ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

22 вересня 2025 року м. Миколаїв Справа № 915/1363/25

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ільєвої Л.М., розглянувши матеріали заяви (вх. № 13258/25 від 17.09.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал енерджі солюшен» (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, буд. 13/10, ) про видачу судового наказу щодо стягнення з Управління освіти, культури, туризму, сім`ї, молоді та спорту Веселинівської селищної ради (57001, Миколаївська область, селище Веселинове, вул. Мозолевського, буд. 14, ) заборгованості в розмірі 35300,61 грн. у порядку ст. 147-156 ГПК України, -

ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2025 року до Господарського суду Миколаївської області через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал енерджі солюшен» про видачу судового наказу про стягнення з Управління освіти, культури, туризму, сім`ї, молоді та спорту Веселинівської селищної ради заборгованості в розмірі 35300,61 грн.

Заяву обґрунтовано неналежним виконанням Управлінням освіти, культури, туризму, сім`ї, молоді та спорту Веселинівської селищної ради умов договору №ГЕС-12/2024/333 від 23.12.2024 в частині повної та своєчасної оплати за спожиту електричну енергію в грудні 2024 згідно акту прийому-передачі електричної енергії №3101 від 31.12.2024 р. За ствердженням заявника, боржник перерахував заявнику 97895,60 грн., чим частково оплатив електричну енергію по акту прийому-передачі електричної енергії № 3101 від 31.12.2024 р. Відтак, заборгованість боржника за вказаним актом становить 35300,61 грн., яка заявлена до стягнення.

Так, наказне провадження відповідно до частини другої статті 12 Господарського процесуального кодексу України, призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно зі ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктами 3 та 4 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості та інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал енерджі солюшен» на підтвердження правомірності заявлених вимог було надано суду копії:

- договору №ГЕС-12/2024/333 про закупівлю електричної енергії споживачу від 23.12.2024;

- акт №3101 прийому-передачі електричної енергії від 31.12.2024 на суму 133196,21 грн.;

- рахунок на оплату №3101 від 31.12.2024 на суму 133196,21 грн.;

- інформація про перерахунок коштів у розмірі 97895,60 грн. (роздруківка з сайту https://spending.gov.ua);

- опис вкладення у поштове відправлення 180;

- роздруківка з сайту АТ «Укрпошта» з відстеженням поштового відправлення 180.

Наразі заявник зазначає, що у боржника наявна заборгованість за зобов`язаннями грудня 2024 у розмірі 35300,61 грн., що підтверджується актом прийому-передачі електричної енергії №3101 від 31.12.2024 на суму 133196,21 грн.

Так заявник зазначає, що він свої зобов`язання по вказаному договору виконав, а саме у грудні 2024 року поставив відповідачу 16450,02 кВт/год електричної енергії на загальну суму 133196,21 грн., що підтверджується актом прийому-передачі електричної енергії №3101 від 31.12.2024 р. Однак, за ствердженням заявника, боржник лише частково виконав взяті на себе зобов`язання та перерахував заявнику грошові кошти у розмірі 97895,60 грн. згідно платіжної інструкції №4547 від 27.12.2024 грн., у зв`язку з чим виникла заборгованість у спірній сумі у розмірі 35300,61 грн., яка заявлена до стягнення.

Відповідно до абз. 1 п. 5.1. договору ціна цього договору становить 97895,60 грн., у тому числі ПДВ 16315,93 грн. (ціна договору визначається з урахуванням вимог Податкового Кодексу України).

Згідно з абз. 1, 2 п. 5.2. договору ціна цього договору, яка передбачена в п. 5.1. договору, передбачає максимальну вартість електричної енергії, яка може бути поставлена споживачу за цим договором. Сторони погодили, що ціпа цього договору, визначена в п. 5.1. цього договору, не визначає та не може визначати ціну за одиницю електричної енергії (1 кВт*год.), обсяг та вартість спожитої електричної енергії за відповідний розрахунковий період.

Ціна за одиницю електричної енергії (1 кВт*год.) (без ПДВ), що постачається споживачу за цим договором, розраховується постачальником щомісячно відповідно до механізму визначення ціни, зазначеної у додатку 2 до договору Комерційна пропозиція та зазначається в розрахунковому документі (рахунку), виставленому за підсумком відповідного розрахункового періоду.

