ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2025 р. Справа № 910/5079/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сибіги О.М.

суддів: Тищенко О.В.

Гончарова С.А.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 11.09.2025

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпромальянс"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2025

про відмову у задоволенні заяви про відстрочення виконання постанови

повний текст ухвали складено 29.04.2025

у справі № 910/5079/23 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом Керівника Оболонської окружної прокуратури міста Києва

в інтересах держави в особі: Київської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпромальянс"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1. ОСОБА_1

2. ОСОБА_2

3. ОСОБА_3

4. ОСОБА_4

5. ОСОБА_5

6. ОСОБА_6

7. ОСОБА_7

про розірвання договору, повернення земельної ділянки та приведення її у придатний стан,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2025 у справі № 910/5079/23 в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпромальянс" про відстрочення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2024 у справі № 910/5079/23 відмовлено повністю.

Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що наведені відповідачем у заяві обставини для відстрочення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2024 передусім є наслідком господарської діяльності відповідача (боржника), його власного комерційного розрахунку та ризику, тобто не виникли в силу якихось об`єктивних, незалежник від відповідача обставин; саме порушення умов договору оренди земельної ділянки в частині використання її не за цільовим призначенням, зокрема здійснення нового будівництва котеджного містечка, а не реконструкції, експлуатації та обслуговування бази відпочинку, та здійснення попереднього продажу права власності на об`єкти нерухомості мало наслідком відкриття кримінального провадження та в подальшому розірвання договору оренди земельної ділянки та зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку шляхом знесення 13 об`єктів незавершеного будівництва на земельній ділянці; відповідач не довів належними та допустимими доказами наявність виключних обставин, які ускладнюють виконання ним судового рішення або роблять його неможливим та які можуть бути підставою для відстрочення виконання постанови суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2025 у справі № 910/5079/23, 12.05.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Будпромальянс" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 22.04.2025, якою було відмовлено в задоволенні заяви відповідача про відстрочення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2024 у справі № 910/5079/23 та прийняти нову, якою відстрочити виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2024 у справі № 910/5079/23 до набрання законної сили судовим рішенням по кримінальній справі № 756/3104/23, яким буде закінчено кримінальне провадження № 0000104, але не пізніше ніж одного року з дня ухвалення судового рішення про відстрочення.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що в оскаржуваній ухвалі містяться висновки, які не відповідають встановленим обставинам справи, тому оскаржувану ухвалу прийнято з порушенням норм процесуального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що (1) земельна ділянка (кадастровий номер :85:036:0003) та розташовані на ній 13 об`єктів незавершеного будівництва є речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000104, на які було накладено арешт ухвалою слідчого судді від 20.12.2021, тому виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2024 буде порушувати заборону відчужувати, розпоряджатись та користуватись вказаним майном будь-яким особам згідно ухвали слідчого судді від 20.12.2021; (2) відстрочення постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2024 забезпечить можливість дослідження судом всіх речових доказів в кримінальному провадженні № 0000104; (3) знесення 13 об`єктів незавершеного будівництва на земельній ділянці (кадастровий номер :85:036:0003) призведе до неможливості проведення судової експертизи у кримінальній справі № 756/3104/23 за умови її призначення.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2025, матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпромальянс" у справі № 910/5079/23 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Кравчук Г.А., Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2025 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/5079/23.

23.05.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/5079/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпромальянс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2025 у справі № 910/5079/23 залишено без руху та надано строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

30.05.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Будпромальянс" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з заявою про усунення недоліків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2025 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Будпромальянс" строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 22.04.2025 у справі № 910/5079/23, відкрито апеляційне провадження у справі № 910/5079/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпромальянс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2025 та призначено розгляд справи на 25.06.2025.

13.06.2025 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла ухвала Верховного Суду від 06.06.2025, якою витребувано з Господарського суду міста Києва та/або Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/5079/23.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2025 у зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/5079/23.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2025 для розгляду справи № 910/5079/23 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Тищенко О.В., Гончаров С.А.

17.06.2024 ухвалою Північного апеляційного господарського суду новоутвореною колегією суддів прийнято до свого провадження справу № 910/5079/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпромальянс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2025, зупинено провадження у справі № 910/5079/23 до завершення перегляду Верховним Судом касаційної скарги ОСОБА_8 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2024 та повернення матеріалів справи № 910/5079/23 до Північного апеляційного господарського суду.

23.06.2025 матеріали справи № 910/5079/23 скеровано до Верховного Суду.

