ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2025 р. Справа№ 910/16204/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Коробенка Г.П.

при секретарі судового засідання: Нагулко А.Л.

за участю представників сторін:

від позивача: Шемаєв В.В.;

від відповідача: Нестерова І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2025 (повний текст складено 17.06.2025)

у справі № 910/16204/24 (суддя Смирнова Ю.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут"

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про 2 712 871,11 грн,,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог і заперечень.

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" (далі позивач, ПрАТ "Харківенергозбут") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі відповідач, НЕК "Укренерго") 2 712 871,11 грн, з яких: 2 369 338,09 грн інфляційних втрат та 343 533,02 грн 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору № 0099-09021 про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел з постачальником універсальних послуг від 01.07.2019 в частині оплати наданих позивачем послуг у встановлений строк.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.06.2025 у справі № 910/9762/24 позов задоволено.

Присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" 3% річних у розмірі 343 533,02 грн, інфляційні втрати на суму 2 369 338,09 грн та витрати по сплаті судового збору на суму 32 554,46 грн.

При розгляді даного спору по суті суд першої інстанції встановив, що матеріалами справи належним чином підтверджено факт простроченням відповідачем своїх зобов`язань з оплати наданих позивачем згідно з Договором послуг у період травень-вересень 2024 року, а отже позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат є підставними і обгрунтованими.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" 25.06.2025 звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2025 у справі № 910/16204/24 скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення у даній справі ухвалено без з`ясування усіх обставини, що мають значення для справи; викладенням в рішенні висновків, що не відповідають обставинам справи; порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2025 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2025 у справі № 910/16204/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Кравчук Г.А. (суддя-доповідач), судді: Коробенко Г.П., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою НЕК "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2025 у справі № 910/16204/24, розгляд справи призначено на 26.08.2025 о 14 год 00 хв, запропоновано учасникам справи вчинити відповідні процесуальні дії у встановлені судом строки.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2025 задоволено заяву представника Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" адвоката Шемаєва В.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції; вирішено проводити судове засідання у даній справі в режимі відеоконференції за веб-посиланням://vkz.court.gov.ua/; визначено особу, яка братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, представника позивача - адвоката Шемаєва В.В.; попереджено сторін, що відповідно до частини 5 статті 197 ГПК України, ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Позиція інших учасників справи.

09.07.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" до суду апеляційної інстанції від Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечує доводи скаржника, вказуючи на їх необґрунтованість, і просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін як таке, що прийняте з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 01.07.2019 між ПрАТ "Харківенергозбут" (далі - Постачальник послуг) та Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - Замовник) було укладено Договір про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел № 0099-09021 (далі - Договір).

НЕК "Укренерго" утворене відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 № 73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 829-р "Про погодження перетворення державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" у приватне акціонерне товариство" шляхом перетворення Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго".

Наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2019 № 321 Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" перетворено у Приватне акціонерне товариства (ПрАТ), 100% акцій якого належить державі та не підлягають відчуженню, затверджено статут новоутвореного підприємства. Новоутворене Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" є правонаступником усіх майнових прав та обов`язків Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго".

Відповідно до п. 1.1. Договору, для забезпечення покриття економічно обґрунтованих витрат Постачальник послуг на виконання спеціальних обов`язків із купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, надає Замовнику послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії (далі - послуга) в обсязі та на умовах, визначених цим Договором.

Замовник сплачує Постачальнику послуг вартість наданих послуг відповідно до умов цього Договору (п. 1.2. Договору).

Умовами п. 2.1. Договору передбачено, що вартість та порядок оплати послуги визначаються відповідно до вимог Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641 (далі - Порядок), у розрахунковому періоді та відповідно до фактичних обсягів купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом Постачальником послуг.

Згідно з пп. 4 п. 3.3. Договору, Замовник зобов`язаний у повному обсязі здійснювати оплату вартості послуги, розрахованої Постачальником послуг та затвердженої регулятором.

Сторони погоджуються з тим, що до Договору та його додатків, вносяться зміни у разі внесення змін до затвердженої форми типового договору про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел (п. 6.2. Договору).

