ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"04" вересня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/1579/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,
за участю секретаря судового засідання Лінник І.А.,
за участю представників сторін:
від позивача: Папуша В.Ф.,
від відповідача: адвокат Щукін О.С.,
розглянувши матеріали заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Грецька 45» (вх. №2-1324/25 від 21.08.2025) про розподіл судових витрат по справі № 916/1579/25
за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
про визнання недійним протоколу та скасування запису,
ВСТАНОВИВ:
22.04.2025 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Грецька 45», в якій просить суд визнати недійсним протокол загальних зборів № 1/18 від 14.06.2018 з датою складання його 29.06.2018 та скасувати відповідний запис стосовно ОСОБА_2 в державному реєстрі юридичних осіб.
05.05.2025 ухвалою Господарського суду Одеської області прийнято позовну заяву (вх.№1618/25 від 22.04.2025) до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1579/25. Постановлено справу № 916/1579/25 розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
В обґрунтування поданої заяви представник ОСББ «Грецька 45» зазначив, що єдиною причиною подання ОСОБА_1 заяви від 29.07.2025 про залишення його позовної заяви стало виявлення в документах по суті справи, поданих ним до суду, процесуальних недоліків, які неможливо виправити відповідно до вимог ГПК.
На переконання відповідача, виходячи зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 та змісту його заяви про залишення позову без розгляду, спір між ОСОБА_1 та ОСББ «Грецька 45»за обставин справи № 916/1579/25 виник внаслідок неправильних процесуальних дій позивача, а відтак, відповідач просить застосувати положення ч. 9 ст. 129 і інші положення ГПК України та покласти на ОСОБА_1 судові витрати ОСББ «Грецька В.Ф., що були понесені у справі № 916/1579/25.
26.08.2025 ухвалою Господарського суду Одеської області Призначити розгляд заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Грецька 45» (вх. №2-1324/25 від 21.08.2025) про відшкодування судових витрат по справі № 916/1579/25 на "04" вересня 2025 року о 14:20 год.
Разом з тим позивач додає, що заявлений розмір витрат правничої допомоги, на його думку, є явно завищений та не є співмірний з позовними вимогами та дійсними витратами адвоката на представництво інтересів позивача у справі. Позивач звертає увагу, що представник відповідача не надав детального опису наданих робіт (послуг), а заявлений розмір у кількості витрачених годин не відповідає дійсності.
Крім того, за ствердженням позивача, представник відповідача не приймав участі у жодному засіданні суду на стадії підготовчого засідання, отже заявлені витрати у сумі 5000,00 грн за участь у судових засіданнях зазначені взагалі безпідставно.
Додатково позивач зазначає, що справа № 916/1579/25 є незначної складності, відтак, заявлений представником розмір витрат не є обґрунтованим та співмірним для такої категорії спрів, а поданий відзив на позовну заяву не мав жодного зазначення як для справи, так і для результату постановленого рішення 19.08.2025. За висновком позивача, дані факти підтверджують порушення принципів розумності та обґрунтованості.
У судовому засіданні 04.09.2025 представник відповідача вимоги заяви підтримав та просив їх задовольнити. Позивач проти задоволення заяви відповідача заперечував та просив відмовити повністю.
Розглянувши матеріали справи, заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Грецька 45» про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених при розгляді справи в суді, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, проаналізувавши надані докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 123 ГПК України).
За приписами ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Отже, у даному випадку зазначення ОСББ «Грецька 45» попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат одночасно із першою заявою по суті спору не порушило принцип змагальності та не завадило позивачу належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат.
Частиною 2 статті 226 ГПК України передбачено, що про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.
Розподіл судових витрат - окрема процесуальна дія суду, яка прямо залежить від результату розгляду справи (задоволення позовних вимог, відмова у задоволенні позову, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду тощо).
Згідно ч.5 ст.130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Як вбачається зі змісту статті 130 ГПК України, саме вона врегульовує спосіб та порядок розподілу судових витрат за різних підстав закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду з урахуванням особливостей зазначених процесуальних дій.
Велика Палата Верховного Суду постанові від 05.07.2023 у справі № 911/3312/21 зазначила, що компенсація витрат позивачем за надану правничу допомогу відповідачу у випадку залишення позову без розгляду здійснюється з дотриманням загальних процесуальних гарантій щодо розподілу судових витрат за наслідком розгляду спору по суті з дотриманням вимог, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України (ч. 5 ст. 137, ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Процедура розгляду заяви про розподіл судових витрат у випадку залишення позовної заяви без розгляду має здійснюватися з урахуванням особливостей, визначених ч. 5 ст. 130 ГПК України (ч. 5 ст. 142 ЦПК України), та з урахуванням загальної чи спрощеної процедури позовного провадження, яка застосовувалася щодо розгляду позовної заяви в конкретній справі.
Аналогічна позиція міститься у постановах Верховного суду від 19.10.2023 у справі № 918/1122/23, від 04.10.2023 у справі № 914/690/23.
Отже, процедура розгляду заяви про розподіл судових витрат у випадку залишення позовної заяви без розгляду має здійснюватися з урахуванням особливостей, визначених частиною 5 статті 130 ГПК України, та з урахуванням загальної чи спрощеної процедури позовного провадження, яка застосовувалася щодо розгляду позовної заяви в конкретній справі. У такому випадку процесуальним законом відповідачу надається право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, яким він може скористатись або не скористатись.
Задоволення заяви про компенсацію здійснених витрат відповідача відповідно до частини 5 статті 130 ГПК України не є усуненням судом неповноти судового рішення, а залежить виключно від волевиявлення самого відповідача, не передбачає дискреційних повноважень та власної ініціативи суду щодо розгляду вказаного питання, на противагу приписам статті 244 ГПК України.
Ухвала суду про компенсацію судових витрат після закриття провадження у справі чи залишення позову без розгляду є судовим рішенням про розподіл судових витрат, яке приймається за наслідком розгляду відповідного клопотання відповідача з урахуванням принципів диспозитивності та змагальності сторін.