08.08.2025 від ОСОБА_1 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.

14.08.2025 матеріали справи № 910/5079/23 повернуто до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2025 поновлено провадження у справі № 910/5079/23 та призначено розгляд справи на 11.09.2025.

Розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпромальянс" слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2025 у справі № 910/5079/23 без змін, з наступних підстав.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст.255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відстрочки або розстрочки виконання рішення, ухвали, постанови, про зміну способу та порядку їх виконання.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 03.10.2023 у справі № 910/5079/23 в позові відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2024 рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2023 у справі № 910/5079/23 скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову, яким розірвано укладений між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будпромальянс» договір оренди земельної ділянки, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М. 22.10.2007 за № 2938 та зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 09.11.2007 за № 78-6-00479. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Будпромальянс» повернути Київській міській раді земельну ділянку площею 4,0024 га (кадастровий номер :85:036:0003), яка розташована на вул. Квітки Цісик, 64 в Оболонському районі м. Києва, привести у придатний стан для подальшого використання за цільовим призначенням, шляхом знесення 13 об`єктів незавершеного будівництва на земельній ділянці площею 4,0024 га (кадастровий номер :85:036:0003). Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будпромальянс» на користь Київської міської прокуратури 5368,00 грн. судового збору за подання позовної заяви, 12 552,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

13.02.2025 на виконання вищезазначеної постанови Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

08.04.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Будпромальянс» звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою про відстрочення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2024 у справі № 910/5079/23 до набрання законної сили судового рішення у кримінальній справі № 756/3104/23, яким буде закінчено кримінальне провадження № 0000104, але не пізніше ніж одного року з дня ухвалення судового рішення про відстрочення.

В обґрунтування поданої заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «Будпромальянс» посилається на те, що визнання речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000104 земельної ділянки (кадастровий номер :85:036:0003) та розташованих на ній 13 об`єктів незавершеного будівництва, а також наявність арешту накладеного ухвалою слідчого судді від 20.12.2021 на вказані об`єкти із забороною на час досудового розслідування відчужувати, розпоряджатись та користуватись вказаним майном будь-яким особам, відповідач вважає, що виконання постанови суду апеляційної інстанції від 23.12.2024 у справі № 910/5079/23 підлягає відстроченню. Надання відстрочення жодним чином не може вливати на права та інтереси позивача через те, що земельна ділянка (кадастровий номер :85:036:0003) та розташованих на ній 13 об`єктів незавершеного будівництва і так перебувають під арештом з забороню відчужувати, розпоряджатись та користуватись вказаним майном будь-яким особам. Навпаки, відстрочення постанови суду апеляційної інстанції від 23.12.2024 у справі № 910/5079/23 забезпечить можливість безпосереднього дослідження судом всіх речових доказів кримінальної справи № 0000104, що відповідає ч. 1 ст. 23 КПК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2025 у справі № 910/5079/23 в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпромальянс" про відстрочення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2024 у справі № 910/5079/23 відмовлено повністю.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

За приписами ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 7 червня 2005 року у справі «Фуклев проти України», заява № 71186/01, п. 84). На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 по справі №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 по справі №11-рп/2012).

Відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відстрочення виконання рішення - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю.

Відстрочення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується у будь-який час від набрання рішенням законної сили та до його фактичного повного виконання, але відстрочка або розстрочка виконання рішення допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи, при чому такі обставини мають свідчити про неможливість або реальне ускладнення виконання рішення.

Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Поряд з цим, господарським процесуальним законодавством передбачено механізм відстрочення виконання рішення за наявності певних умов.

Так, за приписами ч. 3, 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Вказані норми визначають процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних з проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

В той же час, надання відстрочення виконання рішення є виключним заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. При цьому, затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (рішення ЄСПЛ у справі Іммобільяре Саффі проти Італії, заява №22774/93, пункт 74).

Відстрочення виконання рішення суду має здійснюватися з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора. Тобто, важливим є досягти балансу інтересів сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.04.2018 у справі № 920/199/16.

З урахуванням підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення судова колегія наголошує, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника, порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

При цьому, варто зазначити, що передбачені процесуальним законодавством обставини, з якими закон пов`язує можливість надання відстрочки, є оціночними, а необхідність використання права на відстрочку закон відносить на розсуд суду.

