ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2025 р. Справа№ 911/787/19 (911/1119/23)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Остапенка О.М.

Козир Т.П.

за участю секретаря судового засідання Сороки П.М.

та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засідання від 10.09.2025,

розглянувши матеріали апеляційних скарг ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп" та ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_2

на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2024

у справі №911/787/19 (911/1119/23) (суддя Лопатін А.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія надійних людей та розвитку" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Ярмолінського Юрія Васильовича

до 1) ОСОБА_4 ,

2) ОСОБА_3 ,

3) ОСОБА_1 ,

4) ОСОБА_5 ,

5) ОСОБА_2 ,

6) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп",

про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія надійних людей та розвитку" у сумі 1 774 039,27 грн.

в межах справи №911/787/19

за спільною заявою ОСОБА_6

та ОСОБА_7

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія надійних людей та розвитку"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.11.2024 у справі №911/787/19 (911/1119/23) заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія надійних людей та розвитку" - арбітражного керуючого Ярмолінського Юрія Васильовича від 13.04.2023 №02-01/26-10 про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у сумі 1 774 039,27 грн. на відповідачів задоволено; покладено субсидіарну відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія надійних людей та розвитку" у сумі 1 774 039,27 грн. на ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп", у зв`язку з доведенням товариства до банкрутства; стягнуто грошові кошти у розмірі 1774039,27 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія надійних людей та розвитку", у зв`язку із доведенням товариства до банкрутства, солідарно із наступних осіб: ОСОБА_4 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_1 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_2 ; Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп".

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити йому пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 06.11.2024 у справі №911/787/19 (911/1119/23); ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2024 у справі №911/787/19 (911/1119/23) - скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ліквідатору у задоволенні його заяви.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано колегії суддів у складі: головуючий суддя: Доманська М.Л.; судді: Пантелієнко В.О. та Козир Т.П.

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити йому пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 06.11.2024 у справі №911/787/19 (911/1119/23); ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2024 у справі №911/787/19 (911/1119/23) скасувати повністю та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ліквідатору у задоволенні його заяви.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_2 передано колегії суддів у складі: головуючий суддя: Доманська М.Л.; судді: Пантелієнко В.О. та Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи №911/787/19 (911/1119/23) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія надійних людей та розвитку" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Ярмолінського Юрія Васильовича до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп" про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія надійних людей та розвитку" у сумі 1774039,27 грн; відкладено розгляд питання про поновлення чи відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження, відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення без руху апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2024 у справі №911/787/19 (911/1119/23) до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №911/787/19 (911/1119/23).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2025 витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи №911/787/19 (911/1119/23) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія надійних людей та розвитку" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Ярмолінського Юрія Васильовича до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп" про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія надійних людей та розвитку" у сумі 1774039,27 грн; відкладено розгляд питання про поновлення чи відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження, відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення без руху апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2024 у справі №911/787/19 (911/1119/23) до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №911/787/19 (911/1119/23).

23.04.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №911/787/19 (911/1119/23) у 3-х томах.

23.04.2025 до канцелярії Північного апеляційного господарського суду від представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Стар Груп» надійшло клопотання, у якому скаржники просять суд апеляційної інстанції: запропонувати ліквідатору боржника арбітражному керуючому Ярмолінському Юрію Васильовичу надати суду належні докази здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія надійних людей та розвитку" на користь ОСОБА_8 оплати та користування земельною ділянкою для забудови житлового будинку за договором про встановлення права користування майном (суперфіцію) від 07.04.2017 та пояснення з питання того, чому майнові права за договором про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) від 07.04.2017 не були включені до складу ліквідаційної маси.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що на думку скаржників, ліквідатором боржника не було надано суду платіжних документів, встановленої форми та змісту, які б підтвердили факт внесення ТОВ «КНЛ» на користь ОСОБА_8 плати за договором про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) від 07.04.2017 в сумі 1 350 000,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 06.11.2024 у справі №911/787/19 (911/1119/23) задоволено; поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Чернігівської області від 21.01.2025 у справі №927/987/24(927/42/25); відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2024 у справі №911/787/19 (911/1119/23); розгляд апеляційної скарги призначено на 21.05.2025; запропоновано учасникам справи у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України надати відзиви на апеляційну скаргу із доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи протягом десяти днів, з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 09.05.2025; встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень в письмовій формі із доказами надсилання (надання) копій цих документів іншим учасникам справи протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 16.05.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 поновлено ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 06.11.2024 у справі №911/787/19 (911/1119/23); відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2024 у справі №911/787/19 (911/1119/23); розгляд апеляційної скарги призначено на 21.05.2025 о 12 год. 05 хв.; запропоновано учасникам справи у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України надати відзиви на апеляційну скаргу із доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи протягом десяти днів, з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 12.05.2025; встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень в письмовій формі із доказами надсилання (надання) копій цих документів іншим учасникам справи протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 16.05.2025.

01.05.2025 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп" надійшла заява про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2024 у справі №911/787/19 (911/1119/23), в якій заявлено про приєднання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп" до апеляційної скарги співвідповідача ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2024 (25.03.2025) у справі №911/787/19 (911/1119/23); заявник просить цю заяву розглянути спільно із апеляційною скаргою, до якої заявник приєднався, задовольнити апеляційну скаргу та скасувати повністю ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2024 у справі №911/787/19 (911/1119/23) і ухвалити нове рішення, яким відмовити ліквідатору у задоволенні його заяви.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.05.2025 приєднано заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп" до апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2024 у справі №911/787/19 (911/1119/23); призначено до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп" про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2024 у справі №911/787/19 (911/1119/23) разом з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на 21.05.2025; запропоновано учасникам справи надати пояснення на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп" про приєднання до апеляційної скарги із доказами надсилання (надання) копій пояснень та доданих до них документів іншим учасникам справи протягом десяти днів, з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 16.05.2025.

08.05.2025 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_3 надійшла заява про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2024 у справі №911/787/19 (911/1119/23), в якій заявлено про приєднання ОСОБА_3 до апеляційної скарги співвідповідача ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2024 (25.03.2025) у справі №911/787/19 (911/1119/23); заявник просить цю заяву розглянути спільно із апеляційною скаргою, до якої заявник приєднався, задовольнити апеляційну скаргу та скасувати повністю ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2024 у справі №911/787/19 (911/1119/23) і ухвалити нове рішення, яким відмовити ліквідатору у задоволенні його заяви.

12.05.2025 через систему «Електронний Суд» до Північного апеляційного господарського суду від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія надійних людей та розвитку" арбітражного керуючого Ярмолінського Юрія Васильовича надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у якому ліквідатор боржника просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, з огляду на наступне:

- щодо твердження апеляційної скарги, що суд першої інстанції не врахував, що до стану банкрутсва боржника (ТОВ «КНЛ») довели не його директор і засновники, а ініціюючі кредитори, які подали заяву про банкрутство та щодо того, що відступлення ТОВ «КНЛ» на користь ТОВ «СІТІ Стар Груп» права користування земельною ділянкою відбулося після ухвалення рішення Бориспільського міськрайонного суду від 04.04.2018 у справі №359/5118/17 про стягнення коштів з ТОВ «КНЛ» на користь ініціюючих кредиторів у справі про банкрутство, а відтак, відступлення права кристування є наслідком, а не причиною неплатоспроможності банкрута, що вказує на відсутність вини відповідачів, ліквідатор боржника зазначає, що до стану банкрутства ТОВ «КНЛ» довели не ініціюючі кредитори, а його керівні органи, учасники і вигодонабувач таких дій ТОВ «Сіті стар груп». Боржник був замовником будівництва багатоквартирних будинків, реалізовувало збудовану нерухомість фізичним та юридичним особам, за рахунок чого отримувало дохід. ТОВ «КНЛ» планувало збудувати багатоквартирний житловий будинок по вул. Вокзальна 2, 4,4-а в місті Бориспіль Київської області. Для здійснення такого будівництва ТОВ «КНЛ» вчинило цілий ряд дій та понесло фактичні витрати у розмірі 1 701 000 гривень 00 коп., серед яких: отримало необхідну земельну ділянку для будівництва та сплатило за її використання 1350000,00 грн., що еквівалентно 50000,00 доларів США. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.04.2018, серед іншого, стягнуто з ТОВ «КНЛ» на користь ОСОБА_9 та ОСОБА_6 кошти в загальному розмірі 1 334 868 грн. та судовий збір (копія рішення додається). В подальшому, 10.04.2018, тобто, одразу після винесення рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області про стягнення коштів, між ОСОБА_8 (суперфіціар, сторона-1), ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку" (колишній суперфіціарій, сторона-2) та ТОВ "Сіті Стар Груп" (новий суперфіціарій, сторона-3) укладено договір про внесення змін до договору про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіція) від 07.04.2017, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського міськрайонного нотаріального округу Київської області Хміль Т.М. за реєстром № 708. Відповідно до умов вказаного Договору від 10.04.2018, сторони дійшли згоди замінити у договорі про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіція) від 07.04.2017, колишнього суперфіціарія: ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку" на нового суперфіціарія: ТОВ "Сіті Стар Груп". Новий суперфіціарій ТОВ «СІТІ СТАР ГРУП» був створений 10.01.2018. Засновниками даного товариства є: - ОСОБА_1 ; - ОСОБА_2 ; - ОСОБА_3 ; - ОСОБА_10 . Отже, дане товариство було створено під час розгляду цивільного спору у Бориспільскому міськрайонному суді Київської області тими самими засновниками, які є засновниками боржника ТОВ «КНЛ». За умовами Договору від 10.04.2018 ТОВ «Компанія надійних людей та розвитку» відступило, а ТОВ «СІТІ СТАР ГРУП» прийняв всі права та обов`язки Суперфіціарія за основним договором з повного відома та погодження суперфіціара ОСОБА_8 та отримало право вимоги щодо виконання ОСОБА_8 всіх його зобов`язань, які ще не були виконані на користь ТОВ «КНЛ». ТОВ «СІТІ СТАР ГРУП» отримало право отримати на свою користь та у власність у порядку, передбаченому основним договором, майно та грошові кошти, належні ТОВ «КНЛ», як Суперфіціарію згідно з умовами основного договору. Рішенням Господарського суду Київської області від 29.06.2022 в межах справи № 911/787/19 (911/1957/21) про банкрутство вказаний вище Договір від 10.04.2018 визнано недійсним. Судом у вказаному рішенні встановлено, що укладення вказаної вище Додаткової угоди призвело до зменшення обсягу майнових активів та неплатоспроможності Боржника (ТОВ «Компанії надійних людей та розвитку») на суму 1 350 000,00 (один мільйон триста п`ятдесят тисяч гривень), що еквівалентно 50 000 (п`ятдесят тисячам) доларів США за комерційним курсом на день платежу, а також спрямовано на завдання шкоди кредиторам ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Відповідно до умов Договору від 07.04.2017 року (з урахуванням внесених змін і доповнень) Сторони передбачили, що даний договір укладався із строком дії до 08.10.2021 з можливістю пролонгації за згодою сторін. Проте, ТОВ «Сіті стар груп» в особі свого керівництва (яке як це зазначено вище, було і керівництвом Боржника) замість укладення угоди про продовження строку дії Договору, 12.10.2021 укладає з ОСОБА_8 новий договір про встановлення права користування тою самою земельною ділянкою для забудови (суперфіція), за яким надана земельна ділянка площею 0,3 га, кадастровий номер - 06:018:0045. Відповідно до умов Договору від 12.10.21, ТОВ «Сіті стар груп» не потрібно вже платити 50 тис Дол США, бо це вже зробило ТОВ «КНЛ». Крім того, для будівництва будинку ТОВ «Сіті Стар Груп» не потрібно вже витрачати значну частину коштів на підготовчі будівелні роботи, виготовлення технічної документації, бо це вже зробило ТОВ «КНЛ». Отже, саме ТОВ «Сіті Стар Груп» є вигодонабувачем таких діянь керівництва та учасників банкрута, а тому дане товариство також має нести субсидіарну відповідальність;