Такий правовий висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у пунктах 7.37 - 7.39 постанови від 05.07.2023 у справі № 911/3312/21.

Відтак, з урахуванням наведеної правової позиції Великої Палати Верховного Суду питання щодо компенсації здійсненних відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, при залишенні позову без розгляду вирішується судом виключно на підставі відповідної заяви відповідача, та у порядку передбаченому частинами 5, 6 статті 130 ГПК України.

У ст.126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до часини 6 статті 130 ГПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

За змістом ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

21.08.2025 через систему «Електронний суд» до суду від представника ОСББ «Грецька 45» надійшла заява про відшкодування судових витрат, понесених при розгляді справи, відповідно до якої заявник просить суд стягнути з ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

Положеннями ст. 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з п. 4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч.1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Статтею 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За положеннями п.4 ст.1, ч.ч. 3, 5 ст.27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).

Відповідно до наданих заявником доказів, 14.05.2025 між Адвокатським бюро «Олександра Щукіна» в особі керуючого Щукіна О.С. (адвокат) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Грецька 45» (клієнт) укладений договір про надання правової допомоги № 46/25, відповідно до п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, адвокат зобов`язується здійснити захист, представництво та надати інші види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, визначених договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно п.п. 4.1., 4.2. договору на визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого гонорару. Необхідність сплати та розмір гонорару визначається сторонами та оформляється додатковою угодою до цього договору.

За умовами п.п. 4.4., 4.5. договору, по результатам виконання адвокатом договору про надання правової допомоги складається акт виконаних робіт, який надається для ознайомлення та підпису клієнту або особі, що звернулася в інтересах клієнта. Всі розрахунки за даним договором здійснюються в національній валюті України гривні.

До вказаного договору сторонами укладено та підписано додаткову угоду № 1 від 14.05.2025, з умовами п.п. 1-2 якого сторони встановили, що юридичні послуги з професійної правничої допомоги клієнту за договором надає Адвокатське бюро «Олександра Щукіна» в особі адвоката Щукіна Олександра Сергійовича, який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 003306, виданого Радою адвокатів Одеської області 16 травня 2018 року.