Відповідно до п. 6.6. Договору, сторони здійснюють обмін інформацією в рамках цього Договору з використанням електронного документообігу та з метою контролю цілісності та достовірності інформації, яка передається в електронному вигляді, а також для підтвердження її авторства сторони забезпечуються наявність кваліфікованого електронного цифрового підпису.

Цей Договір набирає чинності з 01.07.2019 та діє до 31.12.2020 (п. 7.1. Договору).

В подальшому між сторонами було підписано Додаткову угоду № 10 до Договору (далі - Додаткова угода № 10), згідно п. 1 якої, у зв`язку із набуттям чинності постанови НКРЕКП "Про затвердження змін до постанови НКРЕКТ від 26 квітня 2019 року № 641" від 26.07.2024 № 1381, згідно з якою затверджено Типовий договір про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел з постачальником універсальних послуг, сторони домовилися викласти Договір разом з додатками до нього у новій редакції, що додаються до цієї Додаткової угоди та є її невід`ємною частиною.

Викладення сторонами умов Договору в новій редакції не є припиненням первісного зобов`язання між сторонами шляхом заміни новим зобов`язанням відповідно до статті 604 Цивільного кодексу України та не змінює дату набрання чинності Договором. Умови додаткових угод до Договору, які не суперечать Договору в редакції цієї Додаткової угоди, залишаються без змін і сторони підтверджують свої зобов`язання за ними. Згідно із частиною третьою статті 631 Цивільного кодексу України умови даної Додаткової угоди поширюються на взаємовідносини сторін, які виникли з 31.07.2024.

Так, п. 2.1. Договору, в редакції Додаткової угоди № 10, вартість та порядок оплати послуги визначаються з урахуванням вимог Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26 квітня 2019 року № 641 (далі - Порядок), у розрахунковому періоді та відповідно до фактичних обсягів купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом Постачальником послуг, визначеними згідно з Правилами роздрібного ринку електричної енергії затвердженими постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ) та Порядком продажу та обліку електричної енергії, виробленої активними споживачами, та розрахунків за неї, затвердженим постановою НКРЕКП від 29 грудня 2023 року № 2651.

Підписання Актів приймання-передачі наданих послуг та актів коригування до актів приймання-передачі наданих послуг відбувається в електронній формі (за допомогою системи, яка забезпечує функціонування електронного документообігу з накладанням кваліфікованого електронного підпису (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено Законом), що забезпечує юридично значимий електронний документообіг між сторонами, або у паперовій формі шляхом проставлення власноручного підпису уповноваженої особи (у разі неможливості підпису в електронній формі) (п. 7.3. Договору, в редакції Додаткової угоди № 10).

Згідно з п. 8.1. Договору, в редакції Додаткової угоди № 10, цей Договір набирає чинності з 01.07.2019 та діє до 31.12.2024.

У зв`язку із викладеними обставинами позивач звернувся до господарського суду із позовом та просив стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 343 533,02 грн та інфляційні втрати у розмірі 2 369 338,09 грн, нарахованих за загальний період з 01.08.2024 по 31.11.2024 по кожному місяцю надання послуг окремо.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до частин 1, 2 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).

У відповідності до приписів частин 1, 2 статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Частиною 1 статті 275, частинами 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергія) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Згідно із частиною 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналіз предмету та підстав позову, спірних правовідносин у справі в контексті позовних вимог та вимог апеляційної скарги дає колегії суддів підстави вважати, що цей договір укладений учасниками спірних правовідносин на підставі законодавства України, що визначає правові засади функціонування ринку електричної енергії України, зокрема, ЦК України, Закону України "Про ринок електричної енергії".

Закон України "Про ринок електричної енергії" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Функції, права та обов`язки оператора системи передачі - юридичної особи, яка відповідальна за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії визначені статтею 33 Закону України "Про ринок електричної енергії" (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини 8 статті 33 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи передачі відповідно до цього Закону виконує функції, пов`язані з покладенням на нього спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільного інтересу із збільшення частки виробництва енергії з альтернативних джерел, підвищення ефективності комбінованого виробництва електричної та теплової енергії, інших спеціальних обов`язків. Оператор системи передачі для забезпечення загальносуспільних інтересів придбаває послуги, які надаються йому на обов`язковій основі суб`єктами ринку, визначеними відповідно до цього Закону, на підставі договору про надання послуг для забезпечення загальносуспільних інтересів, типова форма якого затверджується Регулятором.

