ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/574/25

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Газарової Є.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: Гарбар К.Г., адвокат, ордер серії АМ №1127311 від 29.04.2025 (в режимі відеоконференції)

від відповідача: не прибув

від третьої особи: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариства "Малинський каменедробильний завод"

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРНО СІСТЕМ»

за участю у справі третьої особи на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні Стоун Плент"

про стягнення 2 440 439, 61 грн, розірвання договору оренди нерухомого майна

Процесуальні дії по справі.

Господарський суд Житомирської області ухвалою від 02.05.2025 відкрив провадження у справі №906/574/25 за правилами загального позовного провадження за правилами Акціонерного товариства "Малинський каменедробильний завод" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРНО СІСТЕМ", перше підготовче засідання призначив на 03.06.2025 о 11:00 год. (тут і далі за текстом - Позивач, Відповідач, Суд).

12.05.2025 до Суду повернулася ухвала суду від 02.05.2025 про відкриття провадження у справі, надіслана на адресу Відповідача з відміткою органу зв`язку про причини невручення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Суд отримав відповідь за №1443372 від 03.06.2025 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи-відповідача за наслідками якого встановив, що адреса місцезнаходження відповідає тій, на яку було надіслано ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 02.05.2025.

Суд ухвалою від 26.06.2025 залучив до участі у справі третьою особою на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Юні Стоун Плент", продовжив строк підготовчого провадження на 30 календарних днів та відклав підготовче засідання на 15.07. 2025 р. о 10:00 ( далі - Третя особа).

Згідно довідки господарського суду встановлено, що ухвалу від 26.06.2025 надіслано Третій особі у його електронний кабінет 26.06.2025 о 20:13 та, з урахуванням абз. 2 п. 6 ч. 5 ст. 242 ГПК України, вважається врученою 27.06.2025.

Крім того, 07.07.2025 Судом розміщено оголошення на вебсайті судової влади, повідомлено Відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

Суд ухвалою від 15.07.2025 закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду справи по суті на 01.09.2025 р. о 10:00 в приміщенні господарського суду Житомирської області, в залі судових засідань № 108 (ВКЗ).

Щодо розгляду справи по суті та ухвалення судового рішення за відсутності представника Відповідача.

Так, Верховний Суд неодноразово наголошував, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постанови Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі №910/16249/19, від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20, від 20.07.2021 у справі №916/1178/20 тощо).

ЄСПЛ зазначав, що відсутнє порушення, якщо відповідач у цивільній справі відсутній, при цьому його не було знайдено за адресою, яку надали позивачі, а місце його перебування неможливо було встановити, незважаючи на зусилля національних органів влади (рішення у справі "Нун`єш Діаш проти Португалії" (Nunes Dias v. Portugal) від 10.04.2003, заяви №69829/01, №2672/03).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі Sydorenko v. Ukraine (dec.), no/ 73193/12, 18 February 2021, зазначено, що хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають належного вручення судових документів стороні, стаття 6 Конвенції не заходить так далеко, що зобов`язує національні органи влади забезпечити ідеально функціонуючу поштову систему. Іншими словами, органи влади несуть відповідальність лише за не надсилання заявнику відповідних документів.

До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 19.07.2023 у справі №906/638/22 та від 19.03.2025 у справі № 905/573/24).

Крім того, на сайті Господарського суду Житомирської області були оприлюднені повідомлення для учасників судового процесу.

За таких обставин, Судом вчинялись всі необхідні дії для належного повідомлення Відповідача про розгляд цієї справи, а неотримання судових рішень, та, відповідно, можливість участі у змагальному процесі залежала виключно від волевиявлення та дій самого Відповідача, оскільки він мав можливість бути вчасно обізнаним про розгляд справи і при всій турботливості та обачності, які від нього вимагалися, мав можливість своєчасно подати відзив на позовну заяву та скористатись іншими процесуальними правами сторони справи.

З врахуванням викладеного, спір вирішено на підставі наявних у справі доказів.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Акціонерне товариство "Малинський каменедробильний завод" звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРНО СІСТЕМ" про стягнення боргу з орендної плати в сумі 2 320 000,00грн, 3% річних в сумі 32748,06 грн та інфляційних втрат в сумі 87691,55 грн та розірвання договору оренди рухомого майна № 04.02 від 15.04.2024 ( далі - Позивач, Відповідач, Договір оренди).

В обґрунтування фактичних підстав позову Позивач доводить , що за умовами п. 2. 1 та 2.4 Договору оренди за користування предметом оренди орендар сплачує орендодавцю плату в розмірі 580000,00грн щомісяця на підставі виставленого орендодавцем рахунку здійснення оплати за попередній розрахунковий місяць, протягом 10 (десяти) банківських днів з дня отримання орендарем відповідного рахунку.