Сторони погодили надання адвокатом наступних юридичних послуг з професійної правничої допомоги щодо судового захисту прав та законних інтересів клієнта у Господарському суді Одеської області при розгляді справи № 916/1579/25 за позовом ОСОБА_1 до клієнта про визнання недійсним протоколу та скасування запису: ознайомлення з матеріалами справи № 916/1579/25 та формування правової позиції по справі, складання та подання до Господарського суду Одеської області у справі № 916/1579/25 відзиву на позов ОСОБА_1 до клієнта (дата надання послуги - до 23.05.2025, план по годинах 10 годин, вартість 5000 грн); складання та подання до Господарського суду Одеської області у справі № 916/1579/25 від імені та в інтересах клієнта процесуальних документів по справі, підготовка та участь у судових засіданнях у справі № 916/1579/25 (дата надання послуги - до завершення судового розгляду, план по годинах 10 годин, вартість 5000 грн).

Згідно з п.п. 3, 4 додаткової угоди сторони погодили, що загальна вартість юридичних послуг адвоката з професійної правничої допомоги щодо судового захисту прав та законних інтересів клієнта у Господарському суді Одеської області при розгляді справи № 916/1579/25 за позовом ОСОБА_1 до клієнта про визнання недійсним протоколу та скасування запису становить 10000 гривень.

Сторони погодили, що загальна вартість юридичних послуг адвоката з професійної правничої допомоги щодо судового захисту прав та законних інтересів клієнта у Господарському суді Одеської області при розгляді справи № 916/1579/25 за позовом ОСОБА_1 до клієнта про визнання недійсним протоколу та скасування запису не залежить від кількості судових засідань, в яких адвокат братиме участь, та кількості процесуальних документів, що будуть фактично складені адвокатом, для виконання юридичних послуг, визначених у п. 2 таблиці п. цієї додаткової угоди.

Пунктом 5 додаткової угоди сторони погодили, що вартість юридичних послуг сплачується клієнтом наступним чином: не пізніше 23 травня 2025 року клієнт сплачує адвокату 100% за надання юридичних послуг, передбачених у п. 1 таблиці п. 2 цієї додаткової угоди (п/п. 5.1.); не пізніше 3 календарних місяців після завершення розгляду Господарським судом Одеської області № 916/1579/25 за позовом ОСОБА_1 до клієнта про визнання недійсним протоколу та скасування запису клієнт сплачує адвокату 100% за надання юридичних послуг, передбачених у п. 2 таблиці п. 2 цієї додаткової угоди (п/п. 5.2.).

Факт належного надання адвокатом юридичних послуг підтверджується відповідними актами приймання-передачі юридичних послуг, що підписуються у терміни та у порядку, визначеними договором (п. 7 додаткової угоди).

Як слідує безпосередньо із Акту приймання-передачі юридичних послуг з правової допомоги від 21.05.2025, складеного між АБ «Олександра Щукіна» в особі керуючого Щукіна О.С. та ОСББ «Грецька 45», адвокатом належно виконані, а клієнтом прийняті наступні послуги з професійної правничої допомоги щодо судового захисту прав та законних інтересів клієнта у Господарському суді Одеської області при розгляді справи № 916/1579/25 за позовом ОСОБА_1 до клієнта про визнання недійсним протоколу та скасування запису: ознайомлення з матеріалами справи № 916/1579/25 та формування правової позиції по справі, складання та подання до Господарського суду Одеської області у справі № 916/1579/25 відзиву на позов ОСОБА_1 до клієнта про визнання недійсним протоколу та скасування запису (дата закінчення надання послуги 21.05.2025, витрачено годин 10, вартість 5000 грн).

Відповідно до п. 3 акту від 21.05.2025, підписанням цього акту сторони підтверджують факт надання адвокатом на користь клієнта зазначених у даному акті юридичних послуг з правової допомоги належно, своєчасно у повному обсязі та на інших умовах, встановлених відповідно до положень договору про надання правової допомоги від 14.05.2025 № 46/25.

19.08.2025 між АБ «Олександра Щукіна» в особі керуючого Щукіна О.С. та ОСББ «Грецька 45» складено та підписано також Акт приймання-передачі юридичних послуг з правової допомоги від 19.08.2025, відповідно до п. 1 якого адвокатом належно виконані, а клієнтом прийняті наступні послуги з професійної правничої допомоги щодо судового захисту прав та законних інтересів клієнта у Господарському суді Одеської області при розгляді справи № 916/1579/25 за позовом ОСОБА_1 до клієнта про визнання недійсним протоколу та скасування запису: складання та подання до Господарського суду Одеської області у справі № 916/1579/25 від імені та в інтересах клієнта процесуальних документів по справі, підготовка та участь у судових засіданнях у справі № 916/1579/25 (дата закінчення надання послуги 19.08.2025, витрачено годин 10, вартість 5000 грн).

