ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2025 Справа № 917/861/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Мацко О.С., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Джет-Х», 39600, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Халаменюка Олександра, 8, кім. 508, ,

про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання виключити відомості про керівника

треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

2. Департамент державної реєстрації Виконкому Кременчуцької міської ради (39600, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Ігоря Сердюка, буд. 27, ).

3. ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 )

Секретар судового засідання Гуйван Д.П.

Представники сторін: згідно протоколу.

Суть спору:

Розглядається позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Джет-Х» про: 1) визнання припиненими трудових правовідносин між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Скай Джет-Х» у зв`язку із його звільненням із займаної посади директора ТОВ «Скай Джет-Х» за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України, з 21.04.2025 р.; 2) зобов`язання Департаменту державної реєстрації виконкому Кременчуцької міської ради виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу «Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо» відомості про ОСОБА_1 як керівника (директора) Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Джет-Х».

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 07.05.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 03.06.2025 р.

Також вказаною ухвалою було залучено ОСОБА_2 та Департамент державної реєстрації Виконкому Кременчуцької міської ради до участі у справі третіми особами без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Ухвалою суду від 24.06.2025 року було також залучено ОСОБА_3 третьою особою без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

07.08.2025 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.09.2025 р. на 11:00.

Учасники справи представництво в судове засідання не забезпечили, хоча були належним чином повідомлені про час та місце проведення судових засідань.

Так, в матеріалах справи містяться довідки про доставку сторонам та третій особі Департаменту державної реєстрації Виконкому Кременчуцької міської ради ухвал суду в їхні електронні кабінети.

Копія ухвали про відкриття провадження у даній справі, що направлялась на адресу ОСОБА_2 , вказану у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Джет-Х» у розділі «Інформація про кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи» (49051, м. Дніпро, вул. Осіння (Індустріальний район), буд. 13, кв. 58), була повернута до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи, що ухвала про відкриття провадження у справі направлялась на зареєстровану адресу ОСОБА_2 , він вважається таким, що повідомлений належним чином про судовий розгляд даної справи. Крім того, ухвала суду була своєчасно розміщена судом у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Таким чином, вважається, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи судом, про покладені на нього обов`язки та його процесуальні права.

Копії ухвали, що направлялись на адресу ОСОБА_3 , вказану у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Джет-Х» у розділі «Перелік засновників (учасників) юридичної особи» (76009, Івано-Франківська обл., м.Івано-Франківськ, вул.Хмельницького Б., буд.84, кв.26), а також за адресою, вказаною позивачем у відповідній заяві про залучення третьої особи, були повернута до суду без вручення адресату.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням (правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20).

Верховний Суд звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19, від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20; від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20).

Оскільки в матеріалах справи відсутні підтвердження наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, суд вважає, що факт неотримання учасником справи поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19; від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20).

Отже, якщо ухвалу направлено судом за належною адресою, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

З огляду на викладене, суд вважає, що ним було виконано умови Господарського процесуального кодексу України стосовно належного повідомлення третій особі ОСОБА_3 про час і місце розгляду справи.

Крім того, судом на веб-порталі «Судова влада України» було розміщено оголошення з повідомленням про розгляд даної справи та призначення судового засідання у справі на 02.09.2025 р. на 11:00.

Враховуючи викладене, всі учасники справи були належним чином повідомлені судом про її розгляд.

Позивач та третя особа Департамент державної реєстрації Виконкому Кременчуцької міської ради надали суду клопотання про розгляду справи без їх участі, які судом задовольняються.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Водночас, суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Під час розгляду справи по суті суд дослідив усі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Також згідно із ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на викладене, враховуючи що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи, достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Аргументи учасників справи:

Викладені в позовній заяві вимоги позивач обґрунтовує тим, що ним були належним чином дотримані встановлені чинним законодавством України та установчими документами Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Джет-Х» порядок та процедура підготовки та проведення позачергових Загальних зборів учасників Товариства, однак єдиним учасником товариства ОСОБА_2 не було забезпечено ні своєї особистої явки, ні явки представника для участі у зборах, у зв`язку з чим вказані збори не відбулися, а рішення щодо звільнення ОСОБА_1 з посади керівника ТОВ «ТД «Скай Джет-Х» вищим органом управління Товариства прийнято не було, що є порушенням трудових прав позивача.