З метою забезпечення загального економічного інтересу в електроенергетичній галузі України, необхідного для задоволення інтересів громадян, суспільства і держави, та забезпечення сталого довгострокового розвитку електроенергетичної галузі і конкурентоспроможності національної економіки України на учасників ринку відповідно до цієї статті можуть бути покладені спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії (частина 1 статті 62 Закону України "Про ринок електричної енергії").

До спеціальних обов`язків, що покладаються на учасників ринку електричної енергії відповідно до цього Закону для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, належать, зокрема, забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії (пункт 1 частини 2 статті 62 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Спеціальні обов`язки із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії покладаються на гарантованого покупця, постачальників універсальних послуг, оператора системи передачі; виробників електричної енергії з альтернативних джерел енергії, яким встановлено "зелений" тариф на строк застосування "зеленого" тарифу; виробників електричної енергії з альтернативних джерел енергії, які за результатами аукціону набули право на підтримку, - на строк дії підтримки таких виробників (абзац 2 частини 2 статті 62 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Відповідно до абзацу 1, 2 частини 6 статті 63 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник універсальних послуг одночасно з виконанням обов`язку щодо купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом у приватних домогосподарств, величина встановленої потужності генеруючих установок яких не перевищує 50 кВт, надає оператору системи передачі послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії. Така послуга надається постачальником універсальних послуг виходячи з фактичних обсягів купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом у приватних домогосподарств.

Згідно з абзацам 3 частини 6 статті 63 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що вартість послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії визначається у відповідні розрахункові періоди як різниця між вартістю електричної енергії, купленої ним за "зеленим" тарифом, та її вартістю, розрахованою за цінами ринку "на добу наперед". Розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії здійснюється постачальником універсальних послуг відповідно до порядку купівлі електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, з урахуванням доходу постачальника універсальних послуг від продажу гарантій походження електричної енергії, виробленої з відновлюваних джерел енергії. Вартість послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії затверджується Регулятором (НКРЕКП).

Позивач діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої НКРЕКП від 14.06.2018 №429, здійснює постачання електричної енергії побутовим споживачам (населенню) як постачальник універсальних послуг (ПУП).

Відповідач є оператором системи передачі та здійснює централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління об`єднаної енергетичної системи України.

Отже, згідно з положеннями статей 33, 62, 63 Закону України "Про ринок електричної енергії" на відповідача, який є оператором системи передачі об`єднаної енергетичної системи України, та позивача, який виконує функції постачальника універсальних послуг, Законом покладено спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, зокрема: спеціальні обов`язки із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел.

Постановою НКРЕКП № 641 від 26.04.2019 "Про затвердження нормативно-правових актів, що регулюють діяльність гарантованого покупця та купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом" затверджено Порядок купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел.

Постановою НКРЕКП № 178 від 24.01.2024 "Про внесення змін до деяких постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" внесено зміни до постанови НКРЕКП № 641 від 26.04.2019 та викладено Порядок купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії (далі - Порядок) в новій редакції.

Пунктом 1.2 глави 1 Порядку визначено, що він поширюється на виробників електричної енергії за "зеленим" тарифом, продавців електричної енергії за "зеленим" тарифом, кандидатів у продавці за "зеленим" тарифом, переможців аукціону, продавців за механізмом ринкової премії, активних споживачів, гарантованого покупця, постачальників електричної енергії, що виконують функцію ПУП, оператора системи передачі (далі - ОСП), операторів систем розподілу, адміністратора комерційного обліку (далі - АКО), оператора ринку (далі - ОР) та організатора електронних аукціонів.

Відповідно до пункту 15.2 глави 15 Порядку протягом перших 12 днів календарного місяця, наступного за розрахунковим, ПУП направляє ОСП акт приймання-передачі та відповідний розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП. ОСП протягом п`яти календарних днів з дати отримання повертає акт приймання-передачі ПУП, підписаний зі своєї сторони, або надає до нього обґрунтовані зауваження, що містять вичерпні пояснення та документальне підтвердження причин непогодження розрахунку вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП.

