ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

16.09.2025 Справа № 917/1520/25

Суддя Мацко О.С. , розглянувши матеріали справи 917/1520/25

за позовною заявою заступника керівника Миргородської окружної прокуратури, вул. Усика Якова, 9, м. Миргород, Полтавська область, 37600, код ЄДРПОУ в інтересах держави в особі:

1) Північно-східного офісу Держаудитслужби, майдан Свободи, 5, Держпром, 4 під`їзд, 10 поверх, м. Харків, 61022,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, майдан Свободи, 5, Держпром, 6 під`їзд, 1 поверх, м. Харків, 61022,

до відповідачів:

1) Управління комунальних ресурсів Миргородської міської ради, вул. Усика Якова, 7, нежитлове приміщення №201, м. Миргород, Полтавська область, 37600,

2) Приватного акціонерного товариства "Миргородський агрошляхбуд", вул. Шляхова, 6, м. Миргород, Полтавська область, 37600,

про визнання недійсним договору та стягнення 4 752 368,40 грн.

Секретар судового засідання : Токар А.В.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання.

ВСТАНОВИВ:

В провадження Господарського суду Полтавської області перебуває справа №917/1520/25 за позовом заступника керівника Миргородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Північно-східного офісу Держаудитслужби до відповідачів Управління комунальних ресурсів Миргородської міської ради та Приватного акціонерного товариства "Миргородський агрошляхбуд" про визнання недійсним договору підряду №141 від 09.07.2020 року та стягнення 6 875 994 грн. (вх. № 1574/25).

Ухвалою від 11.08.2025 року суд призначив справу до розгляду у порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 16.09.2025 року та встановив строки для подання заяв по суті спору. Також вказаною ухвалою суд залучив до участі у справі Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

21.08.2025 року до суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшли додаткові пояснення у справі з підтримкою позовних вимог (вх. №10842) та заява про проведення засідання за відсутності його повноваженого представника (вх. № 10843).

25.08.2025 року до суду через систему "Електронний суд" від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 10948) із запереченнями проти задоволення позовних вимог.

25.08.2025 року до суду через систему "Електронний суд" від третьої особи надійшли пояснення у справі з клопотанням розглядати справу без участі її представника (вх. № 10973).

29.08.2025 року до суду через систему "Електронний суд" від прокурора надійшла відповідь на відзив (вх. № 11179).

01.09.2025 року до суду через систему "Електронний суд" від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову (вх. № 11233).

03.09.2025 року до суду через систему "Електронний суд" від прокуратури надійшла відповідь на відзив (вх. № 11361).

15.09.2025 року до суду через систему "Електронний суд" від відповідача 1 надійшла заява про проведення засідання за відсутності його повноважного представника (вх. № 11813).

15.09.2025 року до суду через систему "Електронний суд" від відповідача 2 надійшло клопотання (вх. № 11755) про зупинення провадження у справі № 917/1520/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 922/3456/23.

Суд розглянувши дане клопотання про зупинення провадження у справі дійшов висновку про його задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Суд зазначає, що на розгляді об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду перебуває справа №922/3456/23, за наслідками перегляду якої об`єднана палата висловиться, а відтак у судовому рішенні міститиметься правовий висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, що передала справу на розгляд об`єднаної палати, і вказана норма є застосовчою і у даній справі (№ 917/1520/25).

Як свідчать матеріали справи, в обґрунтування позову у справі № 917/1520/25 прокурор посилається на такі обставини:

- рішенням Адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 70/94-р/к від 30.04.2025 року визнано, що ПрАТ "Миргородський агрошляхбуд" та ТОВ "Карлівський Агрошляхбуд" вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 ЗУ Про захист економічної конкуренції, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій;

- Адміністративна колегія Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України під час розгляду справи №7/01-90-24 дійшла висновку, що допущені до аукціону учасники під час підготовки документації для участі в торгах діяли не самостійно, а готувалися до участі у торгах, узгоджували свою поведінку з метою усунення змагання під час підготовки та участі в торгах;

- Адміністративна колегія Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України під час розгляду справи №7/01-90-24 у рішенні №70/94-р/к від 30.04.2025 року вказала, що доказами, зібраними у справі, доводиться та не спростовується висновок про те, що дії ПрАТ "Миргородський агрошляхбуд" та ТОВ «Карлівський Агрошляхбуд», які полягали у здійсненні учасниками торгів входу до аукціону у торгах № 3 з ІР адрес один одного, з яких ними здійснювались входи до аукціонів у торгах №1, 2, 4 та використовувались при здійсненні господарської діяльності; однаковому розміру статей витрат, врахованими учасниками торгів в договірних цінах, які повинні визначатись розрахунково; обмін листами між електронними поштовими скриньками учасників торгів, в тому числі у день перед поданням тендерних пропозицій відповідачами у торгах тощо;

- участь у торгах виключно осіб, які узгоджували свої дії між собою та забезпечення таким чином перемоги учасника з найвищою ціною і є завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення господарського договору;

- ураховуючи наявність умислу у ПрАТ "Миргородський агрошляхбуд", як сторони оспорюваного договору, одержані нею 6 875 994 грн. за цим правочином повинні бути повернуті іншій стороні договору, а отримані нею за рішенням суду кошти - стягнуті в дохід держави на підставі ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України.

Суд зазначає, що Верховний Суд ухвалою від 20.12.2024 року прийняв до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу №922/3456/23 за касаційними скаргами Спеціалізованого комунального підприємства "Харківзеленбуд" Харківської міської ради та Приватного підприємства "ЛСВ Моноліт" на рішення Господарського суду Харківської області від 22.11.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.01.2024.

