ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2025 р. м. Київ

Справа № 911/1824/25

Господарський суд Київської області у складі:

cудді Ейвазової А.Р.,

розглянувши у спрощеному провадженні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до Фермерського господарства «Дідух» про стягнення 238 949,96грн, без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі - позивач, ТОВ «ГК «Нафтогаз України») звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Фермерського господарства «Дідух» (далі - відповідач, ФГ «Дідух») про стягнення 238 949,96грн, з яких (з урахуванням заяви про усунення недоліків): 199 503,34грн - основний борг; 2 924,10грн - 3% річних за період з 11.11.2023 по 30.04.2025; 11 420,01грн - втрати від інфляції за період з 01.12.2024 по 30.04.2025; 25 102,51грн - пеня за період з 21.11.2024 по 30.04.2025.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором від 29.08.2023 №108/ПГ-4477-П про постачання природного газу (рамковий) в частині оплати природного газу, переданого у жовтні 2023 року - листопаді 2024 року, у встановлений договором строк (а.с.1-5, 119).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.06.2025: відкрито провадження у справі за відповідним позовом; вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження; встановлено строки для подання учасниками заяв по суті (а.с.127-128).

Відповідна ухвала доставлена до електронних кабінетів сторін 11.06.2025 о 00:24, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (а.с.129-130).

Ухвала суду, як вбачається із змісту п.1 ч.1 ст.232 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), є видом судового рішення.

В силу п.2 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Таким чином, відповідна ухвала вважається врученою сторонам 11.06.2025.

В силу ч.1 ст.251 ГПК України у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

26.06.2025 у строк, встановлений ч.1 ст.251 ГПК України, від відповідача надійшли пояснення на позовну заяву, які за своїм змістом є першою заявою по суті справи відповідача - відзивом, оскільки містять пояснення та заперечення щодо заявлених позивачем вимог (а.с.131-133).

У поясненні відповідач просить не застосовувати до господарства штрафні санкції, посилаючись на скрутне фінансове становище, через початок повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України та неможливість належного функціонування господарства через звільнення кваліфікованих кадрів та мобілізацію працівників, відключення електричної енергії, що призвело до псування електронного обладнання та зупинки охолодження сушеного зерна, його загоряння.

Вважає, що настання таких подій слід кваліфікувати як настання для ФГ «Дідух» форс-мажорних обставин.

У встановлені судом строки від позивача та відповідача відповідь на відзив та заперечення не надходили; із заявами про продовження відповідних строків сторони не звертались.

Граничний строк розгляду відповідної справи, визначений ч.1 ст.248 ГПК України, сплив.

Дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив наступні обставини.

29.08.2023 між ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» (далі - постачальник) та ФГ «Дідух» (далі - споживач) укладено договір №108/ПГ-4477-П про постачання природного газу (рамковий) (а.с.9-12; далі - договір).

Відповідно до п.1.1 договору постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ (за кодом згідно УКТЗЕД 2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, а споживач - прийняти його та оплатити на умовах договору.

Газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем для власних потреб в якості палива та/або в якості сировини, а не для продажу (п.1.3 договору).

Згідно з п.1.8 договору місцезнаходження точки комерційного обліку визначено: Київська обл., Згурівський р-н., смт. Згурівка, вул. Заводська, буд. 1.

Як вбачається з п.п.2.1,2.2 договору: постачання газу споживачу здійснюється протягом періоду дії договору на підставі підписаних сторонам додаткових угод до договору, які є його невід`ємними частинами; в додаткових угодах зазначаються період та обсяг постачання, ціна постачання газу та порядок проведення розрахунків; постачання та споживання замовлених обсягів постачання газу протягом відповідного розрахункового періоду здійснюється виходячи із середньодобової норми, яка визначається шляхом ділення місячного замовленого обсягу газу на кількість днів протягом цього розрахункового періоду.

В силу п.2.3 договору: корегування замовлених обсягів постачання газу є одночасним корегуванням замовлених обсягів послуги транспортування; коригування замовлених обсягів постачання газу на розрахунковий період в межах загального замовленого обсягу постачання здійснюється шляхом направлення на електронні адреси уповноважених осіб постачальника, зазначені у п.11.3 договору, сканованих копій підписаної споживачем заявки на коригування замовленого обсягу постачання газу на відповідний розрахунковий період з подальшим наданням постачальнику оригіналів заявок. При цьому, як визначено пп.2.3.1 п.2.3 договору, таке коригування здійснюється до 25 числа розрахункового періоду, в якому здійснюється постачання природного газу; зміна замовлених обсягів постачання на розрахунковий період більше ніж на 10% має бути оформлена підписанням сторонами додаткової угоди до договору.

