ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 рокуСправа № 912/1762/25

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кузьміної Б.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю секретаря судового засідання Поступайло К.Ю. за правилами спрощеного позовного провадження справу № 912/1762/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1)

до відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький (25006, м. Кропивницький, пров. Училищний, буд. 8)

про стягнення 367 673,48 грн,

за участю представників:

від позивача - Рильцова В.Ю., довіреність №144 від 12.12.2024 (у режимі відеоконференції),

від відповідача - Полонець О.А., довіреність №78 від 08.01.2025,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький про стягнення 367 673,48 грн, з яких 333 577,05 грн - основний борг, 24 337,41 грн - пеня, 2 385,30 грн - 3% річних, 7 373,72 грн - інфляційні втрати, з покладенням на відповідача витрат зі сплати судового збору.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору постачання природного газу №10-7190/24-БО-Т від 07.11.2024 в частині оплати поставленого газу.

Ухвалою від 01.07.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/1762/25; постановив справу №912/1762/25 розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами; установив учасникам справи строки для подання заяв по суті справи, в тому числі відповідачу - відзиву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

17.07.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький є бюджетною установою і здійснення оплати за отриманий товар у 2024 році по завершенню бюджетного періоду є неможливим у 2025 році (акт приймання-передачі природного газу за грудень 2024 року було надіслано відповідачу у січні 2025 року). У поданому відзиві відповідач виклав клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

22.07.2025 позивачем подано відповідь на відзив, за змістом якої останній наполягає на тому, що відповідачем не надано суду таких доказів та не наведено таких обставин справи, які змогли б переважити доводи позивача як протилежної сторони судового процесу, враховуючи, що відповідач не надав належних та допустимих доказів відсутності споживання останнім природного газу з реєстру постачальника - ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг". Також вказав, що на виконання п.п. 3.5.2 п. 3.5 Договору, позивачем на електронну пошту відповідача, зазначену у Договорі, направлялись примірники актів приймання-передачі природного газу за листопад - грудень 2024 року, підписані уповноваженим представником позивача та скріплені печаткою підприємства. Проте, станом на дату складання позовної заяви, відповідач не повернув позивачу вказані підписані акти приймання-передачі природного газу. В той же час, вмотивованої відповіді-відмови від підписання актів за листопад - грудень 2024 у письмовій формі на виконання вимог підп. 3.5.3 та 3.5.4 п. 3.5 Договору на адресу позивача не надходила. Згідно з реєстром документів за період з 01.01.2024 по 26.05.2025 відповідачем проведено оплату за поставкою листопада 2024 року на суму 1 506 618,94 грн та часткову оплату за поставкою грудня 2024 року на суму 1 920 036,04 грн (залишкова сума боргу становить 333 577,05 грн) за укладеним сторонами правочином. Також позивач заперечує проти аргументів відповідача, що закінчення бюджетного періоду не є підставою для звільнення відповідача від розрахунків за отриманий товар та від сплати штрафних санкцій та компенсаційних платежів.

Ухвалою від 26.08.2025 господарським судом клопотання Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький, яке викладено у відзиві на позовну заяву, про розгляд справи №912/1762/25 в судовому засіданні з (повідомленням) викликом сторін задоволено, постановлено здійснювати розгляд справи №912/1762/25 за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін, призначено судове засідання у справі №912/1762/25 на 04.09.2025 о 14:00.

У судовому засіданні 04.09.2025 протокольною ухвалою відкладено судове засідання до 10.09.2025 о 14:30.

04.09.2025 до суду від представника відповідача надійшла заява про зменшення пені на 90%. У поданій заяві відповідач зазначає, що оплата газу здійснюється через Державну казначейську службу в межах бюджетних асигнувань, а в листопаді-грудні 2024 року вищим розпорядником бюджетних коштів для КЕВ м. Кропивницький було затверджено додатковий кошторис та виділено кошти на оплату природного газу, але їх фактично не вистачило для здійснення повної оплати. Також посилаючись на дефіцит бюджету та потребу фінансування відновлення зруйнованих під час війни об`єктів, просить зменшити пеню на 90%.