Відповідач у визначеному господарським процесуальним законодавством порядку на позов не відреагував.

Від третіх осіб пояснень щодо позову чи інших заяв по суті спору до суду також не надходило.

Виклад обставин справи, встановлених судом:

Згідно з рішенням учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Джет-Х» № 15/12/22 від 15.12.2022 р. (а.с. 45-46) ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області 04.12.2001 року, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , було обрано (призначено) директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Джет-Х».

Відповідно до наказу № 1/к від 19.12.2022 р. (а.с. 47) позивач приступив до виконання обов`язків директора, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис. Трудовий договір (контракт) між позивачем та відповідачем не укладався.

Згідно зі Статутом ТОВ «Скай Джет-Х» учасником Товариства є громадянин України, ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Позивач як виконавчий орган Товариства директор, на підставі пункту 1 частини першої статті 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», ініціював скликання загальних зборів учасників Товариства на 21.04.2025 року на 11:00 та вніс на порядок денний загальних зборів питання звільнення ОСОБА_1 з посади директора та визначення подальших кроків щодо майбутнього керівництва компанії.

Позивач зазначає, що він повідомив учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Джет-Х» ОСОБА_2 листом-повідомленням № 223 від 12.03.2025 р. про скликання загальних зборів учасників Товариства, до якого додано заяву про звільнення з посади директора (а.с. 53-54).

На Загальні збори учасників Товариства, скликані на 21.04.2025 року, учасник ТОВ «Скай Джет-Х» чи його представник не з`явились, у зв`язку з чим збори не відбулися, а питання порядку денного залишилися нерозглянутими (згідно з протоколом, а.с. 59).

Позивач вказує, що не ухвалення Загальними зборами Товариства рішення про звільнення його із посади директора є порушенням його права на працю в частині права бути звільненим з роботи за власним бажанням, що стало підставою для звернення ОСОБА_1 з даним позовом про визнання припиненими трудових правовідносин між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Скай Джет-Х» у зв`язку із його звільненням із займаної посади директора ТОВ «Скай Джет-Х» за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України, з 21.04.2025 р. та зобов`язання Департаменту державної реєстрації виконкому Кременчуцької міської ради виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу «Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо» відомості про ОСОБА_1 як керівника (директора) Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Джет-Х».

Перелік доказів, якими позивач обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі: Статут ТОВ «Скай Джет-Х», рішення учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Джет-Х» № 15/12/22 від 15.12.2022 р., лист-повідомлення № 223 від 12.03.2025 р. з додатком та доказами його вручення учаснику ТОВ «Скай Джет-Х», протокол про те, що Загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Джет-Х», скликані на 21.04.2025 р., не відбулися та ін.

Докази відповідача в спростування вимог ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

Звернення до суду особи, яка є одноосібним виконавчим органом товариства, для припинення її повноважень, зокрема у випадку, якщо загальні збори учасників не розглядають заяву про звільнення з посади директора, пов`язане з корпоративними відносинами у цьому товаристві. Тому, на чому неодноразово наголошував Верховний Суд, доцільно зберігати єдину юрисдикційну належність спорів про припинення повноважень одноосібного виконавчого органу товариства чи члена колегіального такого органу для формування стабільної та послідовної судової практики щодо віднесення таких спорів до господарської юрисдикції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 червня 2023 року у справі № 448/362/22 (провадження № 14-113цс22) зауважувала, що корпоративні права на участь в управлінні товариством його учасники реалізовують, зокрема, шляхом прийняття компетентним органом товариства рішення щодо припинення повноважень одноосібного виконавчого органу (директора). Таке рішення може мати наслідки для трудових відносин, але визначальними у таких ситуаціях є відносини корпоративні.

Велика Палата Верховного Суду погодилася із судами у тому, що вимогу позивача стосовно виключення з ЄДР запису про директора товариства слід розглянути у господарській юрисдикції разом із вимогою про визнання трудових відносин і відносин представництва припиненими, але не тому, що перша є похідною від другої. Належність й ефективність обох зазначених вимог має оцінити під час розгляду справи господарський суд.

Вирішуючи спір по суті, суд звертається, серед іншого, до позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 127/27466/20. У цій справі перед Великою Палатою постали питання про правову природу відносин, що існують між товариством з обмеженою відповідальністю та його директором, який ініціював своє звільнення з цієї посади, і про те, у який спосіб директор товариства, якого позбавлено можливості звільнитись, може ефективно захистити відповідне право.