Пунктом 2.5 договору передбачено, що перехід права власності на газ від постачальника до споживача здійснюється у точках виходу з газотранспортної системи (ГТС) до газорозподільної системи (ГРМ); після переходу права власності на газ, споживач несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на газ.

Як визначено п.п.2.6-2.8 договору: приймання передача газу, поставленого постачальником та прийнятого споживачем у розрахунковому періоді, оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою (за наявністю) акту приймання-передачі природного газу, в якому зазначаються фактичні обсяги спожитого газу та його вартість; за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи/Кодексу газорозподільних систем; для складання акту приймання-передачі природного газу за підсумками розрахункового періоду постачальник використовує дані з Інформаційної платформи Оператора ГТС та/або дані отримані від споживача; формування акту відбувається не раніше 9 числа місяця наступного за розрахунковим періодом.

Також, п.п.2.9-2.11 договору визначено, що: постачальник направляє споживачу два примірника підписаного та скріпленого печаткою акту до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом; споживач протягом 2 банківських днів з дати отримання актів приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений його печаткою (за наявності), або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту приймання-передачі природного газу; у випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі природного газу, не надання письмово обґрунтованого заперечення проти підписання акту або у разі відмови споживача від підписання акту приймання-передачі природного газу до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, такий акт вважається підписаним, а обсяг (об`єм) спожитого газу- встановленим та узгодженим відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС, а вартість поставленого газу розраховується відповідно до умов договору; звіряння спожитого природного газу протягом розрахункового періоду здійснюється відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС; дані Інформаційної платформи Оператора ГТС щодо обсягів природного газу, спожитих споживачем, вважаються обов`язковими для сторін, якщо судом не буде встановлено інше.

Відповідно до п.п.3.1-3.5 договору: ціна за 1000куб.м газу, що постачається постачальником споживачу, строк та порядок проведення розрахунків визначаються в окремих додаткових угодах до договору, які є невід`ємними його частинами; ціна газу під час дії договору може змінюватись; у випадку недосягнення сторонами згоди щодо ціни газу, споживач має право змінити постачальника на відповідний період, а постачальник має право не здійснювати постачання газу споживачу у відповідному розрахунковому періоді; призупинення постачання/споживання замовлених обсягів газу не є розірванням цього договору; до ціни газу, визначеної додатковими угодами до договору, додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи; тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи встановлюється відповідними постановами НКРЕКП та зазначається у додаткових угодах до договору, згідно з якими споживач замовляє обсяг газу на відповідний газовий місяць; споживач самостійно розраховує суму платежу за газ і забезпечує оплату в строки, передбачені умовами, що визначаються в окремих додаткових угодах до договору; додатково до ціни газу, розрахованої та сплаченої згідно з п.3.4. договору, споживач зобов`язується оплатити постачальнику витрати, що виникли внаслідок перевищення або недобору споживачем запланованих обсягів постачання газу на відповідний розрахунковий період згідно з п.2.1 договору більше ніж на 10%; до зазначених витрат відносяться вартість місячного небалансу та вартість відхилення від замовленого обсягу послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи.

Остаточний розрахунок за фактично поставлений газ (в тому числі оплата вартості місячного небалансу та вартості відхилення від замовленого обсягу послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи) здійснюється до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, на підставі акту (актів) приймання-передачі природного газу (п.3.6 договору).

При цьому, п.3.7 договору визначено, що за наявності у споживача заборгованості, грошові кошти, що перераховуються споживачем, зараховуються сторонами в рахунок погашення існуючої заборгованості в порядку черговості її виникнення. У разі переплати за поставлений газ, як визначено п.3.8 договору, сума переплати зараховується постачальником в рахунок оплати за наступний розрахунковий період або повертається споживачу на його письмову вимогу протягом 10 банківських днів на підставі підписаного сторонами акту звірки взаєморозрахунків.

Підпунктом 4.2.1 п.4.2 договору установлено. що споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу та інших платежів згідно з умовами договору.