Позивач за листопад - грудень 2024 та за січень-лютий 2025 виставив Відповідачу рахунки на оплату на загальну суму 2320 000,00грн, однак які останнім не оплачені.

Несплата орендної плати за чотири місяці підряд є істотним порушенням Договору оренди. Крім того, Позивачу відомо, що Відповідач передав предмети оренди в суборенду на підставі договору суборенди рухомого майна № 04.02/1 від 01.05.2025 без його письмового погодження. У зв`язку з цим, Відповідач орендну плату не сплачує, однак отримує оплату від суборенди майна, що належить Позивачу.

Позивач 04.04.2025 надіслав Відповідачу претензію про сплату боргу як на юридичну адресу товариства, так і за місцем реєстрації його керівника та засновника. Одночасно Відповідачу було направлено та запропоновано підписати угоду про розірвання Договору оренди за згодою сторін з 03.04.2025. Всі документи були надіслані також на ел. пошту: @ukr.net. Однак Відповідач залишив без відповіді претензію та угоду про розірвання договору. Конверт відправлений Укрпоштою на юридичну адресу був повернутий за закінченням строку його зберігання.

Правовими підставами позову визначено ст. ст. 509,525 та ч.2 ст. 625 ЦК України .

Відповідач правом подати відзив на позов не скористався.

Третя особа не скористалася правом подати пояснення щодо предмету спору.

Справу розглянуто за наявними матеріалами ( ст. 165, 178 Кодексу).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

15 квітня 2024 року між ТОВ " ІНТЕРНО СІСТЕМ" (орендар) та Акціонерним товариством "Малинський каменедробильний завод" (орендодавець) укладено Договір оренди рухомого майна № 04.02 ( далі - Договір оренди).

За умовами п. 1.1 та 1.2 Договору оренди орендареві у строкове платне користування передаються основні засоби, перелік яких наведено у додатку № 1 за актом приймання-передачі строком до 30 квітня 2030 включно.

За користування предметом оренди орендар сплачує орендодавцеві плату в розмірі 580000,00грн ( п.2.1 Договору оренди).

Орендна плата, передбачена п.2.1 цього Договору, сплачується орендарем щомісяця на підставі виставленого орендодавцем рахунку на здійснення оплати за попередній розрахунковий місяць, протягом 10 банківських днів з дня отримання орендарем відповідного рахунку (п.2.4).

Орендодавець має право на отримання від орендаря орендної плати в порядку та на умовах, передбачених даним договором ( п.3.2.1 Договору оренди).

Орендар зобов`язаний щомісячно сплачувати орендодавцеві орендну плату в порядку та в розмірах, передбачених п.п. 2.1-2.5 даного договору ( п.3.3.2 Договору оренди).

Орендар має право передавати предмет оренди в суборенду ( п.3.4.2 Договору оренди).

У п.4.1 Договору оренди сторони погодили, що у випадку порушення зобов`язань, що виникають з цього Договору, сторони несуть відповідальність , визначену чинним в Україні законодавством.

Порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору ( п.4.2. Договору оренди).

У п.5.6 Договору оренди передбачено, що Договір може бути розірвано за письмовою згодою сторін або за рішенням суду. Розірвання даного Договору в односторонньому порядку не допускається, окрім випадків, передбачених даним Договором , додатковими угодами до нього або чинним законодавством. В угоді про розірвання Договору обов`язково повинно бути зазначено порядок остаточних взаєморозрахунків сторін.

Додатком № 1 до Договору оренди сторони погодили перелік рухомого майна, що передається в оренду ( автобус, навантажувач, стрічковий конвеєр, дробильна установка тощо у кількості 161 одиниця).

За актом приймання-передачі від 01.05.2024 орендодавець передав, а орендар прийняв 161 предмет оренди.

Того ж дня , 01 травня 2024 ТОВ " ІНТЕРНО СІСТЕМ" (орендар) уклало Договір суборенди рухомого майна № 04.02/1 з ТОВ "ЮНІ СТОУН ПЛЕНТ" (Третя особа) строком до 30.04.2030 року на погоджених сторонами умовах.

Як встановив Суд, Позивач в межах Договору оренди оформив рахунок на оплату № 297 від 30.11.2024 та акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 982 від 30.11.2024, рахунок на оплату № 315 від 31.12.2024 та акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1021 від 31.11.2024, рахунок на оплату № 26 від 28.02.2025 та акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 41 від 31.01.2025, та рахунок на оплату №8 від 31.01.2025 та акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 75 від 28.02.2025. Зазначені документи отримав та вчинив електронний підпис керівник Відповідача.

З метою звірення взаємних розрахунків за Договором оренди за період січня 2024-лютий 2025 сторони також підписали відповідний Акт, згідно з яким підтвердили , що із загальної суми 5 800 000,00грн сплачено 3 480 000,00грн. Залишок боргу з орендної плати за листопад-грудень 2024 та січень-лютий 2025 склав 2 320 000,00грн.

