РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.09.2025Справа № 910/8400/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін матеріали господарської справи

за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Діагностика»

про стягнення 285 384,14 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Діагностика» про стягнення 285 384,14 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором від 14.07.2021 № 02.4-14/10-3.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2025 відкрито провадження у справі; визнано справу малозначною та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; визначено сторонам строки для подачі своїх заяв по суті спору.

Ухвалу про відкриття провадження у даній справі направлено відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за місцезнаходженням відповідно до інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Виходячи зі змісту статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 11, 17, 82, 83,101-104, 104 Правил надання послуг поштового зв`язку, суд дійшов висновку, що відповідач повідомлений про судовий розгляд спору належним чином. Крім того, відповідач мав можливість ознайомитись з ухвалою суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідачем відзив суду не надано та позовні вимоги не заперечено. Відповідно до частини дев`ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі 14.07.2021 укладено договір № 02.4-14/10-3, за умовами пункту 1.1. якого позивач зобов`язався надавати відповідачу послуги з забору біологічного матеріалу для проведення тестування на SARS-COV-2 (далі - послуги), у порядку, передбаченому умовами договору та додатку № 1, а відповідач оплачувати їх вартість.

Згідно з пунктом 2.5 договору, факт надання послуг підтверджується актом приймання-передачі біологічного матеріалу, оформленим згідно форми, наданої у додатку № 4 та актом приймання-здачі виконаних послуг.

Розділ 4 договору визначає вартість (ціну) послуг та порядок взаєморозрахунків сторін. Зокрема, вартість (ціна), надалі - вартість послуг, що надаються за договором, визначена у додатку №3 до договору. Нарахування ПДВ здійснюється згідно з чинним законодавством України.

Відповідач здійснює оплату наданих послуг за місяць двома частинами протягом 5 робочих днів з дня отримання рахунку. Загальна вартість послуг визначається відповідно до акту приймання-здачі виконаних послуг, складеного позивачем та який має містити інформацію про кількість наданих послуг.

Оплата здійснюється на підставі рахунків, які виставляються за період з 01-15 числа поточного місяця до 20 числа, та за період з 16 по 31 число поточного місяця до 5 числа місяця, що настає за звітним. Позивач направляє на e-mail: відповідача рахунок-фактуру за звітний період та акт приймання-здачі виконаних послуг. В подальшому, оригінал рахунку-фактури та акт приймання-здачі виконаних послуг направляються відповідачу рекомендованим листом на адресу, що вказана у Розділі 11 договору. Сторони домовились, що датою отримання відповідачем рахунку-фактури та акту приймання-здачі виконаних послуг вважається дата його відправлення на е-mail: .

Разом з рахунком відповідач отримує складений позивачем акт. Підписаний акт відповідач зобов`язаний повернути в бухгалтерію позивача протягом 5-ти робочих днів з дати його отримання. Акти підписуються керівниками сторін або призначеними ними повноважними особами. У разі підписання зазначених у цьому пункті актів не керівниками, сторони надають одна одній належним чином оформлені повноваження на осіб, що підписують акти. Якщо протягом 5-ти днів акт не буде повернено позивачу, він вважається підписаним сторонами.

У разі зміни вартості та/або назви послуг за договором, позивач зобов`язаний повідомити про це відповідача рекомендованим листом (з поштовим повідомленням), який буде вважатися невід`ємною частиною договору, не пізніше, ніж за 15 календарних днів до введення її в дію. Якщо відповідач, не пізніше, ніж за два дні до введення в дію нової вартості послуг, не повідомить письмово позивача про відмову прийняти до розрахунку нову вартість послуг, вона вважається прийнятою. Якщо відповідач не приймає нову вартість послуг, він зобов`язаний письмово повідомити про це позивача не пізніше, ніж за два дні до введення нової вартості послуг в дію. У такому випадку позивач має право розірвати договір в односторонньому порядку з дати введення в дію нової вартості. Позивач направляє відповідачу лист про розірвання договору, який буде вважатися невід`ємною частиною договору.

Відповідно до листа від 02.11.2021 № 19-22/2-215, позивачем змінено вартість надання послуг за договором, яка наведена у ньому. Повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення № 109 наявне у матеріалах справи.

Умовами пункту 8.1 визначено, що договір набирає чинності з дати укладання його сторонами та діє по 31.12.2022 включно.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного сторонами договору, суд дійшов висновку, що вказаний правочин за своєю правовою природою є договором надання послуг.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Згідно з статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до пункту 4.2 договору, відповідач здійснює оплату наданих послуг за місяць двома частинами протягом 5 робочих днів з дня отримання рахунку.

