ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/5168/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ярош А.І.,

суддів: Савицького Я.Ф., Діброви Г.І.,

секретар судового засідання: Кияшко Р.О.

за участю представників учасників справи:

від Приватного акціонерного товариства Теплицьке автотранспортне підприємство 10533: Чокля Є.Ю.,

від Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Південь-1: Полілова С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Південь-1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу

при розгляді апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства Теплицьке автотранспортне підприємство 10533

на рішення Господарського суду Одеської області від 09.04.2025 року, суддя в І інстанції Цісельський О.В.,, повний текст якого складено 18.04.2025, в м. Одесі

у справі №916/5168/24

за позовом: Приватного акціонерного товариства Теплицьке автотранспортне підприємство 10533

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Південь-1

про відшкодування майнової шкоди у вигляді упущеної вигоди в розмірі 1 477 577,38 грн

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2024 року Приватне акціонерне товариство Теплицьке автотранспортне підприємство 10533 звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Південь-1 про відшкодування майнової шкоди у вигляді упущеної вигоди у розмірі 1 477 577,38 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.04.2025 у справі №916/5168/24 відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.07.2025 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Теплицьке автотранспортне підприємство 10533 на рішення Господарського суду Одеської області від 09.04.2025 у справі №916/5168/24 - залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Одеської області від 09.04.2025 у справі №916/5168/24 - залишено без змін.

25.07.2025 до суду апеляційної інстанції надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Південь-1, в якому останній просить ухвалити додаткове рішення у справі №916/5168/24 щодо розподілу судових витрат та стягнути з Приватного акціонерного товариства Теплицьке автотранспортне підприємство 10533 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Південь-1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн.

Від позивача надійшли заперечення на заяву, в якій останній зазначає, що матеріали справи та звукозаписи судових засідань від 24.06.2025 та 22.07.2025 не містять відомостей про те, що представник ТОВ «Агро Південь-1» до закінчення судових дебатів робив усну чи письмову заяву саме про розподіл судових витрат. Отже, заявником (відповідачем) не заявлено до закінчення судових дебатів про надання доказів про витрати на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Таким чином, заявником (відповідачем) не виконано імперативної процесуальної умови, передбаченої ч. 8 ст. 129 ГПК України. Додатково зазначає, що заявлена сума не відповідає критеріям розумності та співмірності, встановленим ст.ст. 126, 129 ГПК України.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.07.2025 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Південь-1 призначено на 09.09.2025 о 10:45.

Разом із тим, суддя зі складу колегії суддів, який не є суддею-доповідачем, Принцевська Н.М. перебуватиме у відпустці з 09.09.2025 по 10.10.2025 згідно наказу в.о. голови суду від 02.09.2025 №245-в.

У зв`язку з цим, розпорядженням керівника апарату суду від 08.09.2025 №310 призначено повторний автоматизований розподіл справи №916/5168/24.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2025 для розгляду справи №916/5168/24 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Ярош А.І., суддів: Савицького Я.Ф., Діброви Г.І.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.09.2025 прийнято справу №916/5168/24 до свого провадження колегією суддів у складі головуючого судді Ярош А.І., суддів: Савицького Я.Ф., Діброви Г.І.

В судовому засіданні 09.09.2025 брали участь представники сторін.

Обговоривши доводи та вимоги заяви про ухвалення додаткової постанови, судова колегія вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3, 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом з тим, ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Таким чином, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому, перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу зазначено, що: «в зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції товариство понесе витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, попередній (орієнтовний) розмір яких складає 15 000,00 грн. Докази понесених витрат будуть надані апеляційному суду у терміни, передбачені ч.8 ст.129 ГПК України».

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.07.2025 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Теплицьке автотранспортне підприємство 10533 на рішення Господарського суду Одеської області від 09.04.2025 у справі №916/5168/24 - залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Одеської області від 09.04.2025 у справі №916/5168/24 - залишено без змін.

25.07.2025 до суду апеляційної інстанції надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Південь-1 про ухвалення додаткового рішення та надав докази понесених судових витрат, тобто через п`ять днів після оголошення судового рішення.

Отже, заявник подав такі докази з дотримання вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Колегія суддів враховує те, що чинним процесуальним законом надано заявнику вибір щодо подання доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат - до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Як було зазначено відповідачем у першій заяві по суті (відзиві на апеляційну скаргу) попередній (орієнтовний) розмір яких складає 15 000,00 грн, докази понесених витрат будуть надані апеляційному суду у терміни, передбачені ч.8 ст.129 ГПК України, а протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду останній надав відповідні докази для розподілу таких витрат у строк, визначений ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Визначення відповідачем у відзиві, що «докази понесених витрат будуть надані апеляційному суду у терміни, передбачені ч.8 ст.129 ГПК України» фактично ї є заявою до судових дебатів про його намір подати відповідну заяву про стягнення витрат на правничу допомогу у відповідності до приписів ч.8 ст.129 ГПК України, адже процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (постанови Верховного Суду від 27.01.2022 у справі № 921/221/21 та від 31.05.2022 у справі № 917/304/21).