За порушення споживачем строків остаточного розрахунку за поставлений постачальником газ/інші платежі сторони у п.7.2 договору встановили відповідальність у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла протягом періоду, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Пунктом 8.1 договору визначено, що при настанні обставин неможливості повного або часткового виконання будь-якою із сторін зобов`язань по договору, як-то: пожежа, повінь, землетрус та інші стихійні лиха, аварія на газопроводі, війна та військові дії, блокада, страйки, зміна законодавства України, видання органами виконавчої влади України нормативних актів, що роблять неможливим виконання зобов`язань по договору, чи інших, що не залежать від сторін, обставин, сторона яка зазнала впливу таких обставин, не несе відповідальності; дані обставини повинні бути підтверджені Торгово-промисловою палатою України чи іншим компетентним органом.

Про настання форс-мажорних обставин, термін їхньої дії та припинення сторона, для якої вони наступили, сповіщає іншу сторону протягом трьох днів з моменту настання таких обставин; неповідомлення або невчасне повідомлення про настання форс-мажорних обставин позбавляє сторону права посилатися на такі обставини; настання форс-мажорних обставин не звільняє споживача від обов`язку оплати за обсяг фактично поставленого газу (п.п.8.2, 8.3 договору).

Згідно з п.п.11.1,11.2 договору: договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками (за наявності) та діє у частині поставки природного газу до 31 грудня 2023 року, а в частині розрахунків між сторонами - до повного їх виконання; за взаємною згодою сторін договір може бути припинено достроково; при цьому, сторона, яка має намір розірвати договір письмово попереджає про це іншу сторону за 30 календарних днів до запланованої дати розірвання; договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов; при цьому сторони мають внести зміни до договору щодо планових об`ємів постачання газу на продовжений строк.

Сторони неодноразово змінювали умови договору шляхом укладення додаткових угоди до договору, зокрема від:

21.09.2023 №1, якою: замовлений обсяг постачання газу у жовтні 2023 року становить 100,000куб.м (п.1); ціна постачання газу за 1000куб.м споживачу на період постачання природного газу, вказаний в п.1 цієї додаткової угоди, становить 17502грн з ПДВ (п.2); тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи, сплата якого передбачена п.3.3 договору, встановлено постановою НКРЕКП від 24.12.2019 №3013 в розмірі 163,89грн з ПДВ за 1000куб.м на добу (п.3); оплата за цим договором здійснюється споживачем на рахунок постачальника у наступні строки - 100% суми платежу за газ до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (п.6) (а.с.12,зворот);

17.10.2023 №2, якою: замовлений обсяг постачання газу у листопаді 2023 року становить 70,000куб.м (п.1); ціна постачання газу за 1000куб.м споживачу на період постачання природного газу, вказаний в п.1 цієї додаткової угоди, становить 17520грн з ПДВ (п.2); тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи, оплата якого передбачена п.3.3 договору, встановлено постановою НКРЕКП від 24.12.2019 №3013 у розмірі 163,89грн з ПДВ за 1000куб.м на добу (п.3); оплата за цим договором здійснюється споживачем на рахунок постачальника у наступні строки - 100% суми платежу за газ до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (п.6) (а.с.13);

24.11.2023 №3, якою: замовлений обсяг постачання газу у грудні 2023 року становить 5,270куб.м (п.1); ціна постачання газу за 1000куб.м споживачу на період постачання природного газу, вказаний в п.1 цієї додаткової угоди, становить 15684грн з ПДВ (п.2); тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи, оплата якого передбачена п.3.3 договору, встановлено постановою НКРЕКП від 24.12.2019 №3013 в розмірі 163,8912грн з ПДВ за 1000куб.м на добу (п.3); оплата за цим договором здійснюється споживачем на рахунок постачальника у наступні строки - 100% суми платежу за газ до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (п.6) (а.с.13, зворот);

15.12.2023 №4, якою: розділи 1, 2, 3, 6, 11 договору викладено у новій редакції (а.с.18-19, 25-26);