Відповідно до п. 3 акту від 19.08.2025, підписанням цього акту сторони підтверджують факт надання адвокатом на користь клієнта зазначених у даному акті юридичних послуг з правової допомоги належно, своєчасно у повному обсязі та на інших умовах, встановлених відповідно до положень договору про надання правової допомоги від 14.05.2025 № 46/25.

Окрім того, відповідачем до матеріалів справи додано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги у справі № 916/1579/25 від 20.08.2025, згідно якого: 21.05.2025 адвокатом надано послуги з ознайомлення з матеріалами справи № 916/1579/25 та формування правової позиції по справі, складання та подання до Господарського суду Одеської області у справі № 916/1579/25 відзиву на позов ОСОБА_1 до клієнта про визнання недійсним протоколу та скасування запису, на які витрачено 10 годин; 19.08.2025 адвокатом надано послуги зі складання та подання до Господарського суду Одеської області у справі № 916/1579/25 від імені та в інтересах клієнта процесуальних документів по справі, на які витрачено 4 години; адвокатом надано послуги з підготовки та участі у наступних судових засіданнях у справі № 916/1579/25: 01 липня 2025 року, 15 липня 2025 року та 19 серпня 2025, на які витрачено 6 годин.

Факт сплати відповідачем наданих правових послуг у сумі 10000,00 грн підтверджується платіжними інструкціями № 974 від 21.05.2025 на суму 5000,00 грн та № 1001 від 20.08.2025 на суму 5000,00 грн.

Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Чинне процесуальне законодавство України не встановлює чіткого переліку доказів, які необхідно надати суду на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, однак зобов`язує надати докази щодо надання правової допомоги.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях ГПК України визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову (дослідження обґрунтованості, наявності доказів, що їх підтверджують).

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, ухвалення законного й обґрунтованого рішення.

Велика Палата Верховного суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зазначила, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст. 627 Цивільного кодексу України. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Аналогічну позицію викладено Верховним Судом у постановах від 27 лютого 2024 року у справі № 910/6416/22, від 15 серпня 2024 року у справі № 910/18756/23; додаткових постановах Великої Палати Верховного суду від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19, Об`єднаної палати КГС Верховного Суду від 03 листопада 2023 року у справі № 914/2355/2.

Відповідно до висновку Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання щодо оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268).(постанови ВП ВС від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21, від 05 червня 2024 року у справі № 910/14524/22, від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23 ).

У додаткових постановах від 31 липня 2024 року у справі № 921/403/22, від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19, постановах від 19 січня 2023 року у справі № 824/16/22, від 11 квітня 2024 року у справі № 545/1103/20 Верховний Суд зазначив, що за принципом змагальності саме на іншу сторону покладено обов`язок надати обґрунтування щодо наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

При цьому, для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507, постанови Верховного Суду від 24 квітня 2024 року у справі № 922/3850/23, від 11 квітня 2024 року у справі № 910/11136/23, від 15 лютого 2024 року у справі № 500/3953/21, від 20 червня 2024 року у справі № 760/11612/23.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №910/15621/19, від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч.ч.5-7, 9 ст.129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд не може погодитись, що витрати на професійну правничу допомогу заявлені представником відповідача у розмірі 10000,00 грн є співрозмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а також обсягом наданих адвокатом послуг.

Так, із урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024 у справі №910/9714/22.

В свою чергу, послуги з ознайомлення з матеріалами справи (в даному випадку в електронному вигляді) та формування правової позиції, а також складання та подання до суду відзиву на позов, з урахуванням 10 годин, витрачених на надання такої послуги, за своєю суттю є такими, що дублюються, адже адвокат під час вивчення матеріалів справи одразу формує позицію сторони клієнта з приводу відповідного документу та/або дії іншої сторони. Вони є складовими одного завдання - формування правової позиції відповідача у справі та надання ним аргументів і заперечень на позовні вимоги ОСОБА_1 .

