ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2025 року м.Дніпро Справа № 904/5152/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання Абадей М.О.

представники сторін:

від позивача: Гайдук Ю.В.;

від відповідача: Бобиль В.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2025 року у справі №904/5152/24 (суддя Перова О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол", 69019, м.Запоріжжя, вул.Рекордна, буд.34-А, прим.48,

до Публічного акціонерного товариства "Арселор Міттал Кривий Ріг", 50095, м.Кривий Ріг, вул.Орджонікідзе, буд.1,

про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Арселор Міттал Кривий Ріг" суми коригування ціни поставленого за контрактом № 2696 від 03.12.2021 року товару у розмірі 615 426,15 грн, 3 % річних у розмірі 36 992,87грн та збитків від інфляції у розмірі 103 003,08грн.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 11 331,33грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що у 2022 році ТОВ "Науково-виробниче підприємство Агрінол" здійснило постачання ПАТ "Арселор Міттал Кривий Ріг" оливи Special Oil ART 320 (Агрінол) в межах специфікації № 2 за видатковими накладними:

- № АП- від 21.01.22 у розмірі 725 274,24грн;

- № АП- від 21.01.22 у розмірі 1 257 208,80 грн;

- № АП- від 31.01.22 у розмірі 1 157 032,80 грн;

- № АП- від 04.02.22 у розмірі 1 012 779,36 грн;

а також за поворотними накладними:

- № АП-0000004 від 02.02.22 по видатковій накладній № АП- від 31.01.22 у розмірі 400,70грн;

- № АП-0000007 від 09.02.22 по видатковій накладній № АП- від 21.01.22 у розмірі 8 114,26грн;

- № АП-0000009 від 09.02.22 у розмірі 16 028,16грн.

Відповідачем 22.07.2022 року за платіжним дорученням № 600015656 здійснено оплату поставленої продукції на загальну суму 2 131 172,77грн, у тому числі по видатковим накладним № АП- від 21.01.2022 року та № АП- від 31.01.2022 року.

22.07.2022 року ТОВ "Науково-виробниче підприємство Агрінол", після отримання оплати за поставлену продукцію, здійснило коригування ціни з врахуванням зміни зафіксованого сторонами у специфікації № 2 курсу валюти з 30.11.2021 року (курс 27.17390) на 22.07.2022 року (36,56860), оформивши коригуючі розрахунки на загальну суму 615 426,15грн, які були надані покупцю.

Листом від 19.09.2024 року № 19/09-02 позивач вимагав від Публічного акціонерного товариства "Арселор Міттал Кривий Ріг" сплатити заборгованість у розмірі 615 426,15грн, штрафні санкції у розмірі 139 995,85грн. Вказаний лист був залишений відповідачем без відповіді.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2025 року у справі №904/5152/24 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Арселор Міттал Кривий Ріг", 50095, м.Кривий Ріг, вул.Орджонікідзе, буд.1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол", 69019, м.Запоріжжя, вул.Рекордна, буд.34-А, прим.48, суми коригування ціни поставленого товару за контрактом № 2696 від 03.12.2021 року у розмірі 615 426,15грн (шістсот п`ятнадцять тисяч чотириста двадцять шість гривень 15 копійок) та судовий збір у розмірі 7 385,11грн (сім тисяч триста вісімдесят п`ять гривен 11 копійок).

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.

Рішення обґрунтовано доведеністю вимог позивача в частині стягнення суми коригування ціни поставленого товару за контрактом № 2696 від 03.12.2021 року у розмірі 615 426,15 грн.