15.12.2023 №5, якою: замовлений обсяг постачання газу у січні 2024 року становить 7,000куб.м (п.1); ціна постачання газу за 1000куб.м споживачу на період постачання природного газу, вказаний в п.1 цієї додаткової угоди, становить 15 495грн з ПДВ (п.2); тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи, оплата якого передбачена п.3.3 договору, встановлено постановою НКРЕКП від 24.12.2019 №3013 в розмірі 163,8912грн з ПДВ за 1000куб.м. на добу (п.3); оплата за цим договором здійснюється споживачем на рахунок постачальника у наступні строки - 100% суми платежу за газ до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (п.6) (а.с.31);

29.01.2024 №6, якою: замовлений обсяг постачання газу у лютому 2024 року становить 7,000куб.м (п.1); ціна постачання газу за 1000куб.м споживачу на період постачання природного газу, вказаний в п.1 цієї додаткової угоди, становить 14340грн з ПДВ (п.2); тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи, оплата якого передбачена п.3.3 договору, встановлено постановою НКРЕКП від 24.12.2019 №3013 в розмірі 163,8912грн з ПДВ за 1000куб.м на добу (п.3); оплата за цим договором здійснюється споживачем на рахунок постачальника у наступні строки: 34% від суми платежу за газ - до 10 числа розрахункового періоду, 33% від суми платежу за газ - до 20 числа розрахункового періоду; 33% від суми платежу за газ - до 30 числа розрахункового періоду (п.6) (а.с.35,зворот);

10.09.2024 №7, якою: замовлений обсяг постачання газу у вересні 2024 року становить 0,100куб.м (п.1); ціна постачання газу за 1000куб.м споживачу на період постачання природного газу, вказаний в п.1 цієї додаткової угоди, становить 18200,04грн з ПДВ (п.2); тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи, оплата якого передбачена п.3.3 договору, встановлено постановою НКРЕКП від 24.12.2019 №3013 в розмірі 163,8912грн з ПДВ за 1000куб.м на добу (п.3); оплата за цим договором здійснюється споживачем на рахунок постачальника у наступні строки: 34% від суми платежу за газ до 10 числа розрахункового періоду; 33% від суми платежу за газ до 20 числа розрахункового періоду; 33% від суми платежу за газ до 30 числа розрахункового періоду (п.6) (а.с.40);

17.09.2024 №8, якою: замовлений обсяг постачання газу у жовтні 2024 року становить 70,000куб.м (п.1); ціна постачання газу за 1000куб.м споживачу на період постачання природного газу, вказаний в п.1 цієї додаткової угоди, становить 17700грн з ПДВ (п.2); тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи, оплата якого передбачена п.3.3 договору, встановлено постановою НКРЕКП від 24.12.2019 №3013 в розмірі 163,8912грн з ПДВ за 1000куб.м на добу (п.3); оплата за цим договором здійснюється споживачем на рахунок постачальника у наступні строки: 100% суми платежу за газ до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (п.6) (а.с.44, зворот);

21.10.2024 №9, якою: замовлений обсяг постачання газу у листопаді 2024 року становить 50,000куб.м (п.1); ціна постачання газу за 1000куб.м споживачу на період постачання природного газу, вказаний в п.1 цієї додаткової угоди, становить 18060грн з ПДВ (п.2); тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи, оплата якого передбачена п.3.3 договору, встановлено постановою НКРЕКП від 24.12.2019 №3013 в розмірі 163,8912грн з ПДВ за 1000куб.м на добу (п.3); оплата за цим договором здійснюється споживачем на рахунок постачальника у наступні строки: 34% від суми платежу за газ - до 10 числа розрахункового періоду; 33% від суми платежу за газ - до 20 числа розрахункового періоду; 33% від суми платежу за газ - до 30 числа розрахункового періоду (п.6) (а.с.49).

Постачання природного газу позивачем підтверджується актами приймання-передачі природного газу за період з жовтня 2023 року по вересень 2024 року, які підписані сторонами шляхом накладення електронного цифрового підпису, на загальну суму 967 469,66грн, а саме від:

31.10.2023 №16864 за жовтень 2023 року - 19,8379тис.м3 на суму 350 454,18грн (а.с.53, зворот; а.с.54);

30.11.2023 №19882 за листопад 2023 року - 21,0157тис.м3 на суму 371 639,35грн (а.с.55,56);

31.12.2023 №20220 за грудень 2023 року - 2,21363тис.м3, у т.ч., місячний небаланс у розмірі 0,01363тис.м3, на загальну на суму 35 124,56грн (а.с.56, зворот);

31.01.2024 №56 за січень 2024 року - 1,30733тис.м3 на суму 20 471,34грн (а.с.58-59);

29.02.2024 №2162 за лютий 2024 року - 12,16175тис.м3, у т.ч. місячний небаланс у розмірі 4,46175тис.м3, на загальну на суму 189 335,23грн (а.с.59, зворот; а.с.60);

30.09.2024 №14556 за вересень 2024 року - 0,00779тис.м3, у т.ч. місячний небаланс у розмірі 0,08221тис.м3, на загальну на суму 445грн (а.с.61).