- щодо твердження скаржника, що земельна ділянка, яка належала банкруту на підставі договору супефіцію не є активом, який може впливати на майновий стан підприємства, бо не включається до ліквідаційної маси, то вказані доводи є безпідставними, оскільки, без такої земельної ділянки просто неможливе було б будівництво будинку, тобто того чим по суті займався боржник; в таке будівництво, користування ділянкою, було вкладено значні кошти, понад 1,7 млн. грн, як це вірно встановлено судом першої інстанції і не оспорюється відповідачами; в силу прямої номи права, зазначеної в ч. 2 ст. 413 ЦК України, право користування земельною ділянкою, наданою для забудови, може відчужуватися або передаватися землекористувачем у порядку спадкування, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті;

- щодо твердження апеллянта про те, що 1 350 000, 00 грн. (еквівалент 50 тис. доларів США) сплачені ОСОБА_8 від імені та в інтересах ТОВ «КНЛ», але за рахунок коштів, запозичених у ОСОБА_1 , ліквідатор боржника зазначає, що апелянтом не надано до суду апеляційної інстанції жодного належного і допусимого доказу такому твердженню; дане твердження не лише не спростовує вірних висновків суду першої інстанції, а по суті підтверджує їх законність, оскільки сам апелянт визнає, що кошти сплачувало саме ТОВ «КНЛ»; де товариство взяло ці кошти (в своїй касі, позичило) не впливає на правовий статус цих коштів, як власності саме товариства; навіть, якщо припустити, що ТОВ «КНЛ» було заборговано ці кошти ОСОБА_1 , то дана особа могла б звернутися із заявою про визнання кредиторських вимог, але, ОСОБА_1 не заявляв свої вимоги до банкрута.

12.05.2025 через систему «Електронний Суд» до Північного апеляційного господарського суду від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія надійних людей та розвитку" арбітражного керуючого Ярмолінського Юрія Васильовича надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , у якому ліквідатор боржника просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, з огляду на аналогічні підстави, які викладено у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2025 приєднано заяву ОСОБА_3 до апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2024 у справі №911/787/19 (911/1119/23); призначено до розгляду заяву ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2024 у справі №911/787/19 (911/1119/23) разом з апеляційною скаргою ОСОБА_2 та заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп" на 21.05.2025 о 12:05, розгляд апеляційної скарги ОСОБА_2 та заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп" та ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги відбудеться в приміщенні Північного апеляційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. Шолуденка, 1-А, (зал судових засідань № 1); запропоновано учасникам справи надати пояснення на заяву ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги із доказами надсилання (надання) копій пояснень та доданих до них документів іншим учасникам справи протягом десяти днів, з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 19.05.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2025 заяву арбітражного керуючого Ярмолінського Юрія Васильовича про проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції задоволено; ухвалено, що розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2024 у справі №911/787/19 (911/1119/23), призначений на 21.05.2025 о 12 год. 00 хв., буде проводитись в режимі відеоконференції в приміщенні Північного апеляційного господарського суду (зал судового засідання №1); зазначено, що арбітражний керуючий Ярмолінський Юрій Васильович ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2025 заяву арбітражного керуючого Ярмолінського Юрія Васильовича про проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції задоволено; ухвалено, що розгляд апеляційної скарги ОСОБА_2 та заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп" та ОСОБА_3 про приєднання до цієї апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2024 у справі №911/787/19 (911/1119/23), призначений на 21.05.2025 о 12 год. 05 хв., буде проводитись в режимі відеоконференції в приміщенні Північного апеляційного господарського суду (зал судового засідання №1); зазначено, що арбітражний керуючий Ярмолінський Юрій Васильович ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія надійних людей та розвитку" про проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції задоволено; ухвалено, що розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2024 у справі №911/787/19 (911/1119/23), призначений на 21.05.2025 о 12 год. 00 хв., буде проводитись в режимі відеоконференції в приміщенні Північного апеляційного господарського суду (зал судового засідання №1); зазначено, що представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія надійних людей та розвитку" - адвокат Крупа Руслан Анатолійович ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія надійних людей та розвитку" про проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції задоволено; ухвалено, що розгляд апеляційної скарги ОСОБА_2 та заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп" та ОСОБА_3 про приєднання до цієї апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2024 у справі №911/787/19 (911/1119/23), призначений на 21.05.2025 о 12 год. 05 хв., буде проводитись в режимі відеоконференції в приміщенні Північного апеляційного господарського суду (зал судового засідання №1); зазначено, що представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія надійних людей та розвитку" - адвокат Крупа Руслан Анатолійович ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2025 об`єднано апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп" та ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2024 у справі №911/787/19 (911/1119/23) в одне апеляційне провадження; ухвалено вказані апеляційні скарги та заяви про приєднання до апеляційної скарги розглядати спільно; у розгляді апеляційних скарг ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп" та ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2024 у справі №911/787/19 (911/1119/23) оголошено перерву до 09.07.2025; витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи №911/787/19; ухвалено витребувану справу надіслати до суду у строк до 09.06.2025.

04.06.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 911/787/19 у 10-ти томах.

У зв`язку з перебуванням судді Пантелієнко В.О. 09.07.2025 у відпустці, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2025, сформовано новий склад колегії суддів для здійснення розгляду апеляційної скарги у справі №911/787/19 (911/1119/23) у наступному складі: головуючий суддя - Доманська М.Л., судді: Козир Т.П., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2025 прийнято апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп" та ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2024 у справі №911/787/19 (911/1119/23) до свого провадження у новому складі суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2025 у розгляді апеляційних скарг ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп" та ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2024 у справі №911/787/19 (911/1119/23) оголошено перерву на 10.09.2025 о 10 год. 00 хв.

У судове засідання 10.09.2025 з`явились ОСОБА_1 , представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп" та ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія надійних людей та розвитку" та ліквідатор боржника арбітражний керуючий Ярмолінський Юрій Васильович. Представники інших учасників справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів вирішила за можливе здійснювати розгляд апеляційних скарг ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп" та ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_2 за відсутності представників інших учасників справи, які не з`явились у судове засідання, з огляду на наступне.

За положеннями статті 129 Конституції України та статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Наведена правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.03.2024 у справі № 916/1577/19, від 09.04.2024 у справі № 873/225/23.

Колегією суддів ставилось на обговорення клопотання скаржників, у якому вони просять суд апеляційної інстанції: запропонувати ліквідатору боржника арбітражному керуючому Ярмолінському Юрію Васильовичу надати суду належні докази здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія надійних людей та розвитку" на користь ОСОБА_8 оплати та користування земельною ділянкою для забудови житлового будинку за договором про встановлення права користування майном (суперфіцію) від 07.04.2017 та пояснення з питання того, чому майнові права за договором про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) від 07.04.2017 не були включені до складу ліквідаційної маси.

ОСОБА_1 та представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп" та ОСОБА_3 підтримав вказане клопотання та просили суд апеляційної інстанціїї його задовольнити. Решта учасників справи заперечили щодо задоволення вказаного клопотання.