Суд також звертає увагу, що перелічені в описі робіт та акті від 19.08.2025 послуги зі складання та подання до суду процесуальних документів зводяться фактично до подання відповідачем заяви про вступ у справи в якості представника та двох заяв про участь представника в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, які стосувались саме забезпечення його можливості ознайомитися з матеріалами електронної справи і подальшої участі в судових засіданнях в режимі відеоконференції, та здійснювались з власної ініціативи відповідача, відтак, не відноситься до правничої допомоги, яка має бути покладена на іншу сторону справи.

При цьому, окрім зазначених заяв представником відповідача були подані до суду лише заперечення на заяву позивача про зміну предмету позову у справі № 916/1579/25, на складання яких, на переконання суду, не може бути витрачено 4 години часу адвокатом, який за своїм правовим статусом має достатню правову кваліфікацію.

Окрім того, суд зауважує, що під час розгляду справи № 916/1579/25 у суді представник ОСББ «Грецька 45» адвокат Щукін О.С. брав участь у судовому засіданні 10.07.2025 та 19.08.2025 в режимі відеоконференції. Тривалість кожного вказаного судового засідання становила не більше 10 хвилин. В свою чергу, адвокат безпідставно стверджує про участь у судовому засіданні 15.07.2025, оскільки підготовче засідання, призначене на 15.07.2025 о 10:20 год., не відбулося у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги.

Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, частково зважаючи на заперечення позивача щодо стягнення таких витрат, суд вважає, що розмір заявлених витрат на правничу (правову) допомогу у сумі 10000,00 грн не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, витрати у заявленому розмірі не мають характеру необхідних, неспівмірні зі складністю справи і необхідним обсягом правничих послуг.

За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді, через призму критеріїв, встановлених частиною п`ятою статті 129 ГПК України, керуючись статтями 2, 80, 123, 126, 129 ГПК України, враховуючи обсяг виконаних робіт, з урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, беручи до уваги критерії пропорційності, справедливості, необхідності та розумності розміру таких витрат, суд дійшов висновку про необхідність покладення на позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем, у розмірі 3000,00 грн, які є співрозмірними з виконаною правничою допомогою.

Отже, за результатами здійсненого судом аналізу наданих відповідачем доказів, а також конкретних обставин надання правничої допомоги адвокатом Щукіним О.С. у даній справі, суд дійшов висновку про те, що розмір заявлених до стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу відповідачем значно завищено.

З огляду на вищевикладене, заява ОСББ «Грецька 45» про відшкодування судових витрат підлягає задоволенню частково на загальну суму 3000,00 грн, натомість у стягненні 7000,00 грн витрат на правничу допомогу суд відмовляє.

При цьому суд не заперечує право адвоката та його довірителя на таку оцінку вартості та необхідності наданих послуг, але оцінює дані обставини з точки зору можливості покладення таких витрат на іншу сторону по справі (позивача у справі).

Щодо необхідності встановлення необґрунтованості дій позивача, пов`язаних з розглядом справи, та необхідності понесення витрат відповідачем з надання правничої допомоги в порушеній позивачем справі (необхідність ознайомлення адвокатом з матеріалами справи, подання відзиву/заперечень у справі, участь адвоката в судових засіданнях, вчинення дій щодо збирання доказів та інше), при компенсації правничих витрат відповідача у справі за рахунок позивача із застосуванням ч.5 ст. 130 ГПК України, як про те зазначив Верховний Суд у постанові від 05.07.2023 у справі № 911/3312/21, суд зазначає наступне.

У пунктах 77-80 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2024 у справі № 921/357/20 зазначено таке: « 77. Згідно з положеннями статті 130 ГПК України (статті 142 ЦПК України) розподіл витрат проводиться судом і в тому випадку, коли судове рішення по суті спору не приймається (у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду)».

Отже, за змістом частини 5 статті 130 Господарського процесуального кодексу України однією із умов для компенсації особі (одній стороні) здійснених нею витрат, пов`язаних з розглядом справи, мають бути необґрунтовані дії іншої сторони, що і зумовили відповідні витрати під час розгляду справи та пов`язані з цим розглядом.