Крім того, на підтвердження виконання зобов`язань з постачання природного газу позивач надав підписані лише ним акти приймання-передачі природного газу за період з жовтня по листопад 2024 року на загальну суму 342 369,23грн, з визначенням обсягу споживання, а саме від:

31.10.2024 №17519 за жовтень 2024 року - 6,59323тис.м3, у т.ч. місячний небаланс у розмірі 56,40677тис.м3 на загальну на суму 319 309,62грн (а.с.62,зворот; а.с.63);

30.11.2024 №19586 за листопад 2024 року - 1,26535тис.м3 на суму 23 059,61грн (а.с.63,зворот; а.с.64).

В якості доказів направлення вказаних актів приймання-передачі природного газу відповідачу, позивач надав скріншоти направлень їх на електронну адресу, яка зазначена у розділі 11 укладеного договору в графі «уповноважені особи споживача» - «» (а.с.70,зворот-72).

Також, відповідач до поданих пояснень надав акти приймання-передачі природного газу від 31.10.2024 №17519, 30.11.2024 №19586, що свідчить про фактичне їх отримання відповідачем. При цьому, акт від 30.11.2024 №19586 підписаний відповідачем (а.с.146; 148).

Для оплати поставленого природного газу позивач виставив відповідачу рахунки на оплату від: 10.10.2023 №33945 на суму 1 588 326,56грн (а.с.64,зворот); 10.12.2023 №37995 на суму 455 157,74грн (а.с.65); 10.01.2024 №1478 на суму 144 736,80грн (а.с.65, зворот); 10.02.2024 №5299 на суму 121 998,58грн (а.с.66); 10.03.2024 №9083 на суму 189335,23грн (а.с.66, зворот); 10.10.2024 №28319 на суму 1 249 080,98грн (а.с.67); 10.11.2024 №33224 на суму 1 228 667,78грн (а.с.67,зворот); 10.12.2024 №37663 на суму 23 059,61грн (а.с.68).

23.04.2025 за вих.№119/4.2.1-31669-2025 позивач в звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» - адміністратора інформаційної платформи щодо надання відомостей про об`єм природного газу, поставленого, зокрема ФГ «Дідух» за період з 1 травня 2023 року по 31 грудня 2024 року (EIC- код 56XО0000W8DDU00Z) (а.с.83-86).

У відповідь на вказаний запит Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» листом від 24.04.2025 за вих.№ТОВВИХ-25-6577 надало інформацію щодо остаточної алокації відборів споживча з EIC-кодом 56XО0000W8DDU00Z (56X80B) в період з 01.10.2023 по 01.11.2024 (а.с.87-90; 92-99).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у період з 13.11.2023 по 10.12.2024 здійснив часткову оплату природного газу за договором на загальну суму 1 110 335,55грн, що підтверджується інформацією про надходження коштів на рахунок ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за період з 01.05.2023 по 17.04.2025, яка надана Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» листом від 25.04.2025 за вих.№77/4-09/48404/2025 (а.с.103-105), а саме перерахував: 13.11.2023 - 350454,18грн; 11.12.2023 - 371 639,35грн; 10.01.2024 - 35 124,56грн; 13.02.2024 - 20471,34грн; 11.03.2024 - 189 335,23грн; 16.09.2024 - 1 836,40грн; 11.10.2024 - 445грн; 14.11.2024 - 117 780,75грн; 10.12.2024 - 23 248,74грн.

Відповідно до листів від 10.11.2021 за вих.№34, 15.11.2024 за вих.№37 відповідач звернувся до позивача з проханням не нараховувати плату за небаланс газу через складне фінансове становище (а.с.101,зворот; а.с.102).