Велика Палата, вирішуючи справу, дійшла до наступних висновків:

Управління товариством здійснюють його органи - загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (частини перша, друга статті 97 ЦК України). Частинами першою - четвертою статті 99 ЦК України передбачено, зокрема, що загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Органами товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган (стаття 28 Закону № 2275-VIII «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, якщо окремо не вказано про інше).

Загальні збори учасників є вищим органом товариства (частина перша статті 29 Закону № 2275-VIII), до компетенції якого належить, зокрема, обрання одноосібного виконавчого органу товариства (пункт 7 частини другої статті 30 Закону № 2275-VIII).

Разом з тим Закон № 2275-VIII також передбачає укладення з членом виконавчого органу товариства договору.

Частиною дванадцятою цієї ж статті 39 Закону № 2275-VIII передбачено, що договір, який укладається з членом виконавчого органу товариства, від імені товариства підписує особа, уповноважена на таке підписання загальними зборами учасників. Аналіз цієї норми в сукупності з положеннями останнього речення частини сьомої статті 39, частини шостої статті 40 та частини восьмої статті 42 Закону № 2275-VIII дозволяє дійти висновку про те, що договір, про який ідеться в частині дванадцятій статті 39 цього Закону, є цивільно-правовим або трудовим договором (контрактом).

Таке розуміння узгоджується з подальшими змінами, яких зазнала ця норма. Так, у чинній редакції частина дванадцята статті 39 Закону № 2275-VIII передбачає, що з одноосібним виконавчим органом та кожним членом колегіального виконавчого органу укладається цивільно-правовий або трудовий договір (контракт). Договір (контракт), що укладається з одноосібним виконавчим органом та членом колегіального виконавчого органу, від імені товариства підписує особа, уповноважена на таке підписання загальними зборами учасників.

Про застосовність такого підходу свідчить також те, що Законом України від 15.07.2021 № 1667-IX «Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні» статтю 39 Закону № 2275-VIII доповнено частиною чотирнадцятою, яка передбачає, що у випадках і на умовах, передбачених законом, повноваження виконавчого органу товариства може виконувати юридична особа, зареєстрована відповідно до законодавства України (особа, яка здійснює функції управління).

Відтак чинна редакція Закону № 2275-VIII встановлює обрання особи виконавчим органом товариства або до складу цього органу в межах відносин з управління товариством і окремо передбачає укладення цивільно-правового або трудового договору.

Отже, за загальним правилом створення (обрання) виконавчого органу товариства відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства (частина перша статті 99 ЦК України, пункт 7 частини другої статті 30 Закону № 2275-VIII) або в окремих випадках - наглядової ради товариства (частина друга статті 38 Закону № 2275-VIII). Це рішення породжує між особами, яких воно стосується, корпоративні відносини, у яких обрана особа наділяється повноваженнями з управління.

Ці корпоративні відносини також є підставою для виникнення відносин представництва товариства перед третіми особами, а також трудових відносин, що регулюються законодавством про працю, та виникають у зв`язку з укладенням в установленому порядку (частина дванадцята статті 39 Закону № 2275-VIII) з одноосібним виконавчим органом (членом колегіального виконавчого органу) трудового договору (контракту).

Такий трудовий договір (контракт) може визначати окремі аспекти діяльності одноосібного виконавчого органу (члена колегіального виконавчого органу) як працівника товариства, зокрема, строк здійснення ним повноважень; права, обов`язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальну); умови матеріального забезпечення; умови звільнення з посади (у тому числі дострокового).

У справі, що переглядалася Великою Палатою, як і у даній справі 917/956/25, позивач був обраний на посаду директора Товариства рішенням загальних зборів учасників, однак не вбачається обставин укладення з ними трудового договору (контракту) в порядку, передбаченому частиною дванадцятою статті 39 Закону № 2275-VIII.

Оскільки Товариство не укладало з позивачем трудового договору (контракту), Велика Палата Верховного Суду у справі 127/27466/20 дійшла висновку про те, що між позивачем та Товариством не виникав спір стосовно припинення такого правочину. Відтак ВП ВС вважала неправильними висновки судів попередніх інстанцій та доводи учасників цієї справи про необхідність застосування у спірних правовідносинах норм КЗпП України, зокрема статті 38 цього Кодексу, яка визначає порядок розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника.