Щодо 3 % річних за період з 01.09.2022 року по 01.09.2024 року у розмірі 36 992,87грн та інфляційних втрат у розмірі 103 003,08 грн за період з вересня 2022 року по серпень 2024 року включно рішення суду першої інстанції про відмову у їх стягненні обґрунтовано наступними доводами:

- згідно умов специфікації № 2 від 10.12.2021 року терміни для сплати курсової різниці складають 5 банківських днів з моменту отримання розрахунку, коригувального рахунку, розрахунку курсової різниці;

- пунктом 12.23. договору передбачено електронне листування, зокрема будь-яких документів електронною поштою на електронну адресу відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_7, (додаткова електронна адреса); все оперативне листування, направлення копій документів здійснюється за допомогою електронного зв`язку за адресами сторін: відповідач направляє позивачу документи на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2, а позивач направляє відповідачу на ІНФОРМАЦІЯ_1.;

- з доданих позивачем до додаткових пояснень скріншотів електронного листа вбачається, що на електронні адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 були направлені документи з позначкою "Корректировки за 22.07.2022. В счетах указан не верный расчетный счет.";

- зазначені позивачем документи до вказаного електронного листа (акт звірки взаєморозрахунків за двома контрактами та коригувальні документи) судом не можуть бути розцінені як належні докази у цій справі, оскільки з наданих копій скріншотів неможливо встановити наявність додатку вкладення до електронного листа, а також точний зміст самих листів;

- з`ясовано судом, що 20.09.2024 року ТОВ "Науково-виробниче підприємство Агрінол" на адресу "АрселорМіттал Кривий Ріг" був направлений лист від 19.09.2024 року № 19/09-02, до якого були надані, зокрема, акти перерахунки ціни, розрахунки коригування кількісних і вартісних показників № 199 від 22.07.2022 року, № 198 від 22.07.2022 року з описом вкладення;

- вказаний лист був отриманий відповідачем 27.09.2024 року, про що свідчить витяг з офіційного сайту Укрпошти за трек номером 695; отже належним доказом направлення на адресу відповідача документів у цій справі суд визнає фіскальний чек (накладна) та опис вкладення з переліком документів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 3 % річних за період з 01.09.2022 року по 01.09.2024 року та інфляційних втрат за період з вересня 2022 року по серпень 2024 року.

Не погодившись з рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку в частині відмови у стягненні інфляційних втрат в сумі 103 003,08 грн; 3% річних в сумі 36 992,87 грн.

Апелянт зазначив, що вважає рішення необґрунтованим та таким, що прийнято при нез`ясуванні обставин, що мають значення для справи, за невідповідності висновків суду першої інстанції дійсним обставинам справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а саме: ст. ст. 525, 526, 610 ЦК України ст. ст. 174, 193 ГК України, ст. ст. 2, 7, 11, 76, 79, 86, 209, 210, 236, 237 ГПК України.

Скаржник вказує на наступне:

Після отримання позивачем 28.01.2025 року пояснень відповідача, в яких останній не визнав правомірність нарахування 3% річних та інфляційних збитків за період 01.09.2022 року по 01.09.2024 року, позивач намагався довести законність вказаних позовних вимог, у зв`язку з чим ним до суду 06.02.2025 року було надано докази в підтвердження своєчасного повідомлення відповідача про коригування ціни поставленого за контрактом № 2696 товару на підставі направлених коригувальних документів (коригувальні рахунки, коригувальні видаткові накладні та Актами перерахунку ціни), які були додані до заяви та підтверджували оперативне спілкування (через електронне листування) сторін з цього приводу.

Однак, враховуючи несвоєчасну реакцію відповідача (надання пояснень лише 28.01.2025 року) та розгляд справи в спрощеному провадженні без виклику сторін, у позивача не було змоги вчасно відреагувати на позицію невизнання відповідачем позовних вимог щодо нарахування 3% річних та інфляційних збитків за період 01.09.2022 року по 01.09.2024 року. Тобто, позивачу не вистачило достатньо часу аби зібрати та надати суду докази в підтвердження обізнаності відповідачем (своєчасного повідомлення постачальником покупця) про коригування ціни поставленого товару ще наприкінці липня - початку серпня 2022 року.