У відповідь на звернення відповідача, позивач листом від 15.11.2024 за вих.№119/4.1.4-59952-2024 повідомив про відсутність підстав для коригування обсягів природного газу, оскільки таке коригування замовлених обсягів постачання на певний період у відповідності до умов п.2.4 договору в редакції додаткової угоди №4 здійснюється на підставі повідомлення споживача, яке у спірний період до постачальника не надходило (а.с.102,зворот).

Також, відповідач на підтвердження зміни кількості працівників, їх призначення та звільнення, проходження ними навчання надав: посвідчення, накази та штатні розписи (а.с.151-178).

Згідно довідки про поточний стан рахунку, що надана Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» від 26.06.2025 №250626SUD09542801, залишок коштів на відкритому рахунку ФГ «Дідух» становить 339,64грн (а.с.179).

Звертаючись до суду з відповідним позовом позивач стверджує, що борг відповідача за природний газ, переданий у відповідний період, складає 199 503,34грн.

Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обов`язку оплати переданий природний газ, а також застосування до нього відповідальності, встановленої договором та чинним законодавством, за порушення відповідного зобов`язання.

Заявлені вимоги є мотивованими з наступних підстав.

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань в силу ст.ст.173, 174, ч.1 ст.175 ГК України (норми якого діяли в період укладення договору, виникнення спірних правовідносин).

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ч.1 ст.175 ГК України.

Згідно ч.1 ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, як установлено ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ч.ч.1, 3 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу»: постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором; якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами; права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, ЦК та ГК України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Враховуючи зміст зобов`язань сторін за відповідним договором, суб`єктний склад його сторін, систематичну поставку природного газу протягом певного часу позивачем та прийняття його відповідачем, укладений сторонами договір є договором постачання природного газу через приєднану мережу.

Згідно ч.1 ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (ч.2 ст.714 ЦК України).

В силу ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як визначено ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За загальним правилом, визначеним ч.1 ст.692 ЦК України, яким установлена черговість виконання взаємних зобов`язань, виконання зобов`язання з передачі товару передує виконанню зобов`язання з оплати. Вказаний порядок визначений також укладеним договором, окрім платежів за лютий, вересень та листопад 2024 року, щодо яких сторони передбачили передплату за постачання природного газу.

При цьому, як визначено п.2 ч.2 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу», споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

З урахуванням умов договору, враховуючи виконання позивачем зобов`язань з постачання природного газу, що підтверджується актами, ФГ «Дідух» мало здійснити остаточний розрахунок за поставлений природний газу, у строки, встановлені п.6 додаткових угод №1-3, 5-9, а саме за актами приймання-передачі природного газу від:

31.10.2023 №16864 за жовтень 2023 року - до 10.11.2023 (згідно умов додаткової угоди від 21.09.2023 №1);

30.11.2023 №19882 за листопад 2023 року - до 10.12.2023 (згідно умов додаткової угоди від 17.10.2023 №2);

31.12.2023 №20220 за грудень 2023 року - до 10.01.2024 (згідно умов додаткової угоди від 24.11.2023 №3);

31.01.2024 №56 за січень 2024 року - до 10.02.2024 (згідно умов додаткової угоди від 15.12.2023 №5);

29.02.2024 №2162 за лютий 2024 року: 34% від суми платежу - до 10.02.2024; 33% від суми платежу - до 20.02.2024; 33% від суми платежу - до 30.02.2024 (згідно умов додаткової угоди від 29.01.2024 №6);

30.09.2024 №14556 за вересень 2024 року: 34% від суми платежу - до 10.09.2024; 33% від суми платежу - до 20.09.2024; 33% від суми платежу - до 30.09.2024 (згідно умов додаткової угоди від 10.09.2024 №7);

31.10.2024 №17519 за жовтень 2024 року - до 10.11.2024 (згідно умов додаткової угоди від 17.09.2024 №8);

30.11.2024 №19586 за листопад 2024 року: 34% від суми платежу - до 10.11.2024; 33% від суми платежу - до 20.11.2024; 33% від суми платежу - до 30.11.2024 (згідно умов додаткової угоди від 21.10.2024 №9).

Водночас, відповідач лише повністю розрахувався за спожитий природний газ за період з жовтня 2023 року по вересень 2024 року, однак, порушив строки виконання зобов`язання з оплати, при цьому, доказів повної оплати за природний газ, переданий йому у період з жовтня по листопад 2024 року, відповідач до прийняття рішення не надав.

