10.09.2025Справа №910/5920/25
За клопотаннямТовариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард"
пророзподіл судових витрат
у справі№910/5920/25
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард"
доАкціонерного товариства "Українська залізниця"
прозобов`язання внести зміни до особового рахунку шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 43 956,94 грн
Суддя Бойко Р.В.
Додаткове рішення постановлено в порядку письмового провадження.
В провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/5920/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про зобов`язання внести зміни до особового рахунку шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 43 956,94 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.08.2025 у справі №910/5920/25 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" задоволено повністю. Зобов`язано Акціонерне товариство "Українська залізниця" внести зміни до особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" №2829531 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми в розмірі 43 956,94 грн. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" судовий збір в розмірі 2 422,00 грн.

20.08.2025 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" надійшло клопотання про розподіл судових витрат, в якому заявник просить суд вирішити питання розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 9 076,99 грн.

05.09.2025 через систему "Електронний суд" від Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшли заперечення на клопотання позивача про розподіл судових витрат, в яких відповідач зазначає, що заявлена позивачем сума витрат є необґрунтованою та не пропорційною до предмета даного спору. Відповідач вказує на те, що адекватний розмір витрат на оплату адвоката у даній справі не може перевищувати 2 000,00 грн, що згідно ст. 126 Господарського процесуального кодексу України є пропорційним до предмета спору, складності даної справи та обсягу виконаних адвокатом робіт.

Частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з рішення Господарського суду міста Києва від 18.08.2025 у справі №910/5920/25 судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених Товариством з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" під час розгляду даної справи на професійну правничу допомогу, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.

Статтею 221 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

З огляду на наведені приписи господарського процесуального закону та враховуючи, що підлягає ухваленню додаткове рішення про судові витрати, суд вбачає за можливе здійснити розгляд клопотання позивача про розподіл судових витрат в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи).

Отже, за результатами розгляду справи №910/5920/25 Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" просить покласти на Акціонерне товариство "Українська залізниця" витрати на правничу допомогу у розмірі 9 076,99 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У змісті позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" виклало попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, у відповідності до якого очікувало понести витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 12 000,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу Товариством з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" було надано Договір про надання правової допомоги №17-01 від 04.01.2021 (надалі - Договір про надання правової допомоги) та Додаткову угоду №1 від 07.07.2021 до Договору про надання правової допомоги №17-01 від 04.01.2021 (надалі Додаткова угода), укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Право, бізнес і фінанси" (об`єднання).

У відповідності до п. 1.1, п. 1.2 Договору про надання правової допомоги (з урахуванням Додаткової угоди) клієнт доручає, а об`єднання бере на себе зобов`язання всіма законними методами та способами надавати клієнту правову допомогу у всіх справах, які пов`язані або можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів клієнта в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. З метою здійснення захисту клієнта та представництва його інтересів об`єднання доручає здійснення усіх необхідних дій, пов`язаних з виконанням даного договору, адвокату Накоп`юку Ярославу Володимировичу.

Згідно з п. 4.3 Договору про надання правової допомоги (з урахуванням Додаткової угоди) вартість однієї години роботи адвоката складає 1 000,00 грн.

Пунктом 4.4 Договору про надання правової допомоги (з урахуванням Додаткової угоди) визначено, що вартість представництва інтересів клієнта у суді за одне судове засідання складає: 1 000,00 грн - у суді, який територіально розташований у межах міста Черкаси; 1 500,00 грн - у суді, який територіально розташований у межах Черкаської області; 2 000,00 грн - у суді, який територіально розташований у межах міста Києва; 1 500,00 грн та компенсація вартості витрат на прибуття - у суді, який не передбачений цим пунктом.

На підтвердження виконання зобов`язань за Договором про надання правової допомоги позивачем надано копію Акту виконаних робіт (наданих послуг) №17-01/516 від 12.05.2025 на суму 5 000,00 грн, копію рахунку на оплату №17-01/516 від 12.05.2025 на суму 5 000,00 грн, копію платіжної інструкції №9287 від 12.05.2025 на суму 5 000,00 грн, копію Акту виконаних робіт (наданих послуг) №17-01/609 від 18.08.2025 на суму 4 076,99 грн, копію рахунку на оплату №17-01/609 від 18.05.2025 на суму 4 076,99 грн, копію платіжної інструкції №9764 від 18.08.2025 на суму 4 076,99 грн.