Колегією суддів відхилено клопотання скаржників, у якому вони просять суд апеляційної інстанції: запропонувати ліквідатору боржника арбітражному керуючому Ярмолінському Юрію Васильовичу надати суду належні докази здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія надійних людей та розвитку" на користь ОСОБА_8 оплати та користування земельною ділянкою для забудови житлового будинку за договором про встановлення права користування майном (суперфіцію) від 07.04.2017 та пояснення з питання того, чому майнові права за договором про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) від 07.04.2017 не були включені до складу ліквідаційної маси, враховуючи, що заявники не звертались в суд першої інстанції із вказаним клопотанням про витребування вказаних доказів у ліквідатора боржника арбітражного керуючого Ярмолінського Юрія Васильовича із доведенням неможливості отримання їх самостійно, як це передбачено нормами ГПК України.

ОСОБА_1 та представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп" та ОСОБА_3 просили суд апеляціцної інстанції задовольнити апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп" та ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_2 . Скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2024 у справі №911/787/19 (911/1119/23) та прийняти нове судове судове рішення, яким відмовити ліквідатору боржника у задоволенні заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у сумі 1 774 039,27 грн. на відповідачів .

ОСОБА_6 , представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія надійних людей та розвитку" та ліквідатор боржника арбітражний керуючий Ярмолінський Юрій Васильович просили суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційних скарг ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп" та ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_2 , оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп" про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_2 мотивовані порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржники зазначають, що суд першої інстанції не врахував, що до стану банкрутсва боржника (ТОВ «КНЛ») довели не його директор і засновники, а ініціюючі кредитори, які подали заяву про банкрутство. Крім того, як зазначають апелянти, відступлення ТОВ «КНЛ» на користь ТОВ «СІТІ Стар Груп» права користування земельною ділянкою відбулося після ухвалення рішення Бориспільського міськрайонного суду від 04.04.2018 у справі №359/5118/17 про стягнення коштів з ТОВ «КНЛ» на користь ініціюючих кредиторів у справі про банкрутство, а відтак, відступлення права користування є наслідком, а не причиною неплатоспроможності банкрута, що вказує на відсутність вини відповідачів. На думку скаржників, земельна ділянка, яка належала банкруту на підставі договору супефіцію не є активом, який може впливати на майновий стан підприємства, бо не включається до ліквідаційної маси банкрута. Апелянти зазначають, що 1 350 000, 00 грн. (еквівалент 50 тис. доларів США) сплачені ОСОБА_8 від імені та в інтересах ТОВ «КНЛ», але за рахунок коштів, запозичених у ОСОБА_1 .

Заява ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_2 мотивована тим, що ОСОБА_3 має 12, 5 % частки у статутному капіталі боржника у даній справі та не мала можливості впливати на його діяльність. Як зазначає скаржниця, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не зазначив, які конкретно її дії призвели до неплатоспроможності боржника.

Розглянувши доводи апеляційних скарг ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп" та ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_2 , дослідивши докази у справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп" та ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_2 слід залишити без задоволення; оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

Предметом апеляційного перегляду у цій справі стало питання щодо правомірності покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп" за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства.

Загальні умови та підстави для притягнення до субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство визначені Господарським кодексом України (далі - ГК України, чинного на час прийняття оскаржуваної ухвали та на час звернення з данною заявою до суду), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

Згідно з частиною першою статті 215 ГК України (чинного на час прийняття оскаржуваної ухвали та на час звернення з данною заявою до суду) у випадках, передбачених законом, суб`єкт підприємництва-боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема, фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства.

Водночас, умисним банкрутством визнається стійка неплатоспроможність суб`єкта підприємництва, викликана цілеспрямованими діями власника майна або посадової особи суб`єкта підприємництва, якщо це завдало істотної матеріальної шкоди інтересам держави, суспільства або інтересам кредиторів, що охороняються законом (частина третя статті 215 ГК України).

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 61 КУзПБ під час здійснення своїх повноважень ліквідатор (а згідно зі змінами, внесеними Законом від 20.03.2023 № 2971-IX, також і кредитор) має право заявити вимоги до третіх осіб, які за законодавством несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства; розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

Абзацом другим частини другої статті 61 КУзПБ передбачено, що в разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.

Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Колегія суддів звертає увагу на висновки Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 19.06.2024 у справі №906/1155/20(906/1113/21):

- у справі про банкрутство субсидіарна відповідальність має деліктну природу та узгоджується із частиною першою статті 1166 ЦК України, згідно з якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тобто недостатність майна юридичної особи, яка перебуває в судовій процедурі ліквідації, за умови доведення боржника до банкрутства, поповнюється за рахунок задоволення права вимоги про відшкодування шкоди до осіб, дії / бездіяльність яких кваліфікуються судом як доведення до банкрутства. Потерпілою особою в такому випадку є банкрут, щодо якого відкрито ліквідаційну процедуру;

- елементами складу правопорушення як умови для застосування субсидіарної відповідальності є об`єкт та суб`єкт правопорушення, а також об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення;

- щодо об`єкта правопорушення, то ним є ті майнові права боржника та кредиторів, вимоги яких визнані у справі про банкрутство, що порушені у зв`язку з доведенням боржника до банкрутства, та відновлення яких відбувається відшкодуванням шкоди у межах покладення субсидіарної відповідальності за правилами частини другої статті 61 КУзПБ;

- суб`єкт (суб`єкти) правопорушення визначені законом, зокрема ними є засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови існування вини цих осіб у банкрутстві боржника;

- об`єктивну сторону правопорушення становлять дії / бездіяльність відповідних суб`єктів, прийняття ними рішень, надання вказівок на вчинення дій або на утримання від них, що призвели до відсутності у боржника майнових активів для задоволення вимог кредиторів або до відсутності інформації про такі активи, що виключає можливість дослідження активу та його оцінки, тобто які окремо або у своїй сукупності спричинили неплатоспроможністьі боржника та, відповідно, вказують (свідчать) про доведення конкретними особами боржника до банкрутства;

- щодо змісту правопорушення з доведення до банкрутства, то окрім вже визначеного слід виходити зі змісту, визначеного частиною третьою статті 215 ГК України. Водночас, такий зміст не обмежується вичерпним переліком дій /бездіяльності суб`єктів правопорушення, а їх характер саме як протиправний оцінюється за відповідними правовими та економічними показниками. Зокрема, доведення до банкрутства можуть спричинити дії з відчуження майна за заниженими цінами, придбання майна за завищеними цінами, надання послуг за цінами, нижчими за ринкові, здійснення невиправдано ризикових чи невигідних операцій тощо. Неправомірні дії чи бездіяльність, завдання ними шкоди боржнику та виявлення її розміру можуть не збігатися у часі. Наприклад, окремі неправомірні дії чи бездіяльність або сукупність таких дій чи бездіяльності можуть мати наслідком втрату ліквідності юридичною особою в майбутньому (постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20) (пункт 66), від 25.05.2021 у справі № 910/11027/18 (провадження № 12-185гс19, пункт 7.56)). Тобто зміст відповідного делікту становлять умисні і цілеспрямовані дії / бездіяльність, результатом яких є банкрутство юридичної особи та шкода, завдана приватним і суспільним інтересам. За змістом частини другої статті 61 КУзПБ вказані умисні дії/бездіяльність та їх результат узагальнено іменуються доведенням до банкрутства, що і дає назву цьому делікту.

При цьому винні особи хоча і не є стороною боргових зобов`язань, але їх поведінка перебуває в причинно-наслідковому зв`язку зі шкодою у вигляді непогашених вимог кредиторів;

- щодо суб`єктивної сторони правопорушення, то її становить ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (вини суб`єкта правопорушення);

- однією з обов`язкових передумов субсидіарної відповідальності є її розмір, що визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою;

- сума вимог кредиторів, яка підлягає погашенню за правилами статті 64 КУзПБ, однак, залишилась непогашеною в процедурі банкрутства за правилами цієї статті через недостатність майна банкрута, і є розміром субсидіарної відповідальності;

- право ліквідатора подати заяву про покладення субсидіарної відповідальності виникає не раніше ніж після завершення реалізації об`єктів, включених до ліквідаційної маси банкрута, та розрахунків з кредиторами на підставі проведення такої реалізації у ліквідаційній процедурі.

Суд також зазначає, що законодавцем не конкретизовано, які саме дії чи бездіяльність складають об`єктивну сторону такого правопорушення. Тому при вирішенні питання щодо кола обставин, які мають бути доведені суб`єктом звернення (ліквідатором) та, відповідно, підлягають встановленню судом для покладення субсидіарної відповідальності, мають прийматися до уваги також положення частини першої статті 215 ГК України (чинного на час прийняття оскаржуваної ухвали та на час звернення з данною заявою до суду) та підстави для порушення справи про банкрутство, з огляду на які такими діями можуть бути, зокрема:

1) вчинення суб`єктами відповідальності будь-яких дій, направлених на набуття майна, за відсутності активів для розрахунку за набуте майно чи збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення;

2) прийняття суб`єктами відповідальності рішення про виведення активів боржника, внаслідок чого настала неплатоспроможність боржника по його інших зобов`язаннях;

3) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівок на вчинення майнових дій чи бездіяльності боржника щодо захисту власних майнових інтересів юридичної особи боржника на користь інших юридичних осіб, що мало наслідком настання неплатоспроможності боржника тощо. Аналогічні за змістом висновки щодо кола обставин (перелік яких не є вичерпним), які мають братися до уваги під час розгляду питання застосування субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство сформовано у постановах Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, від 30.01.2018 у справі № 923/862/15, від 05.02.2019 у справі № 923/1432/15 та від 10.03.2020 у справі № 902/318/16, від 01.10.2020 у справі № 914/3120/15, від 12.11.2020 у справі № 916/1105/16, а також у постанові від 19.08.2021 у справі № 25/62/09.

Згідно з цими правилами суб`єктом субсидіарної відповідальності може бути особа, яка отримала істотну (відносно масштабу діяльності боржника) вигоду у вигляді збільшення активів, яка не могла б утворитися у випадку відповідності дій засновників та керівника боржника закону, в т.ч. принципу добросовісності.