Згідно з пунктом 15.3 глави 15 Порядку протягом двох робочих днів після отримання від ОСП підписаного акта приймання-передачі ПУП надає Регулятору розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії та копію акта приймання-передачі для затвердження.

За змістом пункту 15.4 глави 15 Порядку ОСП здійснює 100 % оплату ПУП вартості наданої послуги відповідно до акта приймання-передачі протягом трьох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП у розрахунковому місяці.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, між сторонами склались правовідносини, пов`язані із наданням послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, на підставі Договору № 0099-09021 від 01.07.2019.

Колегія суддів апеляційного господарського суду відзначає, що згідно з умовами укладеного між сторонами Договору (пункт 3.1), сторонами погоджено, що постачальник послуг зобов`язаний здійснювати розрахунок вартості послуги виходячи із фактичних обсягів купівлі виробленої електричної енергії за "зеленим" тарифом відповідно до Порядку.

Також умовами укладеного сторонами Договору встановлений обов`язок замовника у повному обсязі здійснювати оплату послуги, розрахованої постачальником послуг та затвердженої Регулятором (підпункт 4 пункту 3.3 Договору).

Таким чином, як правильно зазначено судом першої інстанції, з огляду на положення статті 530 ЦК України, пунктів 3.1, 3.3 Договору та Порядку, відповідач зобов`язаний був оплатити послуги протягом трьох робочих днів з дати затвердження Регулятором вартості послуги.

Отже, суд першої інстанції правомірно встановив, що позивачем було надано, а відповідачем прийнято послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, що підтверджується підписаними сторонами без зауважень шляхом накладення КЕП Актами приймання-передачі наданих послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел до Договору, а саме:

- № 05/24 від 31.05.2024 за період надання послуги травень 2024 року на суму - 15 869 938,39 грн без ПДВ, ПДВ 20 % - 3 173 987,68 грн, всього разом з ПДВ - 19 043 926,07 грн;

- № 06/24 від 30.06.2024 за період надання послуги червень 2024 року на суму - 14 259 523,22 грн без ПДВ, ПДВ 20 % - 2 851 904,64 грн, всього разом з ПДВ - 17 111 427,86 грн;

- № 07/24 від 31.07.2024 за період надання послуги липень 2024 року на суму - 13 308 674,36 грн без ПДВ, ПДВ 20 % - 2 661 734,87 грн, всього разом з ПДВ - 15 970 409,23 грн;

- № 08/24 від 31.08.2024 за період надання послуги серпень 2024 року на суму - 13 615 614,30 грн без ПДВ, ПДВ 20 % - 2 723 122,86 грн, всього разом з ПДВ - 16 338 737,16 грн;

- № 09/24 від 30.09.2024 за період надання послуги вересень 2024 року на суму - 10 936 848,01 грн без ПДВ, ПДВ 20 % - 2 187 369,60 грн, всього разом з ПДВ - 13 124 217,61 грн.

Згідно з п. 15.4. Порядку, ОСП здійснює 100% оплату ПУП вартості наданої послуги відповідно до акта приймання-передачі протягом трьох робочих днів з дати затвердження регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП у розрахунковому місяці.

Відповідно до п. 15.5. Порядку, у разі надходження оновлених даних від учасників ринку після проведення розрахунків обсягів врегулювання сторони коригують акти приймання-передачі наданих послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел. Після підписання ОСП акта коригування ПУП надає регулятору коригований розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел та копію акта коригування для затвердження.

Також судом встановлено, що НКРЕКП у спірний період було затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданих постачальниками універсальних послуг - ПрАТ "Харківенергозбут", а саме: за травень 2024 року - постановою НКРЕП № 1210 від 26.06.2024 у сумі 15 869 938,39 грн (без ПДВ); за червень 2024 року - постановою НКРЕП № 1409 від 31.07.2024 у сумі 14 259 523,22 грн (без ПДВ); за липень 2024 року - постановою НКРЕП № 1573 від 03.09.2024 у сумі 13 308 674,36 грн (без ПДВ); за серпень 2024 року - постановою НКРЕП № 1702 від 01.10.2024 у сумі 13 615 614,30 грн (без ПДВ); за вересень 2024 року - постановою НКРЕП № 1855 від 29.10.2024 у сумі 10 936 848,01 грн (без ПДВ).