З метою досудового врегулювання спору щодо погашення боргу з орендної плати Позивач звернувся до Відповідача з претензією № 86 від 04.04.2025 про сплату коштів в сумі 2 320 000,00грн на визначені банківські рахунки. Одночасно запропоновано підписати угоду про розірвання Договору оренди за згодою сторін з 03.04.2025. До претензії додано 2 екземпляри додаткової угоди підписаної зі сторони орендодавця та два екземпляри акту приймання-передачі № 2 від 03.04.2024 про повернення майна з оренди. Претензія та додані до неї документи повернулись Позивачу без вручення адресату за закінченням терміну зберігання. Позивач надіслав зазначені документи Відповідачу також на ел. пошту: @ukr.net. Однак Відповідач залишив без відповіді претензію та угоду про розірвання договору.

Позивач просить стягнути з Відповідача борг з орендної плати в сумі 2 320 000,00грн, 32 748,06грн 3% річних , 87691,55грн інфляційних втрат, а також розірвати Договір оренди рухомого майна № 04.02 від 15.04.2024.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір ( п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України ).

Статтею 629 ЦК України обумовлено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Так, у постанові від 14.02.2024 у справі № 911/94/23 Верховний Суд зазначив, що "договір, який є обов`язковим для його сторін, містить в собі погоджені ними умови, на яких сторони домовилися реалізувати свої права та обов`язки, тобто виконати свою частину зобов`язання. Кожна зі сторін у зобов`язанні після узгодження своєї волі, вираженої у формі договору, має розумні сподівання добросовісного дотримання і виконання домовленостей з боку іншої сторони".

Правовідносини оренди (найму) врегульовані положеннями глави 58 "Найм (оренда)" розділу ІІІ "Окремі види зобов`язань" книги п`ятої "Зобов`язальне право" ЦК України.

В силу ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.1 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно з ч. 5 цієї статті Кодексу плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У п.2.1 Договору оренди рухомого майна № 04.02 від 15.04.2024 сторони погодили, що за користування предметом оренди орендар сплачує орендодавцеві плату в розмірі 580000,00грн.

Орендна плата, передбачена п.2.1 цього Договору, сплачується орендарем щомісяця на підставі виставленого орендодавцем рахунку на здійснення оплати за попередній розрахунковий місяць, протягом 10 банківських днів з дня отримання орендарем відповідного рахунку (п.2.4).

Приписами ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Жодних доказів сплати Відповідачем орендної плати за користування орендованим майном матеріали справи не містять.

Суд, встановивши невиконання Відповідачем свого обов`язку, визначеного Договором оренди рухомого майна № 04.02 від 15.04.2024, щодо своєчасного внесення орендної плати у повному обсязі, як передбачено п.2.1, 2.4 договору, перевіривши правильність зробленого розрахунку за заявлений Позивачем період з 01.11.2024 по лютий 2025, вважає його арифметично правильним для стягнення з Відповідача орендної плати у розмірі 2 320 000,00 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення інфляційних втрат на загальну суму 87691,55 грн та 3% річних на загальну суму 32748,06грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.06.2020 у справі №905/21/19 вказала на те, що при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007. Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 Цивільного кодексу України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків.

Встановлення компетентним органом (Кабінетом Міністрів України) механізму перемножування індексів інфляції за певний період для обрахування інфляційних збитків означає, що "вартість грошей з індексом інфляції за попередній період" є визначальною при індексації грошової суми за кожний наступний період. У математиці це називається послідовність, утворена за певною закономірністю.

Відповідно до правової позиції об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеної у постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19, сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Необхідність врахування саме позиції об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеної в постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19, підтвердив Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.02.2023 у справі №910/9374/21.

Суд констатує, що згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення (постанова ВП ВС від 08.11.2019 №127/15672/16-ц).

Суд перевірив здійснені Позивачем розрахунки інфляційних втрат за прострочення сплати орендної плати на суму 87691,55грн, визнає їх арифметично правильними. Позовна вимога підлягає задоволенню його в повному обсязі.

Суд перевірив здійснені Позивачем розрахунки 3% річних за прострочення сплати орендної плати на суму 32748,06грн, визнає їх арифметично правильними. Позовна вимога підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовної вимоги про розірвання Договору оренди рухомого майна № 04,02 від 15.04.2024.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачені правові наслідки порушення зобов`язання, до яких віднесено, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від нього, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (частина 3 статті 651 Цивільного кодексу України).

Також договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (частина 2 статті 651 Цивільного кодексу України).

Розірвання договору в судовому порядку з причин істотного порушення договору є правовим наслідком порушення зобов`язання стороною договору відповідно до пункту 2 частини першої статті 611 ЦК України, тобто способом реагування та захисту права від порушення договору, яке вже відбулося.