Апелянт вказує, що документи (електронні листи-скріншоти переписки відповідальних осіб сторін та прикріплені файли до цих листів), надані позивачем в якості доказів своєчасного повідомлення, однак суд не розцінив це як доказ у справі, та зазначив, що відповідачем не визнається факт переписки протягом серпня (на початку місяця) 2022 року. Тому позивач вимушений був звернутися до компетентної установи за отриманням Висновку експерта по результатам проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи.

За результатами експертизи позивач від Науково-дослідного центру судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності отримав Висновок експерта № 92/25 від 21.02.2025 року.

У вказаному висновку зазначалось питання: «Які за змістом листи та вкладення до них були направлені чи отримані під час листування між електронною скринькою ІНФОРМАЦІЯ_2 та електронними скриньками ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4,

ІНФОРМАЦІЯ_6 в зазначений час, а саме:

- 27 липня 2022, 13:40:36;

- 03 серпня 2022, 13:02:15;

- 03 серпня 2022, 15:24:06;

- 04 серпня 2022, 11:07:24;

- 05 серпня 2022, 11:47:04?»

Стосовно поставленого питання за результатами проведеної судової комп`ютерно- технічної експертизи експертом було зроблено висновки (викладені на стр. 34 - 36 Висновку), які підтверджують оперативне листування між працівниками позивача та відповідача за вказаними вище електронними скриньками за період 27 липня 2022 року по 05 серпня 2022 року. Це, в свою чергу, підтверджує про обізнаність відповідачем стосовно своєчасного його повідомлення позивачем щодо коригування ціни поставленого товару, що суперечить твердженням відповідача про отримання коригувальних документів вперше разом з претензією від 19.09.2024 року, яку останній отримав 27.09.2024 року.

Апелянт вказує, що надання до суду першої інстанції цього документа раніше не було можливим, оскільки Висновок експерта № 92/25 від 21.02.2025 року на час розгляду справи в суді ще не існував. Крім того, у зв`язку з відсутністю розуміння позивачем позиції відповідача щодо визнання ним позову та не надання відзиву на позов, відсутність будь-якої реакції унеможливило з`ясування щодо подальшого доведення факту своєчасного повідомлення покупця про коригування цін на поставлений товар. Також, письмові пояснення відповідача від 28.01.2025 року не залишили можливості позивачу своєчасно відреагувати та заперечити доводи стосовно отримання коригувальних документів в вересні 2024 року разом з претензією, так як на час розгляду справи представити до суду позивач зміг лише частково докази переписки відповідальних осіб постачальника та покупця. Окрім зазначеного, розгляд справи в спрощеному провадженні без виклику сторін не надав можливості повного дослідження доказів та встановлення обставин, які мали та мають значення для правильного вирішення спору.

З огляду на викладене апелянт просив:

- залучити до матеріалів справи № 904/5152/24 Висновок експерта № 92/25 від 21.02.2025 року;

- скасувати частково рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2025 року у справі № 904/5152/24 в частині відмови 3 % річних у розмірі 36 992,87 грн. та збитків від інфляції у розмірі 103 003,08 грн;

- ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення на його користь з відповідача 3 % річних у розмірі 36 992,87 грн. та збитків від інфляції у розмірі 103 003,08 грн.;

-покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору у розмірі 13 597,60 грн та витрати за проведену експертизу у розмірі 23 918,11 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач спростовує доводи скаржника та вважає, що судом першої інстанції надана вірна правова оцінка доказам по даній справі і підстави для скасування рішення суду відсутні.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

З матеріалів справи вбачається, що 03.12.2021 року між Публічним акціонерним товариством "Арселор Міттал Кривий Ріг" (далі - покупець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол" (далі - продавець, позивач) укладений договір № 2696 (а.с.14-24).

Відповідно до пункту 1.1. договору продавець зобов`язуються поставити та передати у власність покупця продукцію (далі - продукція або товар) за цінами, узгодженими у специфікації(ях) до даного договору, в об`ємах та згідно строків, зазначених у замовленнях на поставку, що є невід`ємними частинами даного договору, а покупець прийняти продукцію та оплатити її на умовах даного договору.