Тобто, до суб`єктів субсидіарної відповідальності слід віднести осіб, які отримали істотний актив боржника на підставі актів, рішень, правочинів тощо прийнятих засновниками чи керівником боржника на шкоду інтересам останнього та його кредиторів, які можуть виражатися, зокрема у:

- прийнятті ключових ділових рішень з порушенням принципів добросовісності та розумності, в тому числі узгодження, укладення або схвалення правочинів на завідомо невигідних умовах або з особами завідомо нездатними виконати свої зобов`язання ("фірмами одноденками" тощо);

- наданні вказівок з приводу вчинення явно збиткових операцій;

- призначенні на керівні посади осіб, результат діяльності яких явно не відповідає інтересам юридичної особи;

- створенні і підтриманні такої системи управління боржником, яка націлена на систематичне отримання вигоди третьою особою на шкоду боржнику і його кредиторам;

- використанні документообігу, який не відображає реальних господарських операцій;

- отриманні такими особами істотних переваг з такої системи організації підприємницької діяльності, яка спрямована на перерозподіл (в тому числі за допомогою недостовірного документообігу), сукупного доходу, отримуваного від здійснення даної діяльності особами, об`єднаними спільним інтересом (наприклад, єдиним виробничим циклом), на користь ряду цих осіб з одночасним акумулюванням на стороні боржника основного боргового навантаження; використанні і розпорядженні майном боржника, як своїм особистим, нехтуючи інтересами кредиторів;

- вчинення інших юридичних дій, що не відповідають принципу добросовісності в комерційній (діловій) практиці тощо. Наведений перелік прикладів не є вичерпним.

Наведена позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 08.06.2023 у справі № 910/17743/18.

Для визначення статусу особи як відповідача по субсидіарній відповідальності за зобов`язаннями боржника ліквідатор має проаналізувати, а суд під час розгляду заяви про притягнення до субсидіарної відповідальності та з`ясуванні наявності підстав для покладення на цих осіб субсидіарної відповідальності дослідити сукупність правочинів та інших юридичних дій, здійснених під впливом осіб, а також їх бездіяльність, що сприяли виникненню кризової ситуації, її розвитку і переходу в стадію банкрутства боржника.

Статтею 61 КУзПБ закріплено правову презумпцію субсидіарної відповідальності осіб, що притягуються до неї, складовими якої є недостатність майна ліквідаційної маси для задоволення вимог кредиторів та наявність ознак доведення боржника до банкрутства.

Однак зазначена презумпція є спростовною, оскільки передбачає можливість цих осіб довести відсутність своєї вини у банкрутстві боржника та уникнути відповідальності.

Спростовуючи названу презумпцію, особа, яка притягується до відповідальності, має право довести свою добросовісність, підтвердивши, зокрема, оплатне придбання активу боржника на умовах, на яких за порівняних обставин зазвичай укладаються аналогічні правочини та довівши, що вчинені за її участі (впливу) операції приносять дохід, відображені у відповідності з їх дійсним економічним змістом, а отримана боржником вигода обумовлена розумними економічними чинниками.

У цьому разі відсутність в осіб, які притягуються до субсидіарної відповідальності зацікавленості в наданні документів, що відображають реальний стан справ і дійсний господарський оборот, не повинна знижувати правову захищеність кредиторів під час необґрунтованого порушення їх прав. Тому, якщо ліквідатор із посиланням на ті чи інші докази належно обґрунтував наявність підстав для притягнення особи до субсидіарної відповідальності та неможливість погашення вимог кредиторів внаслідок її дій (бездіяльності), на неї переходить тягар спростування цих тверджень ліквідатора, з урахуванням чого вона має довести, чому письмові документи та інші докази ліквідатора не можуть бути прийняті на підтвердження його доводів, надавши свої докази і пояснення щодо того, як насправді здійснювалася господарська діяльність.

Отже, якщо дії (бездіяльність) особи, які мали вплив на економічну (юридичну) долю боржника викликають об`єктивні сумніви в тому, що вона керувалася інтересами боржника, на неї переходить тягар доведення того, що результати зазначених дій (бездіяльності) стали наслідком звичайного господарського обороту, а не викликані використанням нею своїх можливостей, що стосуються визначення дій боржника, як таких, що вчиненні на шкоду інтересам боржника та його кредиторів. У такому разі небажання особи, яка притягується до субсидіарної відповідальності, надати суду докази має кваліфікуватися згідно із частиною другою статті 74 ГПК України виключно як відмова від спростування фактів, на наявність яких аргументовано з посиланням на конкретні документи вказує процесуальний опонент. В силу статті 13 ГПК України особа, що бере участь у справі, яка не вчинила відповідних процесуальних дій, несе ризик настання наслідків такої своєї поведінки.

Однією з обов`язкових передумов субсидіарної відповідальності є її розмір, що визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 12.09.2024 у справі № 904/367/22 наголошує, що саме наявність цієї негативної різниці (перевищення суми кредиторських вимог над вартістю ліквідаційної маси) і обумовлює підстави для покладення субсидіарної відповідальності.

Якщо є підтвердженим доказами у справі факт доведення до банкрутства боржника, однак, за відсутності зазначеної різниці (недостатності майна боржника для задоволення вимог кредиторів) немає підстав для стягнення відповідних сум з винних осіб у межах покладення субсидіарної відповідальності, то у ліквідатора немає підстав порушувати відповідний спір у справі про банкрутство.

У цьому висновку суд виходить з того, що в умовах, коли є підтвердженим доказами у справі факт доведення до банкрутства боржника, але його майна/ активів у складі ліквідаційної маси виявилося достатньо для задоволення визнаних у справі вимог кредиторів, досягається виконання одного із основних завдань провадження у справі про банкрутство - задоволення вимог кредиторів неплатоспроможного боржника (положення преамбули КУзПБ).

Отже, навіть за виявлених арбітражним керуючим фактів доведення боржника до банкрутства достатність майна боржника, що включається до складу ліквідаційної маси і спрямовується на задоволення вимог кредиторів боржника, виключає застосування субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство за правилами частини другої ст. 61 КУзПБ.

Ураховуючи, що ліквідаційна маса (її вартість) є одним із визначальних показників для обчислення розміру субсидіарної відповідальності, суд з огляду на регламентований КУзПБ порядок та етапи формування ліквідаційної маси, зміни, яких вона зазнає під час ліквідаційної процедури, зазначає, що передумови для покладення субсидіарної відповідальності встановлюються насамперед на підставі фінансово-економічних показників боржника, порядок аналізу, дослідження та оцінки яких прямо визначений КУзПБ.

Цей порядок передбачає, що:

- арбітражний керуючий зобов`язаний проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника, та становища на ринках боржника і подавати результати такого аналізу до господарського суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію (п. 3 частина друга ст. 12 КУзПБ);

- господарський суд в ухвалі про відкриття провадження у справі може зобов`язати боржника провести аудит; якщо боржник не має для цього коштів, господарський суд може призначити проведення аудиту за рахунок кредитора (кредиторів) за його (їхньою) згодою (частина десята ст. 39 цього Кодексу);

- розпорядник майна зобов`язаний проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника, становища на ринках боржника; виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства (частина третя ст. 44 КУзПБ);

- ліквідатор з дня свого призначення проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута, аналізує фінансовий стан банкрута, формує ліквідаційну масу (а відповідно до змін, внесених Законом України № 3249-IX від 13.07.2023 р., також складає висновок про наявність або відсутність ознак доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій під час провадження у справі про банкрутство за результатом його проведення).

Суд також зазначає, що аналіз фінансового стану банкрута має відповідати вимогам Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених наказом Міністерства економіки України № 14 від 19.01.2006 (далі - Методичні рекомендації), оскільки ці рекомендації розроблено з метою визначення однозначних підходів під час аналізу фінансово-господарського стану підприємств щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства; своєчасного виявлення формування незадовільної структури балансу для вжиття заходів щодо запобігання банкрутству підприємств, а також виявлення резервів підвищення ефективності виробництва та відновлення платоспроможності підприємств шляхом їх санації.

Звідси, керуючись наведеними положеннями КУзПБ щодо обов`язків арбітражного керуючого під час проведення процедури банкрутства та щодо етапів, умов та підстав для здійснення оцінки фінансово-господарського стану боржника, суд доходить висновку, що відповідні дії арбітражного керуючого (розпорядника майна, ліквідатора) є передумовами у дослідженні та виявленні підстав для порушення питання про покладення субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство.

Тобто відповідна діяльність з виявлення передумов для субсидіарної відповідальності розпочинається з введенням процедури розпорядження майном боржника у справі про банкрутство. Тому відповідний звіт/ висновок арбітражного керуючого, яким зафіксоване правопорушення (з доведення до банкрутства) та який складений з урахуванням вимог Методичних рекомендацій, є доказом та підставою для вимог про покладення субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство, а отже, складовою доказової бази (джерелом) на підтвердження об`єктивної сторони відповідного правопорушення.

Отже, висновок щодо передумов для субсидіарної відповідальності формується у звіті ліквідатора за результатами здійснення ним аналізу фінансового стану банкрута, а згідно зі змінами, внесеними Законом від 13.07.2023 № 3249-IX, складеному відповідно до Методичних рекомендацій висновку за результатами здійснення аналізу фінансового стану банкрута (про наявність чи відсутність ознак доведення до банкрутства; абз. 5 частина перша ст. 61 КУзПБ).

За змістом частини другої ст. 61 КУзПБ законодавець визначив розмір субсидіарної відповідальності як різницю між двома показниками (сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою), яка свідчить про недостатність майна боржника для задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство.