Отже, судовою колегією встановлено, що відповідачем дотримано порядок звернення та надання до суду доказів для розподілу судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги.

Наведеним спростовуються доводи позивача про відсутність заяви до судових дебатів про його намір подати відповідну заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, адже

З зазначеного вище вбачається, що Відповідачем було у повному обсязі виконано вимоги Господарського процесуального кодексу України в частині зазначення у відзиві попереднього (орієнтованого) розрахунку витрат на правничу допомогу.

Так, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу відповідач надав до суду:

- договір про надання професійної правничої допомоги від 31.07.2018р.;

- замовлення №9 від 12.05.2025р. до договору про надання професійної правничої допомоги від 31.07.2018р.;

- акт прийому-передачі наданих послуг від 24.07.2025р. за замовленням №9 від 12.05.2025р.;

- видатковий касовий ордер про сплату вартості правової допомоги (гонорару) адвокату від 24.07.2025р..

Так, 31.07.2018 між адвокатом Поліловою Світланою Ігорівною (виконавець) та ТОВ Агро Південь-1 (клієнт) укладений договір про надання професійної правничої допомоги, відповідно до п.п. 1.1., 1.2. якого клієнт доручає та оплачує, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати професійну правничу допомогу. Конкретний склад і обсяг професійної правничої допомоги визначаються та узгоджуються сторонами окремо, в тому числі на підставі оформлення замовлень, які є невід`ємними частками цього договору.

Розділом 4 договору сторонами погоджено, що за послуги, що надаються адвокатом відповідно до умов цього договору, клієнт сплачує адвокату вартість послуг (гонорар) в розмірі, визначеному за домовленістю сторін, у т.ч. в замовленнях. Витрати адвоката, понесені останнім у зв`язку із виконанням доручень клієнта (поїздки, відрядження, оплата судових зборів, поштових та інших витрат) оплачуються клієнтом в узгоджені сторонами строки згідно підтверджуючих документів.

Оплата послуг та витрат адвоката здійснюється замовником на підставі замовлення в готівковій або безготівковій формі в строки, узгоджені сторонами до, під час надання послуг або одразу після їх виконання.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по даному договору (п. 6.1. договору).

Матеріали справи містять замовлення №9 від 12.05.2025, складене адвокатом та відповідачем про те, що на умовах та в порядку, визначеному договором адвокат надає клієнту наступну професійну правничу допомогу: представляє інтереси клієнта у Південно-західному апеляційному господарському суді у справі №916/5168/24, в тому числі; здійснює правовий аналіз апеляційних скарг та клопотань, готує проекти відзивів, здійснює підписання та подання до суду заяв по суті та заяв з процесуальних питань, бере участь у судовому розгляді справи у суді апеляційної інстанції.

Умовами п.п. 2, 3 замовлення передбачено, що вартість правової допомоги (гонорар) адвоката за цим замовленням встановлюється сторонами на підставі акту прийому-передачі наданих адвокатом послуг за цим замовленням та сплачується клієнтом впродовж 10 робочих днів з дня підписання зазначеного акту.

Вартість правової допомоги (гонорар) адвоката за цим замовленням встановлюється у наступних розмірах:

- правовий аналіз апеляційної скарги, клопотань, складання, підписання та подання відзиву на апеляційну скаргу та заперечень на клопотання 6 000,00 грн;

- складання, підписання та подання відзиві на апеляційну скаргу на додаткове рішення - 2 000,00 грн;

- складання, підписання та подання однієї заяви з процесуальних питань - 2 000,00 грн.;

- участь в одному судовому засіданні - 2 500,00 грн.

Згідно з наданим позивачем актом прийому-передачі наданих послуг від 24.07.2025, підписаними між адвокатом Поліловою С.І. та відповідачем, сторонами погоджено, що відповідно до замовлення №9 від 12.05.2025 до договору від 31.07.2018, адвокат надав, а клієнт прийняв наступну правничу допомогу: представництво інтересів клієнта у Південно-західному апеляційному господарському суді у справі №916/5168/24 за позовом ПрАТ Теплицьке автотранспортне підприємства 10553 про відшкодування майнової шкоди у вигляді упущеної вигоди:

- правовий аналіз апеляційних скарг та клопотань про призначення експертизи та приєднання додаткових доказів, складання, підписання та подання через електронний кабінет в підсистемі Електронний суд ЄСІТС відзиву на апеляційну скаргу на рішення суду та заперечень щодо заявлених клопотань 6000,00 грн;

- складання, підписання та подання через Електронний кабінет в підсистемі Електронний суд ЄСІТС відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення 2000,00 грн;

- складання, підписання та подання через Електронний кабінет в підсистемі Електронний суд ЄСІТС заперечень на клопотання позивача про приєднання нових доказів від 09.06.2025 2000,00 грн;

- участь в судовому засіданні (2 засідання/2500,00 грн) 5000,00 грн.