Водночас в обох випадках - коли особу обрано до складу виконавчого органу (між товариством та особою встановлені відносини управління товариством) та укладено трудовий договір (встановлені трудові відносини) і коли існують тільки відносини з управління товариством без укладення трудового договору - саме відносини з управління товариством, у яких директору надані відповідні повноваження, за здійснення яких він несе встановлену законом відповідальність, становлять основу відносин між товариством та цією особою.

При цьому Велика Палата Верховного Суду враховує, що позовні вимоги про визнання трудових правовідносин припиненими, або про звільнення, або про припинення трудових правовідносин та / або правовідносин представництва у такому спорі спрямовані насамперед на припинення правовідносин з управління, які існують між директором та товариством.

Цими висновками Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду про застосування в подібних правовідносинах положень законодавства про працю, зокрема, статті 38 КЗпП України, викладених у постановах від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18, від 17.03.2021 у справі № 761/40378/18 та від 19.01.2022 у справі № 911/719/21, зокрема, в частині тверджень про те, що відповідно до трудового законодавства України керівник товариства (директор), як і будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні, а також про те, що визначальним при вирішенні справ цієї категорії є не перевірка дотримання керівником юридичної особи порядку скликання загальних зборів учасників товариства, а волевиявлення працівника на звільнення з роботи та дотримання ним процедури звільнення, передбаченої частиною першою статті 38 КЗпП України.

Необхідність такого відступу зумовлена тим, що у справах № 761/40378/18, № 758/1861/18 та № 911/719/21 Верховний Суд застосував норми законодавства про працю та поклав їх в основу своїх висновків, зроблених у спорах за позовами директорів, які були обрані рішеннями загальних зборів учасників, за відсутності встановлених судами обставин укладення з ними трудових договорів (контрактів), що суперечить викладеним вище висновкам Великої Палати Верховного Суду.

Далі, досліджуючи питання щодо умов припинення повноважень одноосібного виконавчого органу товариства за його ініціативою, Велика Палата звертає увагу на те, що частиною тринадцятою статті 39 Закону № 2275-VIII передбачено, що повноваження одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу або тимчасових виконувачів їхніх обов`язків. У разі припинення повноважень одноосібного виконавчого органу або члена колегіального виконавчого органу договір із цією особою вважається припиненим. Статутом товариства може бути передбачено вимогу про обрання нових членів чи тимчасових виконувачів обов`язків для всіх членів колегіального виконавчого органу.

Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства (частина перша статті 98 ЦК України). Статтею 31 Закону № 2275-VIII передбачено, що загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, зокрема, з ініціативи виконавчого органу товариства (пункт 1 цієї статті).

Порядок скликання загальних зборів учасників товариства визначено статтею 32 Закону № 2275-VIII, частина перша якої передбачає, що загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Статутом товариства може бути визначений інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників.

У зв`язку із цим виконанню, за загальним правилом, підлягали положення частин другої - п`ятої та одинадцятої статті 32 Закону № 2275-VIII, за змістом яких виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Виконавчий орган товариства зобов`язаний надати учасникам товариства можливість ознайомитися з документами та інформацією, необхідними для розгляду питань порядку денного на загальних зборах учасників. Виконавчий орган товариства забезпечує належні умови для ознайомлення з такими документами та інформацією за місцезнаходженням товариства у робочий час, якщо інший порядок не передбачений статутом товариства.

Беручи до уваги наведене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Директор для припинення своїх повноважень як одноосібного виконавчого органу за своєю ініціативою мав скликати загальні збори учасників Товариства (пункт 1 частини першої, частина сьома статті 31 Закону № 2275-VIII) з включенням до порядку денного питання про припинення своїх повноважень шляхом обрання нового директора або тимчасового виконувача його обов`язків (частина тринадцята статті 39 Закону № 2275-VIII), оскільки вирішення цього питання належить до виключної компетенції загальних зборів учасників Товариства (частина перша статті 99 ЦК України, пункт 7 частини другої статті 30 Закону № 2275-VIII, підпункт «є» пункту 8.5 Статуту).