Відповідно до п. 1 Акту виконаних робіт (наданих послуг) №17-01/516 від 12.05.2025 об`єднанням було надано, а клієнтом прийнято (отримано) юридичні послуги (правову допомогу), а саме: складання позовної заяви про зобов`язання AT "Укрзалізниця" внесення змін до особового рахунку шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 43 956,94 грн (5 години).

Пунктом 2 Акту виконаних робіт (наданих послуг) №17-01/516 від 12.05.2025 визначено, що вартість послуг у п. 1 цього акта становить 5 000,00 грн.

Згідно п. 1 Акту виконаних робіт (наданих послуг) №17-01/609 від 18.08.2025 об`єднанням було надано, а клієнтом прийнято (отримано) юридичні послуги (правову допомогу), а саме: складання відповіді на відзив AT "Укрзалізниця" у справі №910/5920/25 (1 година); "Гонорар успіху" у розмірі 7% від ціни позову у справі №910/5920/25 (3 076,99 грн).

Пунктом 2 Акту виконаних робіт (наданих послуг) №17-01/609 від 18.08.2025 визначено, що вартість послуг у п. 1 цього Акта складає: 1 000,00 грн - 1 година, витрачена на складання заяв по суті справи та/або з процесуальних питань; "Гонорар успіху" у розмірі 7% від ціни позову становить 3 076,99 грн.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Заперечуючи проти покладення на відповідача витрат відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 9 076,99 грн Акціонерне товариство "Українська залізниця" вказує на те, що такий розмір є необґрунтованим та не пропорційним до предмета даного спору.

Суд частково погоджується з доводами відповідача та приходить до висновку про неспівмірність та необґрунтованість заявлених позивачем витрат на послуги адвоката із складністю справи, а також що розмір таких витрат є необґрунтованим з огляду на наступне.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Тобто, в цілому нормами процесуального та матеріального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, додаткова постанова Верховного Суду від 08.04.2021 у справі №922/2321/20).

Відносно додаткової оплати ("гонорар успіху") при позитивному для клієнта рішенні, то суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 зазначила, що в рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі "Іатрідіс проти Греції" ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними.

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що з урахуванням практики ЄСПЛ не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення "гонорару успіху" у справі яка розглядається є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат (постанова Верховного Суду від 16.05.2023 у справі №640/2756/19)

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Судом враховано, що дана справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки предметом позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищував ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування свідчили про її незначну складність.

Крім того згідно відомостей комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" протягом 2025 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" було подано до Господарського суду міста Києва більш як 20 позовів до Акціонерного товариства "Українська залізниця" з аналогічних предметом спору (зобов`язання внести зміни до особового рахунку шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми), в яких заявлялись витрати на додаткову оплату ("гонорар успіху") у розмірі 7% від ціни позову.

Відтак зважаючи на незначну складність даної справи, невеликий обсяг та однозначний характер доказів по цій справі, а також подання позивачем у 2025 році більш як 20 позовів з аналогічних предметом спору, суд не вбачає розумним та доцільним покладення на відповідача обов`язку із компенсації гонорару успіху, оскільки в такому випадку витрати позивача на професійну правничу допомогу будуть неспівмірними із складністю справи.

Таким чином, здійснюючи розподіл понесених позивачем судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, зважаючи на доведеність відповідачем неспівмірності таких витрат, суд прийшов до висновку про наявність підстав для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн (написання позовної заяви та відповіді на відзив), оскільки цей розмір судових витрат є співмірним з обсягом наданих послуг та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 130, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" про розподіл судових витрат задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, буд. 32-А, 3-й поверх; ідентифікаційний код 41564379) відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 (шість тисяч) грн 00 коп. Видати наказ.

3. Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Р.В. Бойко