У Х В А Л А

22.09.2025 м. КиївСправа № 910/9407/25

За позовом: заступника керівника Вінницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі:

позивача: ЦЕНТРАЛЬНО-ЗАХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ З ПИТАНЬ ВИКОНАННЯ КРИМІНАЛЬНИХ ПОКАРАНЬ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ;

до відповідача-1: державної установи "ЛІТИНСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№123)";

до відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ";

про: визнання додаткових угод до договору недійсними та стягнення 197.862,88 грн.

Суддя Сергій Балац

Секретар судового засідання Молодід Д.С.

Представники:

прокурор у справі: Лінер О.М.;

позивача: не з`явилися;

відповідача-1: не з`явилися;

відповідача-2: Василевська О.В.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Заступник керівника Вінницької окружної прокуратури звернувся до господарського суду міста Києва в інтересах держави із позовом в особі ЦЕНТРАЛЬНО-ЗАХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ З ПИТАНЬ ВИКОНАННЯ КРИМІНАЛЬНИХ ПОКАРАНЬ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ до державної установи "ЛІТИНСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№123)" та товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" про визнання додаткових угод до договору недійсними та стягнення 197.862,88 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачами порушено положення Закону України "Про публічні закупівлі" у вигляді підвищення ціни за товар шляхом укладення додаткових угод до укладеного між відповідачем-1, як споживачем, та відповідачем-2, як постачальником, договору про постачання електричної енергії споживачу від 01.02.2023 № 60АВ200-566-23 К-3, що призвело до звернення прокурора до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача суми безпідставно сплачених грошових коштів в розмірі 197.862,88 грн. та визнання недійсними додаткових угод до вказаного договору, а саме: від 16.08.2023 № 6 та від 29.09.2023 № 7.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/9407/25 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 08.09.2025.

В підготовчому засіданні 08.09.2025 суд на місці ухвалив: відкласти підготовче засідання на 22.09.2025.

До господарського суду надійшло клопотання відповідача-2 про зупинення провадження у справі № 910/9407/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку справи 920/19/24.

Вказане клопотання мотивоване тим, що оскільки правовідносини у справах 910/9407/25 та 920/19/24 є подібними, висновки, сформовані під час перегляду судового рішення у справі 920/19/24 можуть вплинути на правильність вирішення спору у даній справі.

Прокурор надав до суду заперечення на клопотання про зупинення провадження у даній справі в яких зазначив про інший період укладення оспорюваних додаткових угод та інше правове регулювання, а саме: особливий порядок здійснення публічних закупівель в умовах воєнного стану, затверджений постановою КМУ від 12.10.2022 № 1178 (Особливості здійснення публічних закупівель на період воєнного стану). Прокурор стверджує, що такі особливості суттєво змінили підхід до допустимості зміни ціни у договорах закупівлі: сторони договору могли збільшувати ціну за одиницю товару на відсоток коливання ціни на ринку, але з певними умовами (обгрунтування коливання ціни, незмінність загальної суми договору тощо).

Приписами пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

В підготовчому засіданні 22.09.2025, заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача-2 суд, дійшов висновку, що клопотання останнього про зупинення провадження у даній справі підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так в ухвалі Верховного Суду від 29.01.2025 у справі № 920/19/24, зокрема, зазначено:

- колегія суддів погоджується з доводами скаржника, що в законодавстві про публічні закупівлі повинні бути передбачені відповідні запобіжники вчиненню недобросовісних дій учасниками процедури закупівлі ("ціновий демпінг"), і саме Законом України "Про публічні закупівлі" від 19.09.2019 №114-ІХ (далі - Закон №114-ІХ) такі запобіжники були імплементовані. Законом №114-ІХ, на який посилається Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, передбачалася регламентація та введення нового інструменту в електронній системі закупівель - "аномально низька ціна тендерної пропозиції учасника процедури закупівлі". Відповідно, стаття 28 Закону (Розгляд та оцінка тендерних пропозицій) була змінена на статтю 29, згідно з частиною чотирнадцятою якої законодавець надав дієві інструменти та механізми протидії недобросовісній поведінці учасниками процедури закупівлі (покупцями) пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову ціну, з метою перемоги у аукціоні (так званий "ціновий демпінг");