Як встановлено судом, на підтвердження викладених у заяві про відстрочення виконання судового рішення відповідачем надано постанову прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києві від 07.12.2021 про визнання речових доказів, якою земельну ділянку з кадастровим номером :85:036:0003 розміром 40024 (сорок тисяч двадцять чотири) квадратних метри, розташована за адресою м. Київ, Оборонський район вул. Квітки Цісик, буд. 64 та недобудований об`єкт нерухомості, розмішений на ній, який складається із 14 будівель та на праві комунальної власності територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради на праві оренди ТОВ «Будпромальянс» () визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000104 від 05.07.2021.

Крім того, відповідачем надано ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 20.12.2021 у справі № 756/19482/21 про накладення арешту у кримінальному провадженні, внесеного 05.07.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104, на нерухоме майно, а саме земельну ділянку площею 40024 кв. м., кадастровий номер :85:036:0003, за адресою: м. Київ, Оболонський район, вул. Квітки Цісик, буд. 64, з розташованими на ній недобудованими об`єктами нерухомості, які складаються із 14 будівель.

За доводами відповідача, вказані обставини унеможливлюють виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2024, оскілька земельна ділянка та розташовані на ній об`єкти незавершеного будівництва є речовими доказами та на них накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000104 і до закінчення кримінального провадження з одночасним вирішенням долі речових доказів у відповідача відсутня реальна можливість виконати постанову суду.

Колегія суддів вважає, що посилання відповідача на арешт земельної ділянки (кадастровий номер :85:036:0003) та розташованих на ній 13 об`єктів незавершеного будівництва, а також визнання їх речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000104 не можуть вважатися тими виключними обставинами, з якими закон пов`язує можливість відстрочення виконання рішення суду, оскільки обов`язковість судового рішення не залежить від наявності чи відсутності арешту на об`єкти нерухомого майна, а також визнання їх речовими доказами.

В свою чергу, у поданому до суду відзиві на апеляційну скаргу Заступник керівника Оболонської окружної прокуратури міста Києва наголосив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000104 закінчено, тому виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2024 не буде перешкоджати розгляду кримінальної справи № 756/3104/23.

На думку колегії суддів, відповідачем не надано обґрунтованих та переконливих доказів на підтвердження неможливості виконання ним постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2024 за встановлених судом вище обставин.

Додатково колегія суддів зазначає, що наявність кримінальної справи № 756/3104/23 не є підставою для відстрочення виконання судового рішення, яке набрало законної сили в іншій справі, оскільки такі дії, в свою чергу порушать права та охоронювані законом інтереси особи, яка за наслідками розгляду справи їх відновила та прагне виконати шляхом, встановленим чинним законодавством.

Тобто, у даному разі буде порушено принцип «правомірного очікування» сторони, яка постраждала внаслідок неправомірних дій відповідача.

Оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції", у справі "Ясюнієне проти Литви").

Проаналізувавши доводи скаржника щодо відстрочення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2024 та надані в їх обґрунтування докази, колегія суддів не вбачає підстав для відстрочення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2024 у даній справі. Обставини, на які посилається скаржник у апеляційній скарзі не є об`єктивними, виключними обставинами, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

З огляду на викладене та враховуючи те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, колегія суддів зазначає, що, з урахуванням інтересів позивача та ступеня вини відповідача у виникненні спору, відстрочення виконання рішення суду у даному випадку суперечитиме завданням господарського судочинства, якими, зокрема, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів держави, фізичних та юридичних осіб.

Отже, з огляду на викладене, з урахуванням балансу інтересів сторін та права на справедливий судовий розгляд, яке може бути порушене у випадку довготривалого невиконання рішення суду, суд апеляційної інстанції вважає правомірним висновок суду першої інстанції про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "Будпромальянс" у задоволенні заяви про відстрочення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2024 у справі № 910/5079/23, а доводи, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, судом апеляційної інстанції відхилені та не прийняті до уваги, оскільки є необґрунтованими та такими, що не спростовують висновків суду, викладених в оскаржуваній ухвалі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної ухвали Господарського суду міста Києва від 22.04.2025 у справі № 910/5079/23, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Всі інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпромальянс" слід відмовити, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2025 залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпромальянс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2025 у справі № 910/5079/23 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2025 у справі № 910/5079/23 - залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги залишити за скаржником.

4. Матеріали справи № 910/5079/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 11.09.2025.

Головуючий суддя О.М. Сибіга

Судді О.В. Тищенко

С.А. Гончаров