Позивачем надано відповідачу послуги за період часу з 01.01.2022 по 28.02.2022 від 15.01.2022 на загальну суму 99 924,00 грн. На підтвердження надання послуг до матеріалів справи долучено акти приймання-передачі біологічного матеріалу, відомості про надання послуги з друку та видавання результату проходження тесту на SARS-COV-2.

Позивачем виставлено відповідачу рахунки-фактури за надані послуги за період часу з 01.01.2022 по 28.02.2022 від 15.01.2022 № 736/7 на суму 43 380,00 грн., від 31.01.2022 № 736/20 на суму 28 704,00 грн., від 15.02.2022 № 736/42 на суму 20 430,00 грн., від 06.04.2022 № 736/55 на суму 7 410,00 грн. та складено акти приймання-здачі виконаних послуг за період часу з 01.01.2022 по 28.02.2022 від 15.01.2022 на суму 43 380,00 грн., від 31.01.2022 на суму 28 704,00 грн., від 15.02.2022 на суму 20 430,00 грн., від 06.04.2022 на суму 7 410,00 грн.

Зазначені рахунки-фактури та акти приймання-здачі виконаних послуг позивачем направлено відповідачу на електронну пошту та на поштову адресу, зазначені у договорі (докази направлення долучено до матеріалів справи).

Судом враховано, що акти приймання-здачі виконаних послуг за період часу з 01.01.2022 по 28.02.2022 не містять підпису з боку відповідача. Проте, з урахуванням пункту 4.3 договору, останні є такими, що підписані відповідачем.

Відповідачем грошові кошти у розмірі 99 924,00 грн. за надані послуги не оплачено. Протилежного суду не доведено. Доказів погашення заборгованості до суду не подано.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Умовами статті 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 99 924,00 грн. є правомірною і підлягає задоволенню повністю.

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 5.2 договору, у разі несвоєчасної оплати отриманих послуг за договором, відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення до повного погашення заборгованості за договором, включаючи день оплати.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 121 559,36 грн.

Судом встановлено, що позивачем не вірно визначено період прострочення зобов`язання, а саме його початок.

Позивачем здійснено нарахування пені за прострочення оплати за рахунком-фактурою № 736/7 починаючи з 21.01.2022; за рахунком-фактурою № 736/20 з 08.02.2022; за рахунком-фактурою № 736/42 з 22.02.2022 та за рахунком-фактурою № 736/55 - з 21.04.2022.

Проте, умовами пункту 4.2 та підпункту 4.2.1 договору встановлено здійснення оплати на підставі виставлених рахунків протягом 5 робочих днів з дня отримання рахунку. При цьому, даним підпунктом передбачено, що датою отримання відповідачем рахунку-фактури вважається дата його відправлення на е-mail: .

Позивачем, в якості доказу направлення на електронну пошту відповідача рахунків на оплату, долучено до матеріалів справи лист, який надіслано 08.12.2022.

Таким чином, відповідач зобов`язаний був здійснити оплату за рахунками № 736/7, № 736/20, № 736/42, та № 736/55 до 15.12.2022 (08.12.2022 + 5 робочих днів), з 16.12.2022 почалось прострочення.

Здійснивши перерахунок пені, з урахуванням умов договору, прострочення по сплаті грошового зобов`язання, порядку розрахунків погодженого сторонами, в межах розрахунку позивача, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню у розмірі 88 454,68 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 10 106,94 грн. та інфляційні втрати у розмірі 53 793,84 грн.

За результатом перевірки розрахунків вимог позивача про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат, судом також встановлено помилковість визначення початку прострочення заборгованості.

Здійснивши перерахунок 3 % річних та інфляційних втрат, у межах періоду розрахунку позивача, з урахуванням встановленої вище дати прострочення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню у розмірі 7 555,90 грн. та 26 137,61 відповідно.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного та керуючись статтями 74, 76-79, 86, 123, 129, 232-233, 237- 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Діагностика» (04050, місто Київ, місто Київ, вулиця Платона Майбороди, 8; ідентифікаційний номер 33221953) на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08300, Київська область, Бориспільський район, село Гора, вулиця Бориспіль-7; ідентифікаційний номер 20572069) 99 924,00 грн. основного боргу, 88 454,68 грн. пені, 7 555,90 грн. 3 % річних, 26 137,61 грн. інфляційних втрат та 2 664,88 грн. витрат зі сплати судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Т.Ю. Кирилюк