Щодо суми вимог кредиторів, то на стадії ліквідації цей показник, як правило, є остаточним та визначається на підставі ухвали, постановленої за результатами попереднього засідання, в якій, зокрема, зазначаються розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів (частина друга ст. 47 КУзПБ).

Водночас, допускається корегування зазначеного показника в процедурі ліквідації за рахунок визнаних судом вимог поточного кредитора (частини третя та п`ята ст. 59 та частина четверта ст.60 КУзПБ), а також вимог кредиторів, які заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, та були розглянуті судом в процедурі ліквідації (частина четверта ст. 45 цього Кодексу).

Що ж до такого показника, як ліквідаційна маса, то суд апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Законодавець визначив у положеннях КУзПБ об`єктивні обставини та процеси, за яких ліквідаційна маса боржника змінюється з початку її формування і до отримання коштів від продажу відповідних активів у її складі.

Так, розмір (вартість) ліквідаційної маси в ході процедури ліквідації боржника зазнає змін, враховуючи, що:

- балансова вартість ліквідаційної маси, що визначається за результатами інвентаризації (п. 5 частина друга ст. 12, частина перша ст. 61 КУзПБ), оціночна вартість (частина перша ст. 63 КУзПБ) та вартість її реалізації/продажу (розділ V КУзПБ) (можуть), як правило, відрізняються;

- склад ліквідаційної маси (відповідно, і її розмір) під час здійснення ліквідатором відповідних повноважень і обов`язків у ліквідаційній процедурі може змінюватись за рахунок включення до нього: грошових сум (майна), повернених третіми особами на вимогу ліквідатора щодо сум дебіторської заборгованості, за наслідками визнання недійсними правочинів (договорів) боржника та вжиття заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що перебуває у третіх осіб (частина друга ст. 42, частина перша ст. 61 КУзПБ); сум, стягнених ліквідатором із суб`єктів субсидіарної відповідальності (абз. 3 частина друга ст. 61 КУзПБ).

Що ж до розміру ліквідаційної маси з метою визначення розміру субсидіарної відповідальності, то, враховуючи правову природу цієї відповідальності, її розмір має визначатися за правилами встановлення розміру шкоди, заподіяної майну потерпілого незаконними діями, у деліктних правовідносинах: як різниця між сумою вимог до боржника згідно з реєстром вимог кредиторів та сумою коштів, отриманою за фактом продажу майна в процедурі ліквідації, поверненою третіми особами на вимогу ліквідатора.

Наведеного висновку дотримується Верховний Суд у постанові від 12.09.2024 у справі № 904/367/22 з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, сформульованої в постанові від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц, відповідно до якої за правовою природою відповідальність третіх осіб, передбачена частиною другою ст. 61 КУзПБ, є відповідальністю порушника за збитки, завдані банкруту (ст. 22 ЦК України).

Отже, буквальне прочитання абзаців 1 та 2 частини другої ст. 61 КУзПБ ("розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою", "у разі недостатності майна боржника") є підставою для висновку, що розмір субсидіарної відповідальності, який дає право ініціювати спір про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство та підлягає стягненню із суб`єктів такої відповідальності, визначається в той момент, коли ліквідатор за результатами здійснення судових проваджень у процедурі банкрутства боржника остаточно визначив вартість ліквідаційної маси в грошовому еквіваленті за фактом продажу в процедурі ліквідації включених до її складу активів, повернув грошові суми (майно) від третіх осіб та здійснив за рахунок отриманих від продажу коштів розрахунок із визнаними у справі кредиторами.

Тож сума вимог кредиторів, яка підлягає погашенню за правилами ст. 64 КУзПБ, однак, залишилась непогашеною в процедурі банкрутства за правилами цієї статті через недостатність майна банкрута, і є розміром субсидіарної відповідальності.

Право ліквідатора подати заяву про покладення субсидіарної відповідальності виникає не раніше ніж після завершення реалізації об`єктів, включених до ліквідаційної маси банкрута, та розрахунків з кредиторами на підставі проведення такої реалізації у ліквідаційній процедурі. Аналогічний порядок покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника втілено в актуальній правовій позиції, сформульованій Верховним Судом у постановах від 10.06.2020 у справі № 911/3513/16, від 17.06.2020 у справі № 923/590/18, від 14.07.2020 у справі № 904/6379/16, від 24.02.2021 у справі № 902/1129/15 (902/579/20) та від 07.11.2023 у справі № 908/3468/13, від 12.09.2024 у справі № 904/367/22.

Суд зазначає, що такий підхід у покладенні субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство узгоджується як з повноваженнями ліквідатора, порядком проведення відповідних дій у ліквідаційній процедурі, так і з правами суб`єктів субсидіарної відповідальності відповідати за зобов`язаннями боржника у межах об`єктивного розміру цієї відповідальності, що відповідає правовій природі субсидіарної відповідальності саме як додаткової.

Наведений підхід у покладенні субсидіарної відповідальності та у визначенні ліквідаційної маси для обчислення розміру такої відповідальності є правильним та зумовлює висновок, згідно з яким передчасне звернення з вимогами про покладення субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство - до здійснення задоволення вимог кредиторів за рахунок коштів, отриманих за наслідками реалізації всіх виявлених у боржника активів та повернення грошових коштів (майна) від третіх осіб, з встановленням факту недостатності майна, виключає розгляд, дослідження, оцінку та встановлення осіб, винних у правопорушенні з доведення боржника до банкрутства, тобто виключає визначення суб`єктів та суб`єктивної сторони відповідного правопорушення.

Отже, до завершення погашення визнаних у справі вимог кредиторів за рахунок коштів, отриманих від продажу включених до складу ліквідаційної маси активів боржника, коштів, повернутих ліквідатором від третіх осіб, зі встановленням за результатами погашення недостатності майна боржника для задоволення таких вимог заява ліквідатора/кредитора з вимогами про покладення субсидіарної відповідальності та стягнення з винних осіб суми субсидіарної відповідальності не може бути подана, а в разі її подання відповідні вимоги не підлягають задоволенню судом. Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі суддів Палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 19.06.2024 у справі № 906/1155/20 (906/1113/21).

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/787/19 за спільною позовною заявою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія надійних людей та розвитку" про банкрутство.

Постановою господарського суду Київської області від 15.01.2020 визнано банкрутом ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку" та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Ярмолінського Ю.В.

17.04.2023 до суду звернувся ліквідатор банкрута з заявою про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника в сумі 1774039,27 грн. на ОСОБА_4 (відповідач-1); ОСОБА_3 (відповідач-2); ОСОБА_1 (відповідач-3); ОСОБА_5 (відповідач-4); ОСОБА_2 (відповідач-5); Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп" (відповідач-6).

Вказана заява обгрунтована наявністю об`єктивних обставин для притягнення колишніх посадових осіб та осіб, що мали вирішальний вплив на господарську діяльність ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку", враховуючи, що за період діяльності із 2017 по 2018 посадові особи товариства вчиняли дії, внаслідок яких у товариства утворилася заборгованість у загальному розмірі понад 1,7 млн.грн., останнє втратило змогу здійснювати діяльність та отримувати прибуток. Ці дії вчинено в інтересах третьої особи ТОВ "СІТІ СТАР ГРУП" та його учасників (засновників), які є одночасно учасниками (засновниками) банкрута.

Ліквідатор боржника зазначив, що засновники (учасники): ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не вживали заходи для запобігання банкрутству боржника, чим порушили ч. 1 ст. 5 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ч.1, 2 ст.4 Кодексу України з процедур банкрутства; не вживали заходи для порушення процедури ліквідації за ЦК України для погашення вимог перед кредиторами; не вживали заходів для звернення до суду із заявою про порушення справи про банкрутство, коли існувала загроза неплатоспроможності, чим порушили ч. 5 ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (чинний до 20.10.2019), ч. 6 ст.34 Кодексу України з процедур банкрутства; ухилилися від участі в управлінні та проведенні загальних зборів учасників товариства, не прийняли рішень щодо звільнення та притягнення до майнової відповідальності керівника боржника, тощо; керівники - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 :

не вживали заходів для повідомлення учасників щодо наявності ознак банкрутства, чим порушили ч.2 ст. 5 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ч.2 ст.4 Кодексу України з процедур банкрутства; не ініціювали звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство, коли існувала загроза неплатоспроможності, чим порушили ч. 5 ст.1 і Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (чинний до 20.10.2019), вчиняли дії по виведенню активів боржника на користь третьої особи (ТОВ «СІТІ СТРА ГРУП»).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.11.2024 у справі №911/787/19 (911/1119/23) заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія надійних людей та розвитку" - арбітражного керуючого Ярмолінського Юрія Васильовича від 13.04.2023 №02-01/26-10 про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у сумі 1 774 039,27 грн. на відповідачів задоволено; покладено субсидіарну відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія надійних людей та розвитку" у сумі 1 774 039,27 грн. на ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп", у зв`язку з доведенням товариства до банкрутства; стягнуто грошові кошти у розмірі 1774039,27 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія надійних людей та розвитку", у зв`язку із доведенням товариства до банкрутства, солідарно із наступних осіб: ОСОБА_4 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_1 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_2 ; Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп".

Здійснивши аналіз наявних у справі документів, а також обставин, що викладені у поданій ліквідатором банкрута заяві та з`ясувавши, що заява ліквідатора ґрунтується на належних та допустимих доказах щодо підтвердження вини відповідачів, що складає об`єктивну та суб`єктивну сторону цивільно-правової відповідальності при доведенні наявності субсидіарної відповідальності ОСОБА_4 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_1 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_2 ; Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп", яка призвела до відсутності майнових активів у банкрута для задоволення вимог кредиторів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ліквідатором боржника обґрунтовано належними доказами наявність підстав для притягнення до субсидіарної відповідальності відповідачів, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) на виконання ухвали господарського суду Київської області від 16.05.2023 р. у справі № 911/787/19 (911/1119/23) склало висновок, відповідно до якого відсутні ознаки фіктивного банкрутства та приховування банкрутства ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку", однак виявлено наявність ознак з доведення до банкрутства вказаного товариства.