Між тим, відповідачем згідно умов Договору та зазначених постанов НКРЕП були здійснені оплати наданих позивачем послуги у спірні періоди наступним чином:

- за травень 2024 року розмір вартості послуги 15 869 938,39 грн без ПДВ, всього разом з ПДВ 20% - 3 173 987,68 грн, затверджений постановою НКРЕКП від 26.06.2024 № 1210, яку оприлюднено 27.06.2024 та яка набрала чинності 27.06.2024, граничний термін оплати 02.07.2024, відповідачем здійснено оплату згідно з платіжних інструкцій № ПУП003467 від 28.06.2024 на суму 9 521 963,04 грн, № ПУП005830 від 24.09.2024 на суму 474 736,14 грн, № ПУП006084 від 22.10.2024 на суму 1 171 894,01 грн, № ПУП006119 від 24.10.2024 на суму 162 674,56 грн, № ПУП006881 від 13.11.2024 на суму 764 707,86 грн, № ПУП007280 від 28.11.2024 на суму 6 947 950,43 грн;

- за червень 2024 року розмір вартості послуги 14 259 523,22 грн без ПДВ, всього разом з ПДВ 20% - 17 111 427,86 грн, затверджений постановою НКРЕКП від 31.07.2024 № 1409, яку оприлюднено 01.08.2024 та яка набрала чинності 01.08.2024, граничний термін оплати 06.08.2024, відповідачем здійснено оплату не в повному обсязі згідно платіжних інструкцій № ПУП004638 від 06.08.2024 на суму 3 422 285,57 грн та № ПУП005287 від 06.09.2024 на суму 5 133 428,36 грн;

- за липень 2024 року розмір вартості послуги 13 308 674,36 грн без ПДВ, всього разом з ПДВ 20% - 15 970 409,23 грн, затверджений постановою НКРЕКП від 03.09.2024 № 1573, яку оприлюднено 04.09.2024 та яка набрала чинності 04.09.2024, граничний термін оплати 09.09.2024, відповідачем здійснено оплату не в повному обсязі згідно платіжної інструкції № ПУП005311 від 06.09.2024 на суму 3 194 081,85 грн;

- за серпень 2024 року розмір вартості послуги 13 615 614,30 грн без ПДВ, всього разом з ПДВ 20% - 16 338 737,16 грн., затверджений постановою НКРЕКП від 01.10.2024 № 1702, яку оприлюднено 03.10.2024 та яка набрала чинності 03.10.2024, граничний термін оплати 08.10.2024, відповідачем здійснено оплату не в повному обсязі згідно платіжної інструкції № ПУП00030 від 07.10.2024 на суму 3 267 747,43 грн;

- за вересень 2024 року розмір вартості послуги 10 936 848,01 грн без ПДВ, всього разом з ПДВ 20% - 2 187 369,60 грн, затверджений постановою НКРЕКП від 29.10.2024 № 1855, яку оприлюднено 31.10.2024 та яка набрала чинності 31.10.2024, граничний термін оплати 05.11.2024, відповідачем здійснено оплату не в повному обсязі згідно платіжної інструкції № ПУП006639 від 01.11.2024 на суму 2 624 843,52 грн.о.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 статті 625 ЦК України).

У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього виникає обов`язок сплатити кредитору разом із сумою основного боргу суму інфляційних втрат як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та три проценти річних від простроченої суми.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України як складова грошового зобов`язання та особлива міра відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (постанова Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18).

Визначене частиною 2 статті 625 ЦК України право стягнення трьох процентів річних є мінімальними гарантіями, які надають кредитору можливість захистити згадані вище інтереси; позбавлення кредитора можливості реалізувати це право порушуватиме баланс інтересів і сприятиме виникненню ситуацій, за яких боржник повертатиме кредитору грошові кошти, які, через інфляційні процеси, матимуть іншу цінність, порівняно з моментом, коли такі кошти були отримані (у тому числі у вигляді прострочення оплати відповідних товарів та послуг). Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 15.06.2023 у справі № 921/94/21.

Велика Палата Верховного Суду також неодноразово зазначала, що у статті 625 ЦК України визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення.