Частиною 1 ст.612 ЦК України установлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, відповідач допустив порушення зобов`язань, не здійснивши оплату в установлений договором строк.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає заявлені вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 199 503,34грн, таким, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 2 924,10грн - 3% річних за період з 11.11.2023 по 30.04.2025 та 11 420,01грн - втрат від інфляції за період з 01.12.2024 по 30.04.2025.

Відповідно до ст. 617 ЦК України, ч.2 ст.218 ГК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Як визначено ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач допустив порушення зобов`язання з оплати поставленого природного газу, вимоги позивача про сплату боргу з урахуванням втрат від інфляції та процентів є обґрунтованими.

За розрахунком суду, враховуючи період прострочення, розмір основного боргу, встановлені індекси інфляції у відповідному періоді, розмір втрат від інфляції за період з 01.12.2024 по 30.04.2025 складає 11 420,01грн, а розмір 3% річних за період з 11.11.2023 по 30.04.2025 - 2 924,10грн.

Враховуючи, що розрахунок 3% річних та втрат від інфляції є таким, що здійснено позивачем вірно, з урахуванням розміру боргу, періоду прострочення, встановлених індексів інфляції у період прострочення, проведених оплат, вимоги у відповідній частині підлягають задоволенню у повному обсязі.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 924,10грн - 3% річних та 11 420,01грн - втрат від інфляції.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 25 102,51грн пені, яка нарахована ним за період з 21.11.2024 по 30.04.2025.

Заявлені у відповідній частині вимоги є такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

В силу ч.1 ст.216, ч.1 ст.218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч. 2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Відповідно до ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Як установлено п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як визначено ч.2 ст.343 ГК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Аналогічне обмеження щодо розміру пені, що нараховується у зв`язку з несвоєчасним виконання грошового зобов`язання, встановлено також ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».

В силу ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Розмір пені, встановлений договором, не перевищує максимального розміру пені відповідно до вищевказаних положень законодавства; пеня позивачем нарахована з урахуванням обмеження періоду її нарахування, встановленого ч.6 ст.232 ГК України.

Оскільки відповідач допустив порушення зобов`язань у вигляді прострочення оплати природного газу, поставленого у жовтні-листопаді 2024 року, позивач набув права вимагати сплати пені, передбаченої п.7.2 договору.

Перевіривши розрахунок пені, наведений позивачем, суд дійшов висновку про те, що пеня позивачем розрахована вірно: з урахуванням розміру боргу, періоду прострочення, встановлених облікових ставок НБУ, здійснених оплат.

Посилання відповідача на наявність форс-мажорних обставин, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, які завадили йому виконати зобов`язання у строк, встановлений договором, а також планувати обсяги природного газу, не можуть бути прийняті судом до уваги з наступних підстав.

Під форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) слід розуміти надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами.

Відповідно до ч.1 ст.141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» передбачено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю; сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та триває на момент прийняття рішення.

Торгова-промислова палата України листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 засвідчила, що військова агресія Російської Федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили).

Вказаний лист Торгово-промислової палати України адресований «всім, кого це стосується», тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні.

Однак, лист Торгово-промислової палати від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів; кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин (правовий висновок наведений в постановах Верховного Суду від 07.06.2023 у справі №906/540/22 (п. 80); 09.07.2024 у справі №910/11718/22 (п.9.39)).

Водночас, сертифікат Торгово-промислової палати України або регіональної торгово-промислової палати не є єдиним доказом існування форс-мажорних обставин; обставин форс-мажору має оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами.

Згідно ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

В силу ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Разом з тим, відповідач не надав допустимих доказів, який б підтверджували настання для нього форс-мажорних обставин, що безпосередньо позбавило його можливості виконати зобов`язання з оплати в установлений договором строк. Відсутність кошів на одному рахунку відповідача на момент розгляду справи не свідчить про відсутність коштів у відповідача у весь період з момент настання строку виконання до звернення позивача з позовом до суду. Окрім того, у даній справі відповідачем не доведено відсутності інших рахунків у банківських установах та майна, за рахунок якого можна виконати відповідне зобовязання.

При цьому, ч.1 ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Враховуючи, що зобов`язання з оплати природного газу є грошовим, відповідач не звільняється від відповідальності наявність і у випадку наявності форс-мажорних обставин, отже, має нести відповідальність, встановлену за згодою сторін у договорі, - сплатити пеню.