Ціна продукції, що постачається покупцю, договірна і вказується для кожної позиції окремо в специфікації(ях), що є невід`ємною частиною договору (пункт 2.1. договору).

Загальна вартість продукції за специфікацією, яка буде поставлена покупцю відповідно всіх наданих ним замовлень на поставку, не повинна перевищувати граничну суму, зазначену у цій специфікації (пункт 2.2. договору).

Загальна вартість продукції за договором розраховується як сума вартості продукції, зазначеної у замовленнях на поставку до даного договору (пункт 2.3. договору).

Поставка продукції продавцем здійснюється в строки та в об`ємах, зазначених у відповідних замовленнях на поставку (далі - замовлення). Замовлення подаються покупцем продавцю шляхом направлення сканкопії цього документу на електронну адресу продавця ІНФОРМАЦІЯ_2. Датою подачі замовлення на поставку вважається дата його направлення на електронну адресу продавця.

Продавець протягом 2-х робочих днів, з моменту подачі замовлення покупцем, повинен підтвердити можливість виконання замовлення в обсягах та строках або надіслати мотивовану відмову. Після отримання підтвердження від продавця сторони підписують та скріплюють печатками сторін оригінал відповідного замовлення. Замовлення на поставку повинно містити: перелік номенклатури (асортимент), стандарт або вимоги виготовлення продукції, ціна продукції, обсяги поставки, умови поставки, строки поставки продукції (пункт 3.2. договору).

Відповідно до пункту 4.1. договору датою оплати вважається дати списання коштів з рахунка покупця на користь продавця. Оплата продукції покупцем здійснюється в національній валюті України по банківських реквізитах продавця, зазначених у договорі в наступному порядку:

- оплата поставленої продукції здійснюється з дати поставки продукції і лише тільки після отримання покупцем оригіналу рахунку-фактури продавця у терміни, узгоджені відповідними специфікаціями (підпункт 4.1.1. пункту 4.1. договору);

- сторони, керуючись положеннями статей 524, 533 Цивільного кодексу України, можуть встановити у специфікаціях до договору еквівалент частини ціни (без ПДВ) продукції іноземного походження (далі - частина продукції) у іноземній валюті, вказавши обмінний курс Національного банку України (далі - НБУ) гривні до іноземної валюти та дату, на яку він встановлений та порядок перерахунку ціни частини продукції у зв`язку зі зміною обмінного курсу НБУ гривні до відповідної іноземної валюти, згідно якої встановлений еквівалент даної ціни (підпункт 4.1.2. пункту 4.1. договору).

Договір набирає чинності з 01.11.2021 року і діє по 31.03.2024 року або до моменту досягнення загальної вартості продукції за договором, зазначеної в п.2.2., в залежності від того, яка з подій настане раніше, а в частині:

- порядку врегулювання спору встановленого даним договором;

- порядку застосування штрафних санкцій;

- гарантійних зобов`язань;

- виконання грошових зобов`язань за даним договором;

- зберігання продукції з недоліками - до повного виконання вказаних зобов`язань.

03.12.2021 року сторонами підписано специфікацію № 1 та 10.12.2021 року специфікацію № 2 до договору № 2696 від 03.12.2021 року, якими було узгоджено строк поставки, умови поставки, гарантії, умови оплати, неустойки, пакет документів з товаром та додаткові домовленості.

Згідно із частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Укладений між сторонами договір № 2696 від 03.12.2021 року за своєю правовою природою є договором поставки.