08.09.2025 від позивача надійшла заява, за змістом якої позивач просить відмовити у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру нарахованих штрафних санкцій (пені) на 90%, викладеного у відзиві на позовну заяву. У поданій заяві позивач зазначив, що не вбачає виключних та достатніх підстав для зменшення неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню з відповідача, оскільки посилання на норми права (ст. 233 ГК України та ст. 551 ЦК України), не є підставою для звільнення від господарсько-правової відповідальності, з огляду на те, що між сторонами у цій справі виникли майнові відносини, які засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частина 1 статті 1 Цивільного кодексу України), що регулюються актами цивільного законодавства України та, виходячи із вищевказаних положень законодавства України.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, представник відповідача підтримала заяву про зменшення пені.

Дослідивши пояснення сторін, наведені в заявах по суті справи, заслухавши в судовому засіданні представників сторін, господарський суд встановив обставини, які є предметом доказування у справі.

07.11.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі - Постачальник) та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Кропивницький (далі - Споживач) укладено Договір постачання природного газу № 10-7190/24-БО-Т (далі - Договір, а.с. 22-27), за умовами пункту 1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві природний газ (далі-газ) за ДК 021:2015 код 09120000-6 "Газове паливо" (природний газ), а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

Відповідно до пункту 1.3. Договору цим Договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений на митну територію України.

Приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (пункт 3.5. Договору).

Відповідно до пункту 3.5.1. пункту 3.5. Договору передбачено, що Споживач зобов`язується надати Постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акта надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між Оператором(ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та Споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку Споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ.

Згідно з підпунктом 3.5.2 пункту 3.5 Договору, на підставі отриманих від Споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС Постачальник готує та надає Споживачу два примірники акта приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також акт), підписані уповноваженим представником Постачальника.

Підпункт 3.5.4. пункту 3.5. Договору передбачає, що у випадку неповернення Споживачем підписаного оригіналу акта до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від Споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого природного газу вважається встановленим, узгодженим відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність Споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 Договору.

Згідно з пунктом 4.1. Договору ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим Договором, встановлюється наступним чином: ціна природного газу за 1000 куб. м газу без ПДВ - 13 658,33 грн., крім того податок на додану вартість за ставкою 20%, ціна природного газу за 1000 куб.м з ПДВ - 16 390,00 грн; крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн., крім того ПДВ 20% - 27,315 грн., всього з ПДВ - 163,89 грн за 1000 куб. м. Всього ціна газу за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 16553,89 грн.

Загальна вартість цього Договору на дату укладання становить 2 855 546,02 грн, крім того ПДВ - 571 109,21 грн, разом з ПДВ - 3 426 655,23 грн (пункт 4.3. Договору).

Пунктом 5 Договору сторони погодили порядок та умови проведення розрахунків.

Відповідно до пункту 5.1 Договору, оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами в такому порядку:

- 70% вартості фактично переданого відповідно до акта приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу;

- остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акта приймання-передачі природний газ здійснюється до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому Відповідач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період.

У разі відсутності акта приймання-передачі, фактична вартість використання Споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4. пункту 3.5. цього Договору.

Споживач зобов`язаний самостійно контролювати власне використання природного газу за цим договором і своєчасно коригувати замовлені обсяги шляхом підписання додаткової угоди (пункт 6.2. Договору).

Положеннями пункту 6.4 Договору визначено, що постачальник зобов`язаний, зокрема, виконувати умови цього договору.

В пункті 7.1 Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором.

У разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно з пунктом 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього Договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (пункт 7.2 Договору).

Пунктами 11.1, 11.2 Договору сторони погодили, що у разі виникнення спорів (розбіжностей) сторони зобов`язуються розв`язувати їх шляхом проведення переговорів та консультацій. Будь-яка із сторін має право ініціювати їх проведення. У разі недосягнення сторонами згоди спори (розбіжності) розв`язуються у судовому порядку.