Разом з тим, суд вважає, що розмір пені, який нарахований до стягнення з відповідача підлягає зменшенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.233 ГК України: у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Крім того, ч.2 ст.233 ГК України установлено, що якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 ст.551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Неустойка є способом забезпечення виконання зобов`язання; завданням неустойки є сприяння належному виконанню зобов`язання, стимулювання боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником, після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за неналежне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку або несвоєчасного виконання робіт тощо; такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18 наведено висновок, за яким, відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення; він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним; у таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків; тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд оцінює: чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступінь виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання; наслідки порушення зобов`язання, відповідність розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінку винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

У вирішенні судом питання про зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки підлягають врахуванню та оцінці на предмет підтвердженості та обґрунтованості як ті підстави для зменшення неустойки, що прямо передбачені законом (ч.3 ст.551 ЦК України, ст.233 ГК України), так і ті, які хоча прямо і не передбачені законом, однак були заявлені як підстави для зменшення розміру неустойки та мають індивідуальний для конкретних спірних правовідносин характер; категорії «значно» та «надмірно», які використовуються в ст.551 ЦК України та в ст.233 ГК України, є оціночними і мають конкретизуватися у кожному окремому випадку, з урахуванням того, що правила наведених статей направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, а також недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником (висновок викладений у постановах Верховного Суду від 18.12.2024 у справі №904/21/24, 18.12.2024 у справі №902/517/24, 21.05.2024 у справі №910/10934/23).

У даній справі суд вважає, що розмір пені, який заявлений до стягнення позивачем, є обтяжливим для відповідача та підлягає зменшенню з наступних підстав.

Прострочення виконання частини зобов`язання відбулось у період введення на всій території України воєнного стану внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України з 24.02.2022, який продовжено і який наразі триває, що спричиняє негативні наслідки для всіх учасників, що здійснюють господарську діяльність на території України, у т.ч. сторін у справі, а саме може спричиняти непередбачувані об`єктивні обставини, що перешкоджають виконанню зобов`язання у строк.

У даній справі судом не встановленого того, що позивачу заподіяно збитків у певному конкретному розмірі у зв`язку з порушенням відповідачем таких зобов`язань і розмір таких збитків є таким, що дорівнює або перевищує розміру нарахованої пені; позивач не посилається на понесення ним збитків через неналежне виконання відповідачем зобов`язання з оплати природного газу в установлений договором строк. Окрім того, у даній справі заявлені вимоги про стягнення втрат від інфляції та процентів, що компенсують позивачу негативні наслідки від знецінення грошових коштів внаслідок інфляції та інших процесів у державі, що мали місце у період порушення строку оплати.

Судом встановлено, що відповідач є фермерським господарством та використовує працю найманих працівників, кількість яких з моменту початку воєнного стану значно скоротилась, у зв`язку із звільненням та мобілізацією кваліфікованих працівників, що вплинуло на функціонування такого господарства, його обороти. Застосування до відповідача заявленої суми пені у повному розмірі може мати негативні наслідки для платоспроможності відповідача.

З урахуванням зазначених обставин, суд вважає за можливе розмір нарахованої пені зменшити до 3 000грн.

Отже, вимоги в частині стягнення пені суд задовольняє у розмірі 3 000грн, а у задоволенні вимог в частині стягнення пені у розмірі 22 102,51грн - відмовляє.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачу підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача судовий збір у розмірі 2 867,40грн, тобто у повному обсязі, оскільки заявлені вимоги в частині стягнення пені є обґрунтованими повністю, однак, розмір пені суд вирішив зменшити, враховуючи вищевказані обставини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 232-233, 237-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства «Дідух» (ідентифікаційний код 32301498; 07600, Київська обл., Згурівський р-н., с-ще Згурівка, вул. Кооперативна, буд. 29) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (ідентифікаційний код 40121452; 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1) 199 503,34грн - основного боргу, 2 924,10грн - 3% річних, 11 420,01грн - втрат від інфляції, 3000грн - пені, а також 2 867,40грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. Відмовити у задоволенні позову в частині стягнення 22 102,51грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст.257 ГПК України.

Суддя А.Р. Ейвазова