу цього питання, за своїм змістом є взаємно суперечливими.

Враховуючи викладене, суд вважає, що всі сумніви і протиріччя, на які посилаються учасники справи, повинні бути усунені у встановлений законом спосіб, а суд зі свого боку повинен скористатись усіма необхідними процесуальними засобами для офіційного з`ясування всіх обставин справи з метою ухвалення законного та обґрунтованого рішення, тобто через призначення у справі судової експертизи.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.09.2019 у справі №904/8354/16, від 14.07.2021 у справі №902/834/20, від 13.08.2021 у справі №917/1196/19, від 30.09.2021 у справі №927/110/18, від 28.01.2025 у справі №922/304/24, від 02.04.2025 у справі №910/7294/22.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 73 ГПК України).

На підставі ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до підп. 1.2.2. п. 1.2. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 (у редакції наказу Міністерства юстиції України №1950/5 від 26.12.2012) (далі Інструкція), основними видами (підвидами) експертизи є, зокрема, інженерно-технічна, яка, у свою чергу, передбачає проведення будівельно - технічної та оціночно-будівельної експертизи.

Підпунктом 5.1. пункту 5 розділу ІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 (у редакції наказу Міністерства юстиції України №1950/5 від 26.12.2012) встановлено, що основними завданнями будівельно-технічної експертизи є, в тому числі, визначення групи капітальності, категорії складності, ступеня вогнестійкості будівель і споруд та ступеня будівельної готовності незавершених будівництвом об`єктів; визначення технічного стану будівель, споруд та інженерних мереж, причин пошкоджень та руйнувань об`єктів та їх елементів.

На підставі підп. 5.2. п. 5 розділу ІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 (у редакції наказу Міністерства юстиції України №1950/5 від 26.12.2012), основними завданнями оціночно - будівельної експертизи є, зокрема, визначення різних видів вартості поліпшень будівель та їх частин, споруд; визначення відповідності виконаної оцінки нерухомого майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, методології, методам, оціночним процедурам.

Згідно із ч. 4, 5 ст. 99 ГПК України, питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Отже з урахуванням принципу диспозитивності в господарському судочинстві, сторони наділені правом запропонувати суду питання, які, на їх думку, мають бути поставлені перед експертом, але остаточне коло питань визначає суд.

В даному випадку, з виходячи з предмету заявлених позовних вимог у даній справі, які стосуються стягнення суми збитків, завданих руйнуванням будівлі, яка мала бути повернута у державну власність за рішенням суду, суд визначив коло питань, що мають бути поставлені на вирішення експерта, та вважає за необхідне поставити на вирішення судової експертизи наступне питання:

1) Яка вартість матеріального збитку, завданого внаслідок знищення споруди складу готової продукції, що входила до складу об`єкту незавершеного будівництва - комплексу по виробництву перлітової сировини ЗАТ Берегівський кар`єр, який розташований за адресою: вул. Ракоці Ференца ІІ, будинок 245, с. Мужієво, Берегівський район, Закарпатська область, 90260, що повернутий за рішенням суду у державну власність.

За положеннями ч. 1, 2 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При цьому, експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали справи для проведення експертизи.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом (ст. 7 Закону України Про судову експертизу.

З урахуванням вищевикладеного, господарський суд вважає за необхідне призначити у справі комплексну судову оціночно будівельну та будівельно технічну експертизу, проведення якої доручити Львівському науково дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (вул. Липинського, будинок 54, м. Львів, Львівська область, 79024).

На підставі п. 23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи.

Оскільки в межах даної справи відповідачем оспорюється як розмір матеріального збитку, що заявлений до стягнення з нього, так і порядок та методологія його розрахунку, відповідач клопотав перед судом про призначення у справі судової експертизи, тому витрати, пов`язані із проведенням експертизи, має нести Приватне акціонерне товариство Берегівський кар`єр, на якого покладається обов`язок по авансуванню сум, що підлягають сплаті за проведення експертизи.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

Отже вказаною нормою Господарського процесуального кодексу України передбачене право суду зупинити провадження у справі у випадку призначення ним судової експертизи за наявності дійсної необхідності її призначення та у разі неможливості суду вирішити питання, що входять до предмету доказування, без її призначення.

З огляду на викладене, з метою дотримання процесуальних строків розгляду спору, суд вважає за необхідне провадження у справі №907/2/25 зупинити до закінчення проведення експертизи, отримання висновку судового експерта та повернення матеріалів справи на адресу господарського суду.

Оскільки суд призначає комплексну судову оціночно будівельну та будівельно технічну експертизу з власної ініціативи, судом не розглядаються аргументи представника позивача щодо недотримання стороною відповідача строків та порядку подання клопотання про призначення судової експертизи у даній справі.

При цьому, суд відхиляє запропоновані стороною відповідача питання, що мають бути поставлені на вирішення експертизи, оскільки такі за своїм змістом та обґрунтування виходять за межі предмету позовних вимог у даній справі.

Керуючись ст. 98, 99, 228, 229, 234 Господарського процесуального кодексу України, Законом України Про судову експертизу, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.01.1998 (у редакції наказу Міністерства юстиції України №1950/5 від 26.12.2012)

СУД ПОСТАНОВИВ:

1. Призначити у справі комплексну судову оціночно будівельну та будівельно технічну експертизу.

2. На вирішення експертизи поставити наступне питання:

1) Яка вартість матеріального збитку, завданого внаслідок знищення споруди складу готової продукції, що входила до складу об`єкту незавершеного будівництва - комплексу по виробництву перлітової сировини ЗАТ Берегівський кар`єр, який розташований за адресою: вул. Ракоці Ференца ІІ, будинок 245, с. Мужієво, Берегівський район, Закарпатська область, 90260, що повернутий за рішенням суду у державну власність.

3. Проведення судової експертизи доручити Львівському науково дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (вул. Липинського, будинок 54, м. Львів, Львівська область, 79024).

4. Обов`язок по авансуванню сум, що підлягають сплаті за проведення експертизи, покласти на відповідача Приватне акціонерне товариство Берегівський кар`єр, вулиця Ракоці Ференца ІІ, будинок 245, с. Мужієво, Берегівський район, Закарпатська область, 90260 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 32703031).

5. Попередити експертів про передбачену ст. 384, 385 Кримінального кодексу України відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову від виконання покладеного судом обов`язку.

6. Справу №907/2/25 надіслати Львівському науково дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (вул. Липинського, будинок 54, м. Львів, Львівська область, 79024).

7. Провадження у справі зупинити до закінчення судової експертизи.

8. На підставі ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Апеляційна скарга на ухвалу суду згідно зі ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом десяти днів із дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише скорочену (вступну та резолютивну частини) ухвали суду, зазначений строк обчислюється із дня складення повної ухвали суду. Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду.

9. Ухвалу надіслати сторонам у справі.

10. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі, http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повна ухвала складена та підписана 24.09.2025.

Суддя Л.І. Пригара