Згідно з п 5.4. договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Відповідно до п. 5.5. договору розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання (далі - спецрахунок). При цьому споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника та в інший не заборонений законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього договору. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни. Рахунок формується відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії зафіксованих актом про обсяги переданої споживачу електричної енергії на підставі акту приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії.

Пунктом 5.12 договору передбачено, що Комерційна пропозиція, яка є додатком 2 до цього договору, має містити наступну інформацію зокрема, але не виключно: 1) ціну (тариф) електричної енергії, у тому числі диференційовані ціни (тарифи), та порядок її визначення та зміни та механізм її визначення; 3) термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та строк його оплати; 4) визначення способу оплати послуг з розподілу через постачальника з наступним переведенням цієї оплати постачальником оператору системи та/або напряму з оператором системи; 5) розмір пені за порушення строку оплати або штраф; 6) розмір компенсації споживачу за недодержання постачальником якості надання комерційних послуг; 7) розмір штрафу за дострокове розірвання договору у випадках, не передбачених умовами договору; 8) дата та підпис споживача. Після підписання сторонами комерційної пропозиції внесення змін до неї можливе лише за згодою сторін або в порядку, встановленому чинним законодавством.

Разом з цим, у матеріалах справи відсутній додаток 2 до договору «Комерційна пропозиція», яким відповідно до п. 5.12. договору визначено термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та строк його оплати. Крім того, зі змісту заяви (вх. №13258/25 від 17.09.2025) вбачається, що заявником двічі направлялися боржнику рахунок на оплату та акти прийому-передачі. Так, щодо першого відправлення рахунку та акту заявником зазначено, що боржник не повернув заявнику погоджений та підписаний його екземпляр акту прийому-передачі електричної енергії №3101 від 31.12.2024 р. та не надав заявнику письмової обґрунтованої відмови від його підписання, інших доказів щодо здійснення відправлення зазначених документів боржнику заявником не надано. Стосовно другого направлення, яке було здійснено лише 28.08.2025, заявником подано до суду опис вкладення у поштове відправлення 180 та роздруківку з сайту АТ «Укрпошта» з відстеженням зазначеного поштового відправлення. Водночас, суд зазначає, що в матеріалах заяви відсутні докази на підтвердження факту споживання боржником у грудні 2024 року електричної енергії на суму 133196,21 грн., оскільки акт прийому-передачі електричної енергії №3101 від 31.12.2024 не підписаний боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За таких обставин, з огляду на відсутність підписаних обома сторонами акту прийому-передачі електричної енергії №3101 від 31.12.2024 на суму 133196,21 грн., відповідно факт постачання заявником електричної енергії на виконання умов договору, і існування у відповідача обов`язку по оплаті спожитої електроенергії підлягає доведенню.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають враховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором). До того ж, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення безспірної грошової заборгованості.

Однак, заявлена Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал енерджі солюшен» заборгованість у зв`язку із порушенням боржником строків здійснення оплати за спожиту електричну енергію не може вважатися безспірною, оскільки така заборгованість заявлена стягувачем без підтвердження належними доказами її безспірності. Адже, в даному випадку суду необхідно досліджувати надані заявником докази, надавати їм оцінку та перевірити правильність та обґрунтованість нарахування заборгованості за грудень 2024 року включно. Натомість діюче процесуальне законодавство встановлює, що під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Судовий наказ може бути видано за наявності відповідного письмового договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а заявник в свою чергу має обґрунтувати свої вимоги та надати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Відтак, зважаючи на те, що заявником не надано належних документів на підтвердження обставин, якими обґрунтовано заявлену грошову вимогу, та відповідно не доведено виникнення або порушення права такої вимоги, господарський суд доходить висновку про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «Глобал енерджі солюшен» у видачі судового наказу щодо стягнення з Управління освіти, культури, туризму, сім`ї, молоді та спорту Веселинівської селищної ради заборгованості в розмірі 35300,61 грн.

Відповідно до п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема: заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

При цьому суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

В такому випадку заявник не позбавлений права звернутися до суду з такою самою заявою після усунення відповідних недоліків або з відповідними вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 147-148, 152, 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал енерджі солюшен» про видачу судового наказу щодо стягнення з Управління освіти, культури, туризму, сім`ї, молоді та спорту Веселинівської селищної ради заборгованості в розмірі 35300,61 грн. відмовити.

2. Повідомити заявника, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 8 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків або з відповідними вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Ухвалу підписано 23.09.2025 року.

Суддя Л.М. Ільєва