Складаючи висновок в частині наявності ознак з доведення до банкрутства вказаного товариства, управління виходило з того, що за результатами аналізу наявних документів, в діях керівництва ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку" вбачаються ознаки навмисного погіршення фінансово-господарського стану підприємства, зокрема подання неправдивої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства при складанні фінансової звітності, укладення договору від 10.04.2018 р. між заінтересованими особами, так як засновником і кінцевим бенефіціарним власником колишнього суперфіціарія та нового суперфіціарія була одна і та ж особа, внаслідок чого, за відповідною особою було збережено можливість отримання на свою користь та у власність у порядку, передбаченому основним договором, майно та грошові кошти, належні ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку" як Суперфіціарію згідно з умовами основного договору, втім зменшило актив ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку" задля уникнення задоволення вимог кредиторів боржника - ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Як вірно встановлено судом першої інстанції, загальний розмір кредиторської заборгованості ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку", згідно реєстру вимог кредиторів, затвердженого ухвалою господарського суду Київської області від 04.09.2019 у справі №911/787/19 становить 1 774 039,27 грн.

З метою погашення даних кредиторських вимог в ході ліквідаційної процедури ліквідатором банкрута сформовано ліквідаційну масу. До складу ліквідаційної маси включено виключно один актив: право вимоги ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку" до ПАТ "ДІАМАНТБАНК" у загальному розмірі 363 965,34 грн., що включені до 7-ї черги реєстру акцептованих вимог кредиторів, згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.07.2017 №3711. Даний актив реалізовано через електронну торгову систему "ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ" на аукціоні, що відбувся 02.02.2022, сума продажу 6 010,00 грн. Дані кошти використано на витрати ліквідаційної процедури, тому за рахунок цих коштів вимоги кредиторів не погашалися. Таким чином, залишаються непогашеними вимоги кредиторів на суму 1 774 039,27 грн.

Поряд з наведеним, ліквідатор банкрута за результатами проведеного аналізу фінансового стану боржника дійшов висновку про наявність ознак доведення до банкрутства з вини керівників та засновників ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку", а також встановив отримання вигоди третьою особою внаслідок протиправної (недобросовісної) поведінки, а саме, ТОВ "СІТІ СТАР ГРУП".

Як вбачається з матеріалів справи, станом на дату відкриття провадження у справі про банкрутство та на дату відкриття ліквідаційної процедури, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: керівником боржника значився ОСОБА_4 , гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 був обраний президентом ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку", а 26.09.2018 він був обраний генеральним директором товариства. Зазначені обставини підтверджуються протоколом загальних зборів учасників товариства від 06.04.2018 № 04/2-18 та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Крім того, учасниками боржника були: ОСОБА_3 ; ОСОБА_1 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_2 .

Станом на 01.01.2016 в активах балансу обліковувалися активи на суму 23918,6 тис. На кінець 2017 активи згідно з балансом різко зменшилися і становили 1008,8 тис грн., згідно з даними балансу та звіту про фінансові результати ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку" за 2017 станом на 31.12.2017 в активах балансу ще обліковувалось певне майно, а саме: основні засоби за первісною вартістю 2108,9 тис. грн. та залишковою вартістю 989,8 тис, грн.; грошові кошти та їх еквіваленти на суму 19 тис. грн.

Ліквідатору боржника не передано фінансову документацію та наявні станом на 31.12.2017 активи товариства, що унеможливило належне проведення ліквідаційної процедури, що є порушенням прав усіх кредиторів боржника.

Згідно з наданими доказами, ліквідатор банкрута на підставі наданої Головним управлінням ДПС у Київській області інформації встановив, що відповідно до даних фінансового звіту ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку" на 31.12.2016 та на 31.12.2017 станом 01.01.2017 в активах балансу товариства обліковувалися активи на суму 23918,6 тис. грн., тобто понад 23 млн. грн.

З метою повернення основних засобів за первісною вартістю 2108,9 тис. грн., залишковою вартістю 989,8 тис. грн. та грошових коштів на суму 19 тис.грн., ліквідатором боржнтка неодноразово направлялись листи на адресу попередніх керівників з вимогою про надання інформації щодо знаходження вказаних активів банкрута (копії листів від 24.06.2020 та від 09.03.2021 додано до матеріалів заяви), проте, дані вимоги залишено без розгляду, жодної відповіді не надано.

За фактом привласнення (розтрати) попереднім керівництвом товариства, зокрема, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 активів підприємства на загальну суму 23 918 600,00 гри., що зникли в період з 01.01.2017 по 01.01.2018, після чого не залишилося жодного активу у товариства, а зазначені дії, по суті призвели до привласнення, розтрати та заволодіння майном в особливо великих розмірах, ліквідатор банкрута - арбітражний керуючий Ярмолінський Ю.В. звернувся до Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Так, у провадженні Слідчого відділу Бориспільського районного управління Головного управління Національної поліції в Київській області знаходиться кримінальне провадження №0001240, внесене 12.10.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого частиною першою статті 191 Кримінального кодексу України за правовою кваліфікацією - привласнення чи розтрата чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань станом на 15.07.2022.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.10.2021 у справі № 911/787/19 витребувано у колишнього керівника боржника ОСОБА_4 всю наявну в нього бухгалтерську документацію ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку" (), а у разі відсутності такої можливості пояснення щодо причин ненадання таких документів. Проте, ухвала суду від 27.10.2021 проігнорована ОСОБА_4 , документи ліквідатору боржника не передані, пояснення до суду щодо причин не передання таких документів до суду не надходили.

Крім того, у постанові господарського суду Київської області від 15.01.2020 у справі № 911/787/19 зазначено, що протягом 15 днів з дня призначення ліквідатора посадові особи банкрута зобов`язані передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору.

Однак, колишні посадові особи боржника, всупереч вимогам законодавства, наведеним постанови та ухвали суду у цій справі, не зважаючи на наявність зазначеного кримінального провадження, ухиляються від передання ліквідатору усієї фінансово-господарської документації, майна та інформації про активи ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку". Дані обставини не спростовано жодними доказами.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що управлінські рішення посадових осіб ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку" не мали на меті отримання прибутку, спричинили негативний економічний ефект для господарської діяльності товариства та мали на меті ухилення від виконання зобов`язання перед кредиторами шляхом виведення активів боржника на користь третьої особи, заснованої тими ж учасниками і посадовими особами - ТОВ "СІТІ СТАР ГРУП".

У період з 08.06.2017 по 26.09.2018 посаду генерального директора ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку" займав ОСОБА_4 , що підтверджується протоколом загальних зборів учасників товариства від 07.06.2017 №06/17, на підставі якого ОСОБА_4 призначено генеральним директором товариства з 08.06.2017; наказом від 08.06.2017 №06/17-1 "Про призначення генерального директора товариства", згідно з яким ОСОБА_4 призначив себе генеральним директором та приступив до виконання обов`язків генерального директора товариства - боржника з 08.06.2017; протоколом загальних зборів учасників товариства від 26.09.2018 №09/18, на підставі якого ОСОБА_4 звільнено з посади генерального директора товариства з 30.09.2018; витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 10.03.2021 №35 станом на 10.04.2018, відповідно до якого в розділі "керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо" ОСОБА_4 зазначений керівником юридичної особи.

Крім того, відповідно до вказаного витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 10.03.2021 №35 станом на 10.04.2018 учасниками (засновниками) боржника значаться: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 .

Згідно з п. 2.1 Статуту ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку", затвердженого загальними зборами учасників (протокол від 04.04.2018 №04/18) метою створення та діяльності товариства є максимальне задоволення потреб населення, держави, підприємств, установ та організацій в товарах, роботах та послугах шляхом виробництва продукції, виконання робіт, надання послуг та заняття торгівельною діяльністю, створення нових робочих місць та отримання систематичного прибутку.

Відповідно до ст. 9 п. 9.18 Статуту ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку" виконавчим органом товариства є Дирекція у складі трьох членів: генерального директора, фінансового директора, виконавчого директора. Дирекцію очолює генеральний директор.

Відповідно до п. 9.27 Статуту Дирекцію очолює генеральний директор, який обирається загальними зборами учасників.

Пунктами 9.28. і 9.29 Статуту визначені повноваження генерального директора, а саме:

генеральний директор діє від імені товариства без доручення, представляє його в усіх підприємствах, установах, організаціях, тощо.

Генеральний директор:

в порядку, передбаченому Статутом, укладає (підписує) від імені товариства правочини (договори, угоди, контракти), в тому числі, згоду на укладення яких йому було надано загальними зборами та/або Дирекцією.

веде переговори щодо укладення Товариством правочинів (договорів, угод, контрактів).

має право першого підпису фінансово-розпорядчих (банківських), звітних та облікових документів в межах компетенції та у порядку, визначеному цим Статутом.

видає накази та розпорядження, інші локальні нормативні акти, встановлює розподіл посадових функцій, прав та обов`язків між посадовими особами та іншими працівниками товариства, за виключенням Дирекції, затверджує їх посадові інструкції, а також видає їм при необхідності відповідні доручення.

приймає на роботу шляхом укладення трудових договорів (контрактів), звільняє з роботи, заохочує та накладає дисциплінарні стягнення, притягує до матеріальної відповідальності працівників товариства, звертається з поданням до зборів учасників про притягнення до матеріальної відповідальності посадових осіб товариства за виключенням членів Дирекції.

організовує інструктаж, здійснює контроль та несе відповідальність за дотримання персоналом Товариства техніки безпеки, правил протипожежної безпеки, санітарно-гігієнічних вимог тощо.