Умовами пункту 11.3 Договору сторони погодили, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, збитків, становить п`ять років.

Відповідно до пункту 13.1. Договору Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печаткою (за наявності) та діє в частині поставки газу до 31 грудня 2024 року (включно), а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення Договору можливе за взаємною згодою Сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору.

Сторони погодили такий порядок внесення змін до цього Договору: усі зміни і доповнення до цього Договору оформлюються письмово у формі додаткової угоди про внесення змін до цього Договору та підписуються уповноваженими представниками Сторін, крім випадків, зазначених у пунктах 13.4 та 13.5 цього Договору.

Договір підписаний сторонами та скріплений їхніми печатками.

Додатковою угодою №1 до Договору №10-7190/24-БО-Т від 07.11.2024, сторони доповнили розділ 1 Договору пунктом 1.6.

Згідно з актом приймання-передачі природного газу від 12.12.2024 до договору № 10-7190/24-БО-Т ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" передало, а Квартирно-експлуатаційний відділ м. Кропивницький прийняв у листопаді 2024 року природний газ в обсязі 91,01300 тис.куб.м на загальну суму 1 506 618,94 грн (в т.ч. ПДВ 251 103,16 грн). Разом з тим, вказаний акт підписано лише представником постачальника та скріплено відповідною печаткою ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", доказів підписання акта зі сторони споживача акт не містить (а.с. 10).

Згідно з актом приймання-передачі природного газу від 13.01.2025 до договору № 10-7190/24-БО-Т ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" передало, а Квартирно-експлуатаційний відділ м. Кропивницький прийняв у грудні 2024 року природний газ у обсязі 136,13800 тис.куб.м на загальну суму 2 253 613,09 грн (в т.ч. ПДВ 375 602,18 грн). Разом з тим, вказаний акт також підписано лише представником постачальника та скріплено відповідною печаткою ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", доказів підписання акта зі сторони споживача акт не містить (а.с. 11).

На виконання п.п. 3.5.2 п. 3.5. Договору, позивачем на електронну пошту відповідача, зазначену у договорі, направлялись примірники актів приймання - передачі природного газу за листопад - грудень 2024 року, підписані уповноваженим представником позивача та скріплені печаткою підприємства (а.с. 10 зворотна сторона, а.с. 11 зворотна сторона).

На підтвердження споживання Квартирно-експлуатаційним відділом м. Кропивницький заявлених позивачем обсягів природного газу за спірний період позивач надав Інформацію з платформи постачальника Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", ІЕС код споживача: 56ХS00008F11F00M за період з 08.11.2024 по 31.12.2024, із якої вбачається, що у листопаді 2024 року споживач спожив 91 013,00 м3, у грудні 2024 року - 136 138,00 м3 (а.с. 29-31).

Як вбачається з долученого до справи реєстру документів за період з 01.01.2024 по 26.05.2025, відповідач оплатив вартість переданого йому природного газу у листопаді 2024 року на суму 1 506 618,94 грн та частково оплатив вартість переданого йому природного газу у грудні 2024 на суму 1 920 036,04 грн (а.с. 32).

Отже, за період з листопада 2024 року до грудня 2024 року позивач поставив відповідачу природний газ на суму 3 760 232,03 грн, який відповідач оплатив частково, в сумі 3 426 654,98 грн, тому заборгованість відповідача за Договором становить 333 577,05 грн (3 760 232,03 - 3 426 654,98).

Розглядаючи спір між сторонами, господарський суд враховує таке.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України.

Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтями 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу визначаються Законом України "Про ринок природного газу".

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами.

На підтвердження факту виконання зобов`язань за Договором ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" надало суду роздруківки з інформаційної платформи, а також акти приймання-передачі природного газу, які з боку відповідача не підписані. При цьому враховуючи відсутність в матеріалах справи мотивованої відмови Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький від підписання вказаних актів, обсяг спожитого природного газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність Споживачу (пункт 3.5. Договору).