Оскільки відповідачем послуги зі збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, що надавалися позивачем у травень-вересень 2024 року, оплачувалися з порушенням строків, суд першої інстанції дійшов заснованого на правильному застосуванні статті 625 ЦК України висновку про наявність підстав для з стягнення з відповідача нарахованих позивачем 3 % річних та інфляційних втрат.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача 2 369 338,09 грн інфляційних втрат та 343 533,02 грн 3% річних.

При цьому колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що відповідач не заперечив щодо здійснених позивачем розрахунків сум 3% річних, інфляційних втрат та доказів, на яких ці розрахунки ґрунтуються, контррозрахунок сум 3% річних та інфляційних втрат відповідачем як суду першої, так і суду апеляційної інстанцій не надано.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що оплата вартості послуг позивача із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел за спірний період можлива лише у разі включення відповідних витрат до структури тарифу зі сторони НКРЕКП як регулятора ринку електричної енергії, і зазначені об`єктивні причини унеможливили вчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань за спірним договором - судом апеляційної інстанції відхиляються як підстава для скасування оскаржуваного рішення, оскільки умовами пункту 3.3 Договору узгоджено порядок оплати наданих послуг за відповідними Актами, які складаються з урахуванням відповідного розрахунку, які і були підписані сторонами без зауважень і заперечень, і які, відповідно, є належними, допустимими та достатніми доказами в підтвердження надання позивачем та прийняття відповідачем визначеного цими Актами обсягу послуг та їх вартості, а отже, є належними доказами виникнення у відповідача чітко обумовленого грошового зобов`язання з оплати наданих послуг у сумах, узгоджених у вказаних Актах, і в обумовлені Договором, Порядком та статтею 530 ЦК України строки.

Крім того зазначені твердження скаржника також спростовуються фактичним частковим виконанням відповідачем обов`язку з оплати наданих у спірний період послуг, здійсненим із простроченням строку.

Поряд з цим колегія суддів зауважує, що ані умови Договору, ані положення Порядку №641 (у редакції постанови НКРЕКП від 24.01.2024 №178) та наведені постанови Регулятора про затвердження розміру вартості послуг у спірні періоди не ставлять у залежність своєчасність здійснення замовником оплати за отримані послуги від включення відповідних витрат до структури тарифу на передачу електричної енергії зі сторони Регулятора.

З наведеного слідує, що відповідач зобов`язаний своєчасно здійснювати розрахунки з позивачем щодо оплати вартості послуг, а відсутність належного обсягу витрат на оплату послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел в структурі тарифу на послуги з передачі електричної енергії, як про це вказує скаржник, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення взятих на себе зобов`язань за спірним Договором.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на доводи про те, що прострочення виконання грошового зобов`язання виникло не з його вини (стаття 614 ЦК України), відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки ця обставина не впливає на обсяг його зобов`язань як боржника, що прострочив грошове зобов`язання та не виключає можливість застосування до спірних правовідносин положень загальних норм матеріального права, не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Близька за змістом позиція, викладена у постановах Верховного Суду 02.03.2023 у справі № 910/18611/21, від 09.03.2023 у справі № 910/18613/21, від 23.03.2023 у справі № 910/1193/22, 02.08.2023 у справі № 910/8451/21, від 03.12.2024 у cправі № 910/14554/23.

Судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення оцінено всі наявні у справі докази та встановлено всі фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи щодо заявлених позовних вимог.

З огляду на дослідженні та встановлені у справі обставини, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, з приводу неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповного з`ясування обставин та дослідження доказів, що є підставою для скасування судового рішення, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції керується висновками, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з огляду на викладене зазначає, що у даній постанові надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції у вказаній справі щодо задоволення позову про стягнення з відповідача заборгованості за Договором № 0099-09021 від 01.07.2019.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Статтею 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Нормою статті 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати.

Згідно зі статтею 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2025 у справі № 910/16204/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2025 у справі № 910/16204/24 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/16204/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

У зв`язку з відпусткою судді Кравчука Г.А. з 01.09.2025 по 14.09.2025, повний текст постанови складено 15.09.2025.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді К.В. Тарасенко

Г.П. Коробенко