здійснює видачу доручення на право представництва інтересів товариства та вчинення правочинів від імені товариства.

виконує будь-які інші передбачені законодавством функції щодо поточного керівництва, діяльністю товариства, за винятком питань до загальних зборів, дирекції та інших членів Дирекції.

Крім того, відповідно до п. 9.30 Статуту, генеральний директор несе персональну відповідальність за відповідність виробничо-господарської діяльності, фінансово-бухгалтерської документації вимогам законодавства України, положенням Статуту і рішенням зборів учасників.

Положеннями статуту ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку" також передбачено, що:

Учасники товариства зобов`язані утримуватись від дій, які можуть нанести шкоду Товариству (п. 8.4.4).

Вищим органом управління товариства є загальні збори учасників, які складаються із учасників або призначених ними представників (п. 9.1.).

Учасник вправі передати свої повноваження на зборах іншому учаснику або представникові іншого учасника товариства (п. 9.3);

До компетенції загальних зборів учасників належить:

- створення, відкликання та визначення повноважень відповідного контрольного органу товариства, яким є ревізійна комісія (п. 9.7.6 Статуту);

- затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів товариства, включаючи його дочірні підприємства, представництва, інші структурні підрозділи, затвердження звітів і висновків контрольного органу, розподіл прибутку та збитків товариства (п. 9.7.7 Статуту);

- визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів (п. 9.7.10 Статуту);

- винесення рішень про притягнення до майнової відповідальності посадових осіб органів управління товариства (п. 9.7.15 Статуту);

- прийняття рішення про проведення аудиторської перевірки для здійснення контролю за фінансовою діяльністю товариства (п. 9.7.20 Статуту);

- контроль за фінансовою та господарською діяльністю директора товариства здійснюється ревізійною комісією, членами і головою, які обираються загальними зборами учасників товариства з числа учасників (представників учасників) в кількості 3 осіб (п. 10.1 Статуту);

- перевірка фінансово-господарської діяльності директора товариства проводиться ревізійною комісією за дорученням загальних зборів учасників товариства, з власної ініціативи або на вимогу учасників товариства (п. 10.3 Статуту);

- ревізійна комісія зобов`язана ставити питання про скликання позачергових загальних зборів учасників, якщо виникла загроза суттєвим інтересам товариства або при виявленні зловживань, здійснених посадовими особами органів управління товариством (п. 9.14.3. Статуту).

Основним видом діяльності ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку" до порушення провадження у справі про банкрутство було "будівництво житлових і нежитлових будівель" (КВЕД 41.20).

Так, товариство було замовником будівництва багатоквартирних будинків, реалізовувало збудовану нерухомість фізичним та юридичним особам, за рахунок чого отримувало дохід.

Крім іншого, як свідчать матеріали справи, ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку" планувало збудувати багатоквартирний житловий будинок по вул. Вокзальна 2, 4,4-а у місті Бориспіль, Київської області.

Для здійснення такого будівництва ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку" вчинило значну кількість заходів, понесло фактичні витрати у розмірі щонайменше 1 701 000 гривень 00 коп., серед яких:

1) отримало необхідну земельну ділянку для будівництва та сплатило за її використання 1 350 000,00 грн., що еквівалентно 50 000,00 доларів США.

Так, 07.04.2017 між Поліщуком Олександром Миколайовичем (суперфіціар, сторона-1) та ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку" (суперфіціарій, сторона-2) укладено договір про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіція), відповідно до умов якого сторона-1 надає в користування стороні-2, а сторона-2 приймає в користування від сторони-1 земельну ділянку, загальною площею 0,3 га, кадастровий номер земельної ділянки :06:018:0045, цільове призначення - "Код 02.01 КВЦПЗ - Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)", категорія земель - землі житлової та громадської забудови, вид використання земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вулиця Вокзальна, земельна ділянка 2,4,4-а.

Земельна ділянка надається стороні-2 для будівництва та обслуговування житлових будинків з вбудованими приміщеннями (далі-об`єкт), для здійснення стороною-2 своєї господарської діяльності передбаченої статутом товариства та згідно затверджених проектів будівництва (п. 1 договору).

Відповідно до п. 6 договору форма оплати за користування земельною ділянкою для забудови є змішаною. За користування земельною ділянкою сторона-2 сплачує стороні-1 грошові кошти у національній валюті у сумі 1 350 000,00 грн., що еквівалентно 50 000,00 доларів США за комерційним курсом на день платежу, за весь термін користування земельною ділянкою, на протязі 14 (чотирнадцяти) банківських днів з моменту отримання документів про зміну цільового призначення земельної ділянки, зазначеної в даному договорі, підтвердженням чого буде надано стороні-1 нотаріально засвідчена заява про отримання вищевказаних грошових коштів. Також сторона-2 передає стороні-1 600 (шістсот) кв.м. площі вбудованих приміщень комерційного призначення на першому поверсі об`єкта будівництва. Передача в якості оплати приміщень здійснюється відповідно до пункту 10 цього договору.

Згідно із п. 10 та пп. 10.2. договору сторони дійшли згоди, що в якості оплати за користування зазначеною в договорі земельною ділянкою, сторона-2 зобов`язана передати стороні-1 нерухоме майно - вбудовані приміщення комерційного призначення, загальною площею 600 (шістсот) кв.м. на першому поверсі Об`єкта будівництва. Передача майнових прав на вказане нерухоме майно між сторонами здійснюється після отримання стороною-2 декларації про початок будівельних робіт. Підтвердження виконання зобов`язання сторони-2 є акт прийому-передачі приміщень, підписаний сторонами.

Зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом Бориспільського міськрайонного нотаріального округу Київської області Хміль Т.М., зареєстровано в реєстрі за № 708.

Слід зазначити, що на виконання наведеного договору, а саме, п. 6 стороною-2 (боржник) було сплачено на користь сторони-1 грошові кошти у національній валюті у сумі 1 350 000,00 грн., що еквівалентно 50 000,00 доларів США, що підтверджується копією нотаріально засвідченої заяви ОСОБА_8 від 04.10.2017, зареєстрованої в реєстрі за № 1848.

Обставини сплати даних коштів також встановлено ухвалою господарського суду Київської області від 29.06.2022 у справі № 911/787/19 (911/939/21), яка набрала законної сили.

Поряд з наведеним, 04.10.2017 між ОСОБА_8 (суперфіціар, сторона-1) та ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку" (суперфіціарій, сторона-2) укладено договір про внесення змін до договору про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіція) від 07.04.2017, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського міськрайонного нотаріального округу Київської області Хміль Т.М. за реєстром № 708, відповідно до умов якого, зокрема, пункт 6 основного договору викладено в наступній редакції: "6. В якості оплати за користування земельною ділянкою сторона-2 передає стороні-1 600 (шістсот) кв.м. площі вбудованих приміщень комерційного призначення на першому поверсі об`єкта будівництва. Передача в якості оплати приміщень здійснюється відповідно до пункту 10 цього договору.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 04.10.2017 № 99274011, на підставі наведеного договору про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіція) від 07.04.2017 за позивачем було зареєстровано право користування земельною ділянкою для забудови.

Крім того, як свідчать матеріали справи, ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку" понесено витрати на підготовчі будівельні, проектні, вишукувальні, інженерні роботи на загальну суму 351 000,00 грн., що є обов`язковим елементом у будівництві багатоквартирного будинку.

Таким чином, загалом ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку" витратило на будівництво будинку кошти в сумі 1 701 000, 00 грн., без врахування заробітної плати, податків, внесків сплачених товариством.

Поряд з наведеним, у період здійснення вищезазначених робіт та понесення витрат, в провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебувала справа № 359/5118/17 за позовом ОСОБА_9 та ОСОБА_6 до боржника.

Так, рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.04.2018 у справі № 359/5118/17 (провадження № 2/359/327/2018) позов ОСОБА_7 та ОСОБА_6 до ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_11 , про визнання недійсними попередніх договорів купівлі-продажу квартир та договорів завдатку, а також стягнення грошових коштів задоволено частково; визнано недійсним договір завдатку №1, укладений 06.10.2016 між ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку" та ОСОБА_11 ; визнано недійсним договір завдатку № 2, укладений 18.10.2016 між ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку" та ОСОБА_6 ; стягнуто з ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку" на користь ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 795489 гривень; стягнуто з ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку" на користь ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 539019 гривень; у задоволенні позову в частині визнання недійсними попередніх договорів купівлі-продажу квартир ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відмовлено, стягнуто з ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку" на користь ОСОБА_7 витрати на оплату судового збору в розмірі 320 гривень; стягнуто з ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку" на користь ОСОБА_6 витрати на оплату судового збору в розмірі 320 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 гривень.

В подальшому, 10.04.2018, тобто відразу після ухвалення наведеного рішення суду, між ОСОБА_8 (суперфіціар, сторона-1), ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку" (колишній суперфіціарій, сторона-2) та ТОВ "Сіті Стар Груп" (новий суперфіціарій, сторона-3) укладено договір про внесення змін до договору про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіція) від 07.04.2017, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського міськрайонного нотаріального округу Київської області Хміль Т.М. за реєстром № 708, відповідно до умов якого, сторони дійшли згоди замінити у договорі про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіція) від 07.04.2017, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського міськрайонного нотаріального округу Київської області Хміль Т.М. за реєстром № 708 колишнього суперфіціарія: ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку" на нового суперфіціарія: ТОВ "Сіті Стар Груп"; у зв`язку зі зміною суперфіціарія внесено відповідні зміни в основний договір.

Зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом Бориспільського міськрайонного нотаріального округу Київської області Хміль Т.М., зареєстровано в реєстрі за № 644.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Новий суперфіціарій ТОВ "Сіті Стар Груп" був створений 10.01.2018 із статутним фондом 25 000,00 грн. Засновниками даного товариства на дату укладення вказаного договору (10.04.2018) були: ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_5 , керівником товариства значився ОСОБА_4 .

Отже, дане товариство було створено під час розгляду цивільного спору у Бориспільському міськрайонному суді Київської області тими самими засновниками, які є засновниками боржника - ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку". На підтвердження даних обставин до заяви додано витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 10.03.2021, з інформацією станом на 10.04.2018 (тобто на дату укладення наведеного договору про внесення змін до договору про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіція), шляхом заміни сторони такого договору - суперфіціарія).

При цьому за умовами договору від 10.04.2018, ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку" відступило, а ТОВ "Сіті Стар Груп" прийняло всі права та обов`язки Суперфіціарія за основним договором з повного відома та погодження суперфіціара ОСОБА_8 та отримало право вимоги щодо виконання ОСОБА_8 всіх його зобов`язань, які ще не були виконані на користь ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку", в той час як останнім було сплачено відповідну плату на виконання наведеного договору в сумі 1 350 000,00 грн., що еквівалентно 50 000,00 доларів США.

Одночасно, відповідно до умов договору від 07.04.2017 (з урахуванням внесених змін і доповнень), сторони передбачили, що даний договір укладався із строком дії до 08.10.2021 з можливістю пролонгації за згодою сторін.

Однак, ТОВ "Сіті Стар Груп" в особі свого керівництва (яке, як зазначено вище, було і керівництвом боржника) замість укладення угоди про продовження строку дії договору, 12.10.2021 уклало з ОСОБА_8 новий договір про встановлення права користування тою самою земельною ділянкою для забудови (суперфіція), за яким надана земельна ділянка площею 0,3 га, кадастровий номер - 06:018:0045 (копію примірнику даного договору також додано до матеріалів заяви).

Таким чином, за наявності у боржника - ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку" кредиторської заборгованості перед кредиторами, її посадовими особами було вчинено заходи з метою виведення активів на користь третьої особи - ТОВ "Сіті Стар Груп", яке було підконтрольне тим самим особам, що і боржник.

Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Тож дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Особи, які виступають від імені юридичної особи, зобов`язані діяти не лише в межах своїх повноважень, а й добросовісно і розумно. Між господарським товариством та його посадовою особою (зокрема директором чи генеральним директором) у процесі діяльності складаються відносини довірчого характеру, у зв`язку з чим протиправна поведінка зазначеної особи може виражатися не лише у невиконанні нею обов`язків, прямо встановлених установчими документами товариства, чи перевищенні повноважень при вчиненні певних дій від імені товариства, а й у неналежному чи недобросовісному виконанні таких дій без дотримання меж нормального господарського ризику, з особистою заінтересованістю чи при зловживанні своїм розсудом, прийнятті очевидно необачних чи марнотратних рішень.

Будь-яка господарська операція, дія (бездіяльність) суб`єкта господарювання повинна мати розумне пояснення мети та мотивів її здійснення, які мають відповідати інтересам цієї юридичної особи.

Недодержання принципу добросовісності перетворюється на винну поведінку, оскільки протиправне порушення суб`єктивних цивільних прав особи є прямим наслідком дій зобов`язаної особи, яка, зважаючи на конкретні обставини, могла усвідомлювати характер своїх дій як таких, що можуть завдати шкоди.

Як зазначалось судом вище, субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, який за заявою ліквідатора покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника при наявності підтвердження вини вказаних осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності. Для застосування такої відповідальності необхідним є встановлення судом складових елементів господарського правопорушення як об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона правопорушення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у певній сфері, у даному випадку - права кредиторів на задоволення їх вимог до боржника у справі про банкрутство за рахунок активів боржника, що не можуть бути задоволені внаслідок відсутності майна у боржника.

Притягнення винних у доведені до банкрутства осіб до субсидіарної відповідальності у даній справі є механізмом відновлення порушених прав кредиторів, а також стимулюванням добросовісної поведінки засновників, керівників та інших осіб пов`язаних з боржником і, як наслідок, недопущення здійснення права власності на шкоду інших осіб.

Сума незадоволених вимог кредитора відповідно до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія надійних людей та розвитку" становить 1 774 039,27 грн,.

Об`єктивну сторону правопорушення у даній справі складають неправомірні дії/бездіяльність ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп", які призвели до неможливості виконання боржником своїх грошових зобов`язань перед кредиторами та подальшого відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія надійних людей та розвитку". Бездіяльність ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 щодо вжиття заходів для покрашення фінансового стану Боржника задля погашення існуючої кредиторської заборгованості, бездіяльність щодо не прийняття рішень щодо звільнення та притягнення до майнової відповідальності керівника боржника, тощо

Суб`єктами правопорушення є: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп".

Суб`єктивною стороною правопорушення є свідоме вчинення дій, а також свідоме допущення бездіяльності, наслідком чого стало зменшення активів товариства та подальша його неплатоспроможність.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вибуття із володіння боржника за наявності у нього кредиторської заборгованості перед кредиторами: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь третьої особи - ТОВ "Сіті Стар Груп", що була підконтрольна тим самим особам, що і боржник, а відтак, є заінтересованою стосовно боржника особою, активу - права користування земельною ділянкою, за отримання якого боржником було здійснено відповідну плату та у зв`язку з набуттям якого понесено відповідні витрати, відбулось без мети отримання прибутку, з метою виведення такого активу із власності боржника, та, відповідно, ухилення від погашення наявної кредиторської заборгованості перед наведеними кредиторами. Дані обставини призвели до припинення господарської діяльності товариства, утворення заборгованості та є діями із доведення ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку" до банкрутства його посадовими особами.

Наведені вище встановлені судом обставини вибуття з власності боржника права користування земельною ділянкою, в сукупності з ігноруванням посадовими особами товариства норм чинного законодавства та ухвали суду про зобов`язання передати документи ліквідатору ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку" підтверджує недобросовісність поведінки таких осіб.

З огляду на наведене, враховуючи те, що відповідачами належними, допустимими, достовірними, вірогідними доказами, у розумінні положень статей 76-79 ГПК України, не спростовано наведених обставин, що призвели до неплатоспроможності ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку", які підтверджуються належними і достатніми доказами, наданими заявником в сукупності з усіма матеріалами справи, зокрема наведеним висновком, складеним Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) на виконання ухвали господарського суду Київської області від 16.05.2023 р. у справі № 911/787/19 (911/1119/23), суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заявник обґрунтовано заявив вимогу про покладення на відповідачів субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у сумі 1 774 039,27 грн., оскільки, в даному випадку, наявний причинно-наслідковий зв`язок між винними діями/бездіяльністю відповідачів та настанням негативних для боржника наслідків - його неплатоспроможності та відсутності активів для задоволення кредиторських вимог, визнаних у процедурі банкрутства.

З урахуванням встановлених у даній справі обставин, не надання відповідачами доказів, які б спростовували заявлені вимоги, суд першої інстанції правомірно задовольнив заяву ліквідатора банкрута про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у сумі 1 774 039,27 грн. на його колишнього керівника та засновників, що здійснювали управління боржником у період виникнення заборгованості перед кредиторами та вибуття активу боржника з його власності, а також на особу, на користь якої незаконно було виведено актив боржника, а саме, право користування земельною ділянкою, що призвело до відсутності активів для виконання ТОВ "Компанія надійних людей та розвитку" своїх грошових зобов`язань перед кредиторами.

Суд вкотре акцентує увагу, що статтею 61 КУзПБ закріплено правову презумпцію субсидіарної відповідальності осіб, що притягуються до неї, яка є спростовною, оскільки передбачає можливість цих осіб уникнути відповідальності, довівши відсутність своєї вини у доведенні боржника до банкрутства.

У суді апеляційної інстанції скаржники в порушення статті 61 КУзПБ також не спростували відсутності своєї вини у доведенні боржника до банкрутства та не довели відсутності причинно-наслідкового зв`язку між їх діями та бездіяльністю і банкрутством Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія надійних людей та розвитку".

Колегія суддів відхиляє доводи ОСОБА_3 відносно того, що ОСОБА_3 мала 12, 5 % частки у статутному капіталі боржника у даній справі та не мала можливості впливати на його діяльність, оскільки в даному випадку з її боку, як засновника товариства, мала місце повна свідома бездіяльність та настання у зв`язку з цим негативних наслідків для боржника та його кредиторів, що ОСОБА_3 не спростувала в суді. Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_3 не довела, що вживала дії/заходи, які б були направлені на захист інтересів боржника, тощо.

Відтак, враховуючи наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення щодо кожного з відповідачів (осіб, які притягуються до субсидіарної відповідальності) та неподільність завданої шкоди щодо кожної з цих осіб, відповідні особи мають нести відповідальність солідарно, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів зауважує, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин, надав оцінку поданим сторонами доказам при прийнятті оскаржуваного судового рішення.

Отже, доводи, викладені скаржниками у апеляційних скаргах, не спростовують правомірність застосування імперативних норм чинного законодавства, якими обґрунтована оскаржувана ухвала суду першої інстанції, а тому колегія суддів погоджується з позицією місцевого господарського суду та доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні апеляційних скарг ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп" та ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_2 та залишити оскаржувану ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2024 у справі №911/787/19 (911/1119/23) - без змін.

Судова колегія зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі); суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент; межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення; питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки в світлі конкретних обставин справи (пункти 21, 23 Рішення).

У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 283, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Стар Груп" та ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Київської області від 06.11.2024 у справі №911/787/19 (911/1119/23) залишити без змін.

Матеріали справи № 911/787/19 (911/1119/23) повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строк оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст складено 15.09.2025

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді О.М. Остапенко

Т.П. Козир