За відсутності в матеріалах справи доказів погашення відповідачем заявленого в позові основного боргу або будь-яких заперечень щодо розрахунку та підстав його нарахування, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у розмірі 333 577,05 грн обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач підтверджує у відзиві на позовну заяву факт отримання у грудні 2024 року природного газу, але просить суд відмовити у задоволені позову посилаючись на те, що КЕВ м. Кропивницький, як бюджетна установа здійснює оплату лише через Державну казначейську службу на підставі підтвердних документів, яким є акт приймання-передачі газу відповідно до вимог Бюджетного кодексу України.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача з огляду на .таке.

На підставі укладеного договору між сторонами виникли господарські відносини, що регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Статтею 1 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Відповідач є юридичною особою, а відповідно до статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Між тим, норми Цивільного кодексу України не допускають привілейованого становища суб`єктів господарювання, що пов`язані із фінансуванням від третіх осіб, в тому числі бюджетного фінансування.

Отже, відповідач як юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями за договором, і така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

При цьому, відповідно до статті 617 Цивільного кодексу України, відсутність у боржника необхідних коштів не вважається випадком, внаслідок якого боржник може бути звільнений від відповідальності.

Тому відсутність бюджетних коштів у відповідача не може бути підставою для звільнення його від виконання його зобов`язань за Договором перед позивачем.

Аналогічних правових висновків у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 10.04.2018 у справі № 927/291/17, від 17.04.2018 у справі № 906/621/17 та від 17.04.2018 у справі № 911/4249/16.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 24 337,41 грн, інфляційних втрат в розмірі 7 373,72 грн, 3% річних в сумі 2 385,30 грн, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За нормами до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Стаття 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлює, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Стаття 3 вказаного Закону регулює, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Положеннями пункту 7.2 Договору визначено, що у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно з пунктом 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Наданий позивачем розрахунок пені в сумі 24 337,41 грн, 3% річних у розмірі 2 385,30 грн та інфляційних втрат у розмірі 7 373,72 грн виконаний відповідно до чинного законодавства України.

За відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів погашення з боку відповідача заявлених в позові сум або заперечень щодо розрахунку суд вважає доведеними факт наявності заборгованості у розмірі заборгованості за поставлений природний газ в сумі 333 577,05 грн та нараховані за прострочення оплати 3% річних у розмірі 2 385,30 грн, інфляційні втрати в сумі 7 373,72 грн, пеня у розмірі 24 337,41 грн.

Згідно з частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів та встановивши усі обставини справи, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький про стягнення 333 577,05 грн основного боргу, 2 385,30 грн 3% річних, 7 373,72 грн інфляційних втрат є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо зменшення розміру пені.

За змістом статей 610, 611, 612 Цивільного кодексу України невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, установлених договором або законом.

Цивільно - правова відповідальність - це покладення на правопорушника встановлених законом негативних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового обов`язку, що узгоджується з нормами статті 610 Цивільного кодексу України.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею), за статтею 549 Цивільного кодексу України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина друга статті 551 Цивільного кодексу України).

За приписами частини першої статті 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та як міри відповідальності є одночасно забезпечення дисципліни боржника стосовно виконання зобов`язання (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі, у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Згідно з частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У визначенні підстав для зменшення розміру неустойки суд виходить з такого.

Положеннями статті 3 Цивільного кодексу України регламентовано загальні засади цивільного законодавства, якими, згідно з пунктами 3, 6 частини першої цієї статті ЦК України, є свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність.

Добросовісність є не тільки однією з основоположних засад цивільного законодавства, а також імперативним принципом щодо дій усіх учасників цивільних правовідносин (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Добросовісність - це відповідність дій учасників цивільних правовідносин певному стандарту поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю, повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, що відповідатиме зазначеним критеріям та уявленням про честь і совість.

Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 910/16579/20.

Згідно з частиною 1 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

За такого, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити майновий стан сторін, співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, а також чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Суд відзначає, що вказане питання вирішується судом з урахуванням приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Аналогічний висновок щодо можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд, викладений також у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 13.05.2019 у справі № 904/4071/18, від 22.04.2019 у справі № 925/1549/17, від 30.05.2019 у справі № 916/2268/18, від 04.06.2019 у справі № 904/3551/18.