Як вказано вище, підпунктом 4.1.2. пункту 4.1. договору передбачено, що сторони, керуючись положеннями статей 524, 533 Цивільного кодексу України, можуть встановити у специфікаціях до договору еквівалент частини ціни (без ПДВ) продукції іноземного походження (далі - частина продукції) у іноземній валюті, вказавши обмінний курс Національного банку України (далі - НБУ) гривні до іноземної валюти та дату, на яку він встановлений та порядок перерахунку ціни частини продукції у зв`язку зі зміною обмінного курсу НБУ гривні до відповідної іноземної валюти, згідно якої встановлений еквівалент даної ціни.

Відповідно до узгодженої сторонами специфікації № 2 від 10.12.2021 року до договору №2696 від 03.12.2021 року сторони погодили поставку масла "Special oil ART 320" ТУ У 23.2-6:2011 на суму 15 627 456,00грн, в тому числі ПДВ.

Ціна продукції передбачала перерахунок курсової різниці за наведеною формулою при збільшенні обмінного курсу НБУ на дату оплати більше ніж на 5 % за формулою: КР=((0,95*Ц0)*(К1/К0)+Ц0*0,05)-Ц0, де КО - був зафіксований курс НБУ станом на 30.11.2021 року, який становив 27,1739.

Після отримання оплати за поставлену продукцію ТОВ "Науково-виробниче підприємство Агрінол" 22.07.2022 року здійснило коригування ціни з врахуванням зміни зафіксованого сторонами у специфікації № 2 курсу валюти з 30.11.2021 року (курс 27.17390) на 22.07.2022 року (36,56860), оформивши коригуючі розрахунки № АП- від 22.07.2022 року у розмірі 235 543,21грн (первинний документ - видаткова накладна № АП- від 21.01.2022 року у розмірі 717 159,96грн з ПДВ) та № АП- від 22.07.2022 року у розмірі 379 882,94 грн (первинний документ - видаткова накладна № АП- від 31.01.2022 року у розмірі 1 156 515,04грн з ПДВ).

Водночас з наданням коригуючих видаткових накладних та коригуючих розрахунків, ТОВ "Науково-виробниче підприємство Агрінол" 10.08.2022 року зареєструвало на ПАТ "Арселор Міттал Кривий Ріг" податкові накладні /розрахунки коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних № , порядковий номер 198 від 22.07.2022 року ( додаток № 2 до порядкового № 646 від 21.01.2022 року) на суму ПДВ за основною ставкою - 39 257,20 грн та № , порядковий номер 199 від 22.07.2022 року (додаток № 2 до порядкового № 993 від 31.01.2022 року) на суму ПДВ за основною ставкою 63 313,82грн.

Матеріали справи не містять доказів наявності заперечень сторін стосовно обсягів, строку, вартості та якості з поставки товару.

Отже, з врахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення суми коригування ціни поставленого товару за контрактом № 2696 від 03.12.2021 року у розмірі 615 426,15 грн є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи і підлягають до стягнення.

Згідно доводів апеляційної скарги апелянт оскаржує рішення суду в частині відмови в задоволенні його вимог щодо стягнення 3 % річних за період з 01.09.2022 року по 01.09.2024 року у розмірі 36 992,87 грн та інфляційних втрат у розмірі 103 003,08 грн за період з вересня 2022 року по серпень 2024 року.

Колегія суддів повністю поділяє доводи оскаржуваного рішення в цій частині та звертає увагу на наступне:

Згідно статті 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно умов специфікації № 2 від 10.12.2021 року терміни для сплати курсової різниці складають 5 банківських днів з моменту отримання розрахунку, коригувального рахунку, розрахунку курсової різниці.

Отже, вирішуючи питання щодо стягнення річних та інфляційних, слід встановити дату, з якої розпочинається прострочення виконання відповідачем зобов`язання.

Пунктом 12.23. договору передбачено електронне листування, зокрема будь-яких документів електронною поштою на електронну адресу відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_7, (додаткова електронна адреса). Все оперативне листування, направлення копій документів здійснюється за допомогою електронного зв`язку за адресами сторін: відповідач направляє позивачу документи на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2, а позивач направляє відповідачу на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач надав суду скріншот електронного листа, направленого на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1. За твердженням позивача цим листом, відповідачу були направлені документи з позначкою "Корректировки за 22.07.2022. В счетах указан не верный расчетный счет."