Тобто, стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, зокрема і витрат на правничу допомогу у разі закриття провадження у справі, можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача. Така правова позиція є сталою і послідовною, та викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20.06.2023 року у справі № 925/1372/21, від 11.05.2023 року у справі № 921/811/21, від 25.04.2023 року у справі № 924/341/22.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у низці правових позицій неодноразово відмічав, що Господарський процесуальний кодекс України не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача в контексті застосування частини 5 статті 130 Господарського процесуального кодексу України, однак очевидно, що під такими діями не можна розуміти реалізацію позивачем своїх процесуальних прав.

Близька за змістом послідовна та стала правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.07.2021 року у справі № 910/13025/19, від 02.09.2021 року у справі № 922/2568/20, від 23.12.2021 року у справі № 910/16777/20 та від 26.05.2022 року у справі № 905/460/21.

Між тим існує й інша стала правова позиція Верховного Суду, відповідно до якої Господарський процесуальний кодекс України не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача, однак під такими діями можна розуміти таку реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду (правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.02.2021 року у справі № 905/121/19, від 13.05.2021 року у справі № 910/16777/20, від 15.09.2021 року у справі № 902/136/21 та від 18.01.2022 року у справі № 922/2017/17).

Таким чином, частина 5 статті 130 Господарського процесуального кодексу України не встановлює конкретні критерії для оцінки дій позивача на предмет обґрунтованості/ необґрунтованості, а тому такі встановлюються судом у кожній справі відповідно до встановлених обставин.

Подібної правової позиції дотримано Верховним Судом у постанові від 23.01.2024 у справі №903/648/23.

Поняття «необґрунтованість дій позивача» не є тотожнім таким поняттям як «зловживання правом», «неправомірність дій» або ж «встановлення того, що спір виник внаслідок необґрунтованих дій позивача».

В свою чергу, під час розгляду даної справи, з боку позивача мали місце саме необґрунтовані дії, оскільки в ході підготовчого провадження, яке фактично тривало майже три місяці, позивач підтримував заявлені позовні вимоги, неодноразово (тричі) подавав заяви про зміну предмету позову, надав суду заяви про витребування доказів та відкладення розгляду справи. Наприкінець, не дочекавшись вирішення судом заявлених клопотань, позивач звернувся до суду з заявою про залишення позовної заяви без розгляду.

Все це мало наслідком для відповідача необхідність подання відзиву на позов, додаткових заперечень, участь у судових засіданнях тощо, та понесення у зв`язку із цим додаткових витрат на правничу допомогу.

Натомість у справі, яка розглядається, позивач, звертаючись до суду із заявою про залишення позову без розгляду, не навів жодної поважної причини подання такої заяви, а лише обмежився посиланням на виявлені недоліки в поданих ним документах по суті, які, на його переконання, неможливо виправити відповідно до вимог ГПК України.

Окрім того, судом враховано, що ситуація, за якої є неможливими оцінка та фактичне існування ознак недобросовісності, зловживання чи незаконності в діях позивача, що зумовили залишення позову без розгляду, не може нівелювати права відповідача на отримання компенсації понесених ним судових витрат, необхідність чого була породжена реалізацією своїх прав на судовий захист у рамках ініційованого позивачем судового спору. У даному випадку (залишення позовної заяви без розгляду за клопотанням позивача) не є необхідними такі ознаки, як недобросовісність, зловживання чи незаконність, оскільки законодавець у такому випадку чітко визначив інший термін «необґрунтованість», який є відмінним від наведених, а, надавши заяву про залишення позову без розгляду, позивач мав усвідомлювати ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням ним таких процесуальних дій, в т.ч. передбачених частиною п`ятою статті 130 названого Кодексу.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку щодо непослідовності та необґрунтованості дій позивача щодо користування процесуальними правами, що є підставою для відшкодування судових витрат на підставі частини п`ятої статті 130 ГПК України.

Враховуючи не ухвалення судом рішення суду за результатами розгляду даної справи, суд вважає необхідним розподіл заявлених до відшкодування витрат здійснити шляхом постановлення ухвали.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 76, 79, 129, 130, 221, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Грецька 45» (вх. №2-1324/25 від 21.08.2025) про розподіл судових витрат по справі № 916/1579/25 задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Грецька 45» (вул. Грецька, № 45, м. Одеса, 65026, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) грн 00 коп.

3. В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

4. Видати наказ на виконання даної ухвали.

Додаткова ухвала набирає законної сили 04.09.2025 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повна ухвала складена 09.09.2025.

Суддя О.В. Цісельський