У цій справі суд вважає за необхідне використати надане національним законодавством України право суду на зменшення розміру штрафних санкцій.

Суд об`єктивно оцінивши даний випадок, бере до уваги всі обставини неналежного виконання зобов`язання відповідачем, надаючи оцінку всім обставинам справи в їх сукупності, враховуючи інтереси обох сторін, виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності.

Суд бере до уваги відсутність у матеріалах справи доказів понесення відповідачем збитків внаслідок порушення відповідачем зобов`язання з оплати поставленого газу за Договором і утворення заборгованості в сумі 333 577,05 грн. Також відсутні відомості і докази понесення позивачем інших значних негативних наслідків порушення відповідачем зобов`язання з оплати поставленого газу на відповідну суму.

Суд ураховує, що ступінь виконання зобов`язання відповідачем за Договором становить 91,13 %, зокрема за поставлений на суму 3 760 232,03 грн газ відповідач розрахувався в сумі 3 426 654,98 грн (3 426 654,98 х 100% / 3 760 232,03 = 91,13 %).

Відповідач не ухиляється від сплати заборгованості, споживання природного газу на відповідну суму визнає.

Відповідно до відомостей ЄДРЮОФОПГФ (а.с. 57-58), відповідач є державною організацією (установою, закладом), засновником якої є Міністерство оборони України, а основним видом діяльності - діяльність у сфері оборони.

Відповідач є неприбутковою організацією, яка фінансується виключно з Державного бюджету.

На підставі викладеного, суд з метою забезпечення балансу інтересів сторін, дійшов висновку, що заявлена до стягнення пеня підлягає зменшенню на 90%.

З огляду на наведене, суд вважає можливим зменшити пеню у цьому випадку на 90%, присудивши до стягнення з відповідача на користь позивача 2 433,74 грн пені, що становить 10 % від заявленої до стягнення суми пені.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 4 412,08 грн сплаченого судового збору.

Відповідно до частин 1, 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу з 1 січня складає 3 028 грн.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22 зазначено про те, що особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір" (пункт 8.23).

Ураховуючи, що позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру, за яку судовий збір становить 1,5 відсотка ціни позову (367 673,48 х 1,5%), та позовну заяву подано через систему "Електронний суд", відповідно, позивач повинен був сплатити при поданні позову до суду судовий збір в розмірі 4 412,08 грн, оскільки у цьому випадку застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (5 515,10 грн х 0,8).

До позовної заяви позивачем долучено платіжну інструкцію від 27.06.2025 № на 4 412,08 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позов визнано обґрунтованим судом в повному обсязі, судові витрати у справі із сплати судового збору в розмірі 4 412,08 грн покладаються на відповідача у справі.

Судовий збір, у разі зменшення судом розміру неустойки на підставі частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України, покладається на відповідача повністю без урахування зменшення неустойки, оскільки таке зменшення є наслідком не необґрунтованості позовних вимог в цій частині, а виключно застосування судом свого права на таке зменшення, передбаченого наведеними вище нормами.

Аналогічна правова позиція щодо розподілу судових витрат викладена у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі №917/1068/17, від 05.04.2018 у справі №917/1006/16, від 03.04.2018 у справі №902/339/16.

Керуючись статтями 74, 76, 77, 129, 130, 185, 191, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький (25006, м. Кропивницький, пров. Училищний, буд. 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія" Нафтогаз Трейдинг" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) 333 577,05 грн основного боргу, 2 385,30 грн 3% річних, 7 373,72 грн інфляційних втрат, 2 433,74 грн пені та 4 412,08 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позовних вимог про стягнення 21 903,67 грн пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Центрального апеляційного господарського суду.

Копії рішення надіслати до електронних кабінетів сторін.

Повне рішення складено 10.09.2025.

Суддя Б.М. Кузьміна