У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили (частини 2, 3 статті 653 Цивільного кодексу України).

Право відмови від договору найму та його розірвання передбачено статтями 763, 782, 783, 784 Цивільного кодексу України.

Так, кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк. При цьому договір найму вважається укладеним на невизначений строк, якщо строк найму не встановлений (частина 2 статті 763 Цивільного кодексу України).

Також наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору (стаття 782 Цивільного кодексу України).

Отже, відмова від договору найму за своєю суттю є одностороннім правочином і, з огляду на підстави такої відмови, є способом захисту порушених прав наймодавця, а тому не вимагає згоди другої сторони. За змістом ст. 782 ЦК України, а також виходячи з положень ст.ст. 205, 654 ЦК України, відмова від договору має вчинятися наймодавцем письмово. Додаткових вимог вказані положення ЦК України не містять. Відмова від договору вважається такою, що відбулася, якщо наймодавець направив наймачу відповідну заяву (лист, повідомлення), надавши суду докази такого направлення та отримання її наймачем. Аналогічний висновок, викладено у постанові Верховного Суду від 20.02.2025 у cправі № 910/16543/23)

Однак у цій справі Позивач не скористався спеціальним порядком розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд, а заявив вимогу про розірвання договору оренди в судовому порядку.

Так, наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо: 1) наймач володіє та/або користується річчю всупереч договору або призначенню речі; 2) наймач без дозволу наймодавця передав річ у володіння та/або користування іншій особі; 3) наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; 4) наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов`язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача (стаття 783 Цивільного кодексу України).

Однак, як неодноразово зазначав Верховний Суд (зокрема, у постановах від 07.06.2023 у справі №922/3397/20, від 16.05. 2024 у cправі № 911/1755/22 (911/2864/20) розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір. В іншому разі буде відсутній предмет спору, яким і виступає в такому разі договір.

Розглядаючи по суті заявлену у справі вимогу про розірвання Договору оренди рухомого майна № 04.02 від 15.04.2024, Суд враховує його чинність.

Суд ураховує, що своєчасне та належне внесення плати за користування майном є одним із важливих обов`язків користувача/наймача/орендаря.

Як наголошує Верховний Суд у постанові від 29.10. 2024 у cправі № 916/3599/23, наймодавець/орендодавець, вступаючи в договірні відносини щодо найму/оренди майна, розраховує на належне і своєчасне виконання умов договору оренди, в тому числі стосовно внесення орендної плати. Договір оренди майна є оплатним і зобов`язання наймача/орендаря з оплати повинні своєчасно і повному обсязі виконуватись. Тобто, орендар, користуючись майном орендодавця на підставі укладеного сторонами Договору оренди не міг не знати про таку особливість орендних відносин як їх оплатність, що прямо визначено умовами Договору, строк та порядок оплати.

На підставі викладеного, Суд задовольняє позовну вимогу про розірвання Договору оренди рухомого майна № 04,02 від 15.04.2024.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Неодноразово Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що кожна зі сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності, задекларований у статті 13 ГПК України, втрачає сенс (постанови від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц, від 16.11.2021 у справі № 904/2104/19, від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21).

У силу статей 13, 14, 42 ГПК України, виходячи з принципу диспозитивності та змагальності у господарському судочинстві, учасники справи на власний розсуд користуються наданими їм процесуальними правами, а також несуть ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням ними процесуальних дій.

Відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами у змагальному процесі. Спір вирішено за наявними у справі доказами та у зв`язку з обґрунтованістю позову, вимоги останнього задоволено.

Щодо розподілу судового збору

Згідно із статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

При зверненні з позовною заявою до суду Позивач сплатив судовий збір в розмірі 31707,68грн, що підтверджується платіжною інструкцією №40 від 29.04.2025.

На підставі ст. 129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір покладається на Відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРНО СІСТЕМ" ( 11601, Житомирська область, Коростенський район, місто Малин, вул. Грушевського, буд. 11, ) на користь Акціонерного товариства "Малинський каменедробильний завод" (49107,Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул. Пушкіна генерала (Шевченківський, Соборний райони), будинок 1 , ) :

- 2 320 000,00грн основного боргу,

- 32 748,06грн 3% річних,

- 87 691,55грн інфляційних втрат,

- 31 707,68грн судового збору.

Видати наказ.

3. Розірвати Договір оренди рухомого майна № 04.02 від 15.04.2024 , укладений між Акціонерним товариством "Малинський каменедробильний завод" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРНО СІСТЕМ" ( ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 11.09.25

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1- в справу

2- позивачу (через Ел. суд)

3- відповідачу на юридичну адресу (рек. з пов.) + на ел. пошту: @ukr.net,

4- третій особі ТОВ "Юні Стоун Плент" (через Ел. суд)