- колегія суддів погоджується з доводами скаржника, що Велика Палата Верховного Суду, обґрунтовуючи свою позицію щодо тлумачення норми пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону №114-ІХ, фактично використала термін "ціновий демпінг", на який законодавець не посилався у проєкті Закону №114-ІХ як на необхідність внесення змін до Закону №922-VIII у статтю, що регулює основні вимоги до договору про закупівлю та внесення змін до нього, а на використання учасником процедури закупівлі "цінового демпінгу" законодавець послався на необхідність регламентації нового інструменту в електронній системі закупівель, який широко застосовується в європейській закупівельній практиці - аномально низька ціна тендерної пропозиції учасника процедури закупівлі (пункт 3 частини першої статті 1 Закону №922-VIII). Таке поняття вперше вводилося у сфері публічних закупівель для автоматичного виявлення електронною системою закупівель аномально низької ціни тендерної пропозиції та впроваджувався механізм запобіганню випадків заниження ціни тендерної пропозиції, наслідком якої, у разі перемоги після підписання договору про закупівлю, були заключення додаткових угод, якими збільшувалася ціна за одиницю товару та, відповідно, зменшувався обсяг закупівлі (частина чотирнадцята статті 29 Закону №922-VIII);

- з положень пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону №114-ІХ зі змінами, внесеними згідно із Законом від 03.06.2021 №1530-IX, вбачається, що законодавець застосував умову, яка обмежує строки зміни ціни за одиницю товару, а саме не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю або внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Проте, як правильно вказує скаржник, навіть таке обмеження щодо строків зміни ціни не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії. Використання законодавцем конструкції "або" фактично свідчить про можливість зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10% порівняно не лише із умовами договору про публічні закупівлі, а й з умовами додаткових угод до такого договору, якими вже було збільшено ціну за одиницю товару;

- законодавець не обмежив будь-якими строками (періодичністю) можливість внесення сторонами договору про закупівлю бензину, дизельного пального, газу та електричної енергії, змін до такого договору в частині збільшення ціни за одиницю товару. При цьому законодавець не дозволяє сторонам (незалежно від предмета закупівлі) збільшувати загальну суму договору про закупівлю;

- Верховний Суд вважає, що за умов коливання цін на товари (зокрема, електричну енергію) постачальник може ініціювати внесення змін щодо ціни за одиницю товару, втім таке збільшення не має перевищувати 10% ціни за одиницю товару, встановленої у договорі або додаткових угодах до нього щодо збільшення ціни за одиницю товару. Втім, така зміна ціни за одиницю товару не має призвести до збільшення загальної суми, визначеної в договорі про закупівлю, а факт коливання ціни товару на ринку має бути належним чином доведений;

- у випадку, якщо постачальники ініціюватимуть розірвання договорів про публічні закупівлі, покупці (зокрема, суб`єкти владних повноважень) будуть вимушені звертатися до постачальників останньої надії, в яких ціна на певні ресурси (електричну енергію) є вищою за ту, що встановлена на ринку. Це може призвести до закупівлі товарів за значно дорожчими цінами, що, у свою чергу, призведе до збільшення витрат держави на поставку електричної енергії та буде суперечити інтересам держави і суспільства. Отже, неможливість підняття ціни за одиницю товару більше ніж на 10% від тієї, що встановлена у договорі, створює ризики як для постачальників, які нестимуть матеріальні втрати від реалізації товарів за нижчими цінами, ніж встановлені на ринку, так і для покупців (зокрема, суб`єктів владних повноважень), які у випадку розірвання таких договорів не зможуть забезпечити належну та безперебійну роботу державних та комунальних підприємств.

При цьому, подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/24257/16.

Положеннями пункту 11 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України визначено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи викладені обставини, з метою дотримання принципу єдності судової практики, суд дійшов висновку, що провадження у справі № 910/9407/25 підлягає зупиненню до закінчення перегляду в касаційному порядку справи 920/19/24 (з перегляду судового рішення у подібних правовідносинах) на підставі приписів пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, з метою дотримання єдності судової практики, Верховний Суд ухвалами: від 12.02.2025 у справі 927/342/24, від 27.02.2025 у справі 916/5780/23, від 04.03.2025 у справі № 916/837/24, від 04.03.2025 у справі 916/2486/23 та від 12.06.2025 у справі № 902/670/24 зупинив касаційі провадження у подібних правовідносинах до закінчення перегляду в касаційному порядку справи 920/19/24.

Твердження прокурора про відсутність подібності правовідносин, інший період укладення оспорюваних додаткових угод та інше правове регулювання судом відхилені, враховуючи наявність подібності спірних правовідносин, оскільки у вказаних вище справах йдеться про правомірність/неправомірність збільшення ціни одниниці товару після укладення договору про закупівлю шляхом укладення додаткових угод.

Більш того, ухвалою Верховного Суду від 12.06.2025 зупинено касаційне провадження у справі № 902/670/24 до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 920/19/24 у спорі про визнання недійсними додаткових угод саме: від 17.07.2023, від 10.08.2023 та від 19.09.2023 до договору про закупівлю від 17.01.2018 № 26/06/2023 та № 21/05-28 та стягнення 747.871,00 грн.

Керуючись п. 7 ч. 1 ст. 228, п. 11 ч. 1 ст. 229, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Провадження у справі зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку справи 920/19/24.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 23 вересня 2025 року

Cуддя Сергій Балац