При цьому Директор мав дотриматись вимог статті 32 Закону № 2275-VIII та Статуту щодо порядку скликання загальних зборів учасників Товариства, зокрема: не пізніше, ніж за 30 днів до початку зборів шляхом надсилання поштовим відправленням з описом вкладення повідомити кожного з учасників Товариства про порядок денний, дату, час і місце їх проведення, а також надати учасникам можливість ознайомитися з документами та інформацією, необхідними для розгляду питань порядку денного, і забезпечити належні умови для ознайомлення з такими документами та інформацією за місцезнаходженням Товариства в робочий час.

Статутом ТОВ «Скай Джет-Х» передбачено, що Загальні збори учасників скликаються виконавчим органом Товариства. Виконавчий орган Товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику Товариства. Виконавчий орган Товариства зобов`язаний повідомити учасників Товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників. Повідомлення про проведення загальних зборів Товариства надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний.

Як вбачається з матеріалів справи 917/861/25, позивачем дотримано вказаний алгоритм дій: ним ініційовано проведення загальних зборів для вирішення питання про його звільнення; вчинено всі можливі та залежні від позивача дії щодо повідомлення учасника ТОВ «Скай Джет-Х» про час, дату та місце проведення загальних зборів, а також доведення до відома учасника товариства заяви про звільнення; відповідне рішення стосовно припинення повноважень виконавчого органу Товариства не прийнято, відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не внесено.

Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Конституційний Суд України у Рішеннях від 07.07.2004 № 14-рп/2004, від 16.10.2007 № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

Незважаючи на те, що право на працю безумовно є правом, а не обов`язком, для належної реалізації свого права на звільнення за власним бажанням керівник (директор) товариства має за власною ініціативою, як виконавчий орган товариства, скликати загальні збори учасників товариства, на вирішення яких і поставити питання щодо свого звільнення.

У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими. Даний висновок також викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.09.2023 р. у справі № 127/27466/20.

Оскільки рішення учасника Товариства про звільнення позивача з посади директора у встановлений спосіб прийнято не було, і така бездіяльність порушує права позивача, зокрема, право бути звільненим із займаної посади за власним бажанням та право на вільне обрання місця роботи, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання трудових відносин трудових правовідносин між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Скай Джет-Х» припиненими у зв`язку із його звільненням із займаної посади директора ТОВ «Скай Джет-Х» за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України є правомірними.

Крім того, як зазначає Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.09.2023 р. у справі № 127/27466/20, визнання трудових правовідносин припиненими у ретроспективі, а саме з дати, коли на загальних зборах учасників товариства мало бути вирішене питання про звільнення директора товариства є належним способом захисту (див.також постанову ВС КГС у справі 922/2226/24).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державна реєстрація юридичних осіб - це офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Згідно з п. 13 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» до Єдиного державного реєстру підлягають внесенню відомості про юридичну особу, зокрема відомості про керівника юридичної особи.

При цьому Верховний Суд у постанові від 24 грудня 2019 року у справі № 758/1861/18 (провадження № 61-49113св18) зазначав, що факт припинення повноважень директора як посадової особи законодавець пов`язує із моментом внесення відповідного запису до ЄДРПОУ. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 25 Закону України від 15.05.2003 № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться, зокрема, на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відтак, дослідивши усі матеріали справи, суд вважає, що є достатні підстави стверджувати, що Товариство/учасник Товариства ухилились від виконання обов`язку розглянути заяву позивача про звільнення, а отже, наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 6 056,00 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 237, 238 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати припиненими трудові правовідносини між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Скай Джет-Х» (, що зареєстроване за адресою: 39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Халаменюка Олександра, буд. 8, кім. 508) у зв`язку із його звільненням із займаної посади директора Товариства за власним бажанням на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України, з 21.04.2025 р.

3. Зобов`язати Департамент державної реєстрації виконкому Кременчуцької міської ради (39600, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Ігоря Сердюка, буд. 27, ) виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу «Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо» відомості про ОСОБА_1 як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Джет-Х» (, що зареєстроване за адресою: 39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Халаменюка Олександра, буд. 8, кім. 508).

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Джет-Х» (39600, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Халаменюка Олександра, 8, кім. 508, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 6 056,00 грн судового збору.

3. Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

Повне рішення складено 11.09.2025 р.

Суддя О.С. Мацко