Суд першої інстанції вірно не прийняв вказані докази як належні, оскільки з копій скріншотів документів до вказаного електронного листа (акт звірки взаєморозрахунків за двома контрактами та коригувальні документи) неможливо було встановити наявність додатку вкладення до електронного листа, а також точний зміст преписки.

Скаржник за доводами апеляційної скарги не спростовує вказані висновки оскаржуваного рішення, натомість, надав суду новий доказ, який на час вирішення спору не існував - висновок експерта №92/25 від 21.02.2025 року, пояснюючи неможливість його подання в суд 1 інстанції несвоєчасною реакцією відповідача на вимоги позивача щодо стягнення пені та інфляційних.

Відповідно до ч.ч.3, 5 ст.269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

В розумінні вказаної статті апеляційний суд не наділений правом надавати оцінку доводам сторін, які не заявлялися у місцевому господарському суді та доказам, які не були подані до суду першої інстанції і не розглядалися цим судом.

При цьому слід враховувати, що рішення господарського суду може бути переглянуто в апеляційному порядку виключно станом на момент його прийняття.

Між тим, доказ, який просить долучити до справи скаржник, сформований після прийняття господарським судом оскаржуваного рішення у даній справі, що не заперечується позивачем.

У зв`язку з викладеним суд звертає увагу на те, що відсутність існування доказу на момент прийняття оскаржуваного рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття його судом апеляційної інстанції в порядку ст.269 ГПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів.

Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже, системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

Скаржник зазначає, що оскільки справа розглядалась у спрощеному провадженні, він не зміг вчасно відреагувати на заперечення відповідача щодо позову та надати суду докази.

Такі доводи є безпідставні з огляду на наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 74 та ч. 1 ст. 73 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 80 ГПК України передбачено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Отже, у силу принципів диспозитивності та змагальності господарського судочинства, сутність яких викладено в ст.ст. 13, 14 ГПК України, а також приписах ст.74 цього Кодексу, збирання доказів у справі не є обов`язком суду. Навпаки, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування у господарському процесі покладений виключно на сторони спору, кожна з яких несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, за відсутності доказів того, які вкладення дійсно були направлені позивачем відповідачу в листі, направленому на електронні адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2, дійшов обґрунтованого висновку про те, що саме лист ТОВ "Науково-виробниче підприємство Агрінол" на адресу "Арселор Міттал Кривий Ріг" від 19.09.2024 року № 19/09-02, до якого були надані, зокрема, акти перерахунку ціни, розрахунки коригування кількісних і вартісних показників № 199 від 22.07.2022 року, № 198 від 22.07.2022 року, який відправлено 20.09.2024 року з описом вкладення (а.с.11-13) та який отримано відповідачем 27.09.2024 року, про що свідчить витяг з офіційного сайту Укрпошти за трек номером 695 і є належним доказом направлення на адресу відповідача документів у цій справі.

Отже, саме з 27.09.2024 року відповідач був повідомлений про необхідність сплати суми коригування ціни поставленого товару.

Тому є обґрунтованим висновок суду, що нараховані позивачем до 27.09.2024 року 3 % річних за період з 01.09.2022 року по 01.09.2024 року та інфляційні втрати за період з вересня 2022 року по серпень 2024 року стягненню з відповідача не підлягають.

Інші доводи скаржника, наведені ним в апеляційній скарзі, не спростовують висновки оскаржуваного ним рішення.

За вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не доведена і не підлягає задоволенню. Судові витрати за її розгляд згідно ст.129 ГПК України слід покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2025 року у справі №904/5152/24 залишити без змін.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 23.09.2025 року.

Головуючий суддя: Т.А. Верхогляд

Суддя: О.Г. Іванов

Суддя: Ю.Б. Парусніков