В пунктах 2-3 вказаного акту сторони відзначили, що всього вартість правової допомоги адвоката (розмір гонорару) за замовленням №9 від 12.05.2025 складає 15 000,00 грн та сплачується клієнтом впродовж 10 робочих днів з дня підписання цього акту. Жодних претензій щодо якості, повноти, строків наданої правової допомоги клієнт не має.

Таким чином, загальний розмір понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом даної справи в суді апеляційної інстанції, становить 15000,00 грн.

Проаналізувавши надані Товариством докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу на предмет їх відповідності критеріям визначення розміру витрат на правничу допомогу, враховуючи наявність договору, замовлень, актів про надання послуг та їх зміст, права та обов`язки за ними, порядку обчислення таких послуг, а також визначення розміру гонорару, у контексті статті 86 ГПК України з точки зору статей 73, 75-77 ГПК України, які підтверджують факт представлення інтересів відповідача адвокатом Поліловою С.І. на стадії апеляційного оскарження рішення, судова колегія вважає, що відображена інформація в цих документах щодо характеру та обсягу фактично виконаної адвокатом робіт (наданих послуг) відповідає документам та інформації, що містяться у матеріалах судової справи, отже, відповідачем доведено факт понесених ним витрат на професійну правничу допомогу.

Водночас апеляційний суд наголошує, що надані заявником докази на підтвердження витрат на правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

За наслідками здійсненої оцінки розміру витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, через призму критеріїв, встановлених частиною четвертою статті 126 та частиною п`ятою статті 129 ГПК України, та враховуючи обсяг виконаних адвокатами робіт, судова колегія доходить висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на наступне.

За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Окрім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України").

Отже, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача відповідно до положень ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норми права викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

Суд апеляційної інстанції при зменшенні витрат на правову допомогу також враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі №910/20852/20.

У договорі про надання правничої допомоги клієнт та адвокат вправі визначити розмір винагороди адвоката за надання клієнту юридичних послуг на власний розсуд. Проте, ці витрати не повинні бути непомірним тягарем для іншого учасника справи, який не є стороною цього договору.

Колегія суддів зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Проаналізувавши опис наданих відповідачу адвокатом послуг, а також подані документи, колегія суддів вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) в суді на загальну суму 15000 грн є завищеною з обсягом наданих адвокатом послуг.

Як вбачається із матеріалів справи, правова позиція відповідача була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору двома судовими інстанціями.

Судова колегія зазначає, що із заяв по суті в суді апеляційної інстанції було подано відзиви на апеляційну скаргу та заперечення проти клопотання позивача.

При цьому, зміст відзиву на апеляційну скаргу є аналогічним із змістом із відзивом та запереченнями на клопотання, наданого відповідачем в суді першої інстанції, тобто доводи відповідача не зумовили збільшення джерел правого регулювання спірних правовідносин, збільшення доказової бази та обставин, які входять до предмету доказування.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат Полілова С.І. в якості представника відповідача брала участь у розгляді даної справи місцевим господарським судом, відтак обізнаність адвоката щодо предмета спору, специфіки спірних правовідносин, судової практики у подібних правовідносинах, сталої правової позиції та ходу розгляду справи презюмується, у зв`язку з чим підготовка та подання відзивів не вимагали великого обсягу аналітичної та технічної роботи.

Правова позиція позивача також залишилась незмінною, у зв`язку з чим, з огляду на наявність вже готових напрацювань, була відсутня потреба у докладанні значних зусиль з витратою великих обсягів часу на повторне викладення вказаної інформації у вищенаведеному документі, тим більше, що кваліфікація спірних правовідносин та джерела їх правового регулювання вже були зазначені безпосередньо у рішенні місцевого господарського суду.

На переконання судової колегії, сума витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем в суді апеляційної інстанції, становить 10 000 грн, як такі, що відповідають критерію реальності та співмірності адвокатських витрат та критерію розумності їх розміру.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Південь-1 про стягнення витрат на правничу допомогу такою, що потребує часткового задоволення в розмірі 10 000 грн, з відмовою в іншій частині.

Керуючись статтями 126, 129, 244 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Південь-1 про ухвалення додаткового рішення у справі №916/5168/24 - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Теплицьке автотранспортне підприємство 10533 (вул. Івана Франка, № 10, смт. Теплик, Гайсинський р-н, Вінницька обл., 23800, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Південь-1 (просп. 40-річчя Визволення, № 2-Б, каб. 25, смт. Доброслав, Лиманський р-н, Одеська обл., 67500, ) витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 10 000 грн.

В решті заяви відмовити.

Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 11.09.2025.

Головуючий суддя: А.І. Ярош

Судді: Г.І. Діброва

Я.Ф. Савицький