У справі № 922/3456/23 прокурор в інтересах держави в особі Харківської міської ради та Аудитслужби звернувся з позовом до СКП "Харківзеленбуд" та ПП "ЛСВ "Моноліт", в якому просив:

- визнати недійсним договір про закупівлю товарів від 25.11.2019 №627, укладений між СКП "Харківзеленбуд" та ПП "ЛСВ "Моноліт";

- стягнути з ПП "ЛСВ Моноліт" на користь СКП "Харківзеленбуд" 2 370 000,00 грн, а з СКП "Харківзеленбуд" одержані ним за рішенням суду 2 370 000,00 грн стягнути в дохід держави.

У справі № 922/3456/23 позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПП "ЛСВ Моноліт" порушило законодавство про захист економічної конкуренції шляхом вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що спрямовані на спотворення результатів тендера (торгів) та укладення договору про закупівлю товарів від 25.11.2019 №627 на неконкурентних засадах, що не узгоджується із законною господарською діяльністю у сфері публічних закупівель. За таких обставин, за твердженнями прокурора, рішення тендерного комітету, оформлене протоколом від 13.11.2019 №338, та договір про закупівлю товарів від 25.11.2019 №627, укладений за результатами відкритих торгів, підлягають визнанню недійсними відповідно до ч.1 ст.203, ч.1 ст.215, ч.3 ст.228 Цивільного кодексу України. Посилаючись на ч.3 ст.228 ЦК прокурор просив застосувати наслідки недійсності укладеного договору, що суперечить інтересам держави та суспільства, та стягнути з ПП "ЛСВ "Моноліт" на користь СКП "Харківзеленбуд" кошти, сплачені останнім на виконання договору, у розмірі 2 370 000,00 грн, а далі - отримані СКП "Харківзеленбуд" за рішенням суду кошти у вказаному розмірі - стягнути в дохід держави.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалою від 13.11.2024 року передав справу № 922/3456/23 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (далі - Об`єднана палата) для відступу від висновків щодо застосування норм права (ч.1 ст.203, ч.1 ст.215, ч.3 ст.228 ЦК, ч.1 ст.208 ГК, статей 6, 50, 51, 52, 55 Закону "Про захист економічної конкуренції"), викладених в раніше ухваленій постанові Верховного Суду від 17.10.2024 у справі № 914/1507/23 (у складі колегії суддів судової палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством).

В ухвалі від 13.11.2024 у справі № 922/3456/23 колегія суддів зазначила наступне:

- колегія суддів не погоджується з висновками щодо можливості визнання недійсним договору, укладеного з порушенням учасником закупівлі законодавства про захист економічної конкуренції, з підстав, передбачених ч.3 ст.228 ЦК, а також щодо можливості застосування передбачених цією статтею наслідків недійсності правочину, вчиненого з метою, що суперечить інтересам держави та суспільства, вважаючи, що до таких правовідносин сторін положення ч.3 ст.228 ЦК та ч.1 ст.208 ГК є незастосовними (п.19 ухвали);

- вважає за необхідне відступити від висновків, викладених у постанові від 17.10.2024 у справі №914/1507/23, щодо можливості застосування передбачених положеннями ч.3 ст.228 ЦК наслідків недійсності договору, вчиненого з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, зокрема, у разі визнання недійсним договору, укладеного з порушенням учасником закупівлі законодавства про захист економічної конкуренції (п.20 ухвали);

- таку необхідність мотивує тим, що майнові санкції, передбачені положеннями ч.3 ст.228 ЦК, ч.1 ст.208 ГК в разі визнання недійсним правочину, вчиненого з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, не підлягають застосуванню як такі, що порушують критерій сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у світлі практики Європейського суду з прав людини. У разі визнання судом на підставі зазначених норм недійсним правочину, вчиненого з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, підлягають застосуванню наслідки виконання недійсного правочину, передбачені ч.1 ст.216, п.1 ч.1 ст.1212 ЦК (п.21 ухвали);

- колегія суддів зазначає, що як у справі №922/3456/23, так і у справі №914/1507/23, єдиним доказом того, що оспорюваний договір завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, є рішення Антимонопольного комітету України в антимонопольній справі, яким визнано дії відповідачів як учасників спірної закупівлі, щодо узгодження ним своєї поведінки під час участі в конкурсних торгах на закупівлю, яким встановлений факт порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачені п.4 ч.2 ст.6 та п.1 ст.50 Закону "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосується спотворення результатів торгів (п.22 ухвали);

- колегія суддів пропонує відступити від висновку, викладеного у постанові від 17.10.2024 у cправі №914/1507/23, про те, що встановлене в установленому порядку порушення законодавства про захист економічної конкуренції є підставою для визнання недійсним договору, укладеного з переможцем закупівлі, відповідно до ч.3 ст.228 ЦК, а також про наявність підстав для застосування правових наслідків, передбачених ч.3 ст.228 ЦК, у разі визнання недійсним правочину, вчиненого з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства (п.23 ухвали);

- необхідність відступу мотивує тим, що сам лише факт вчинення порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій під час участі у спірній закупівлі, встановлений рішенням АМК, не є підставою для визнання оспорюваного правочину недійсним як такого, що вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства. Крім того, за порушення законодавства про захист економічної конкуренції Законом "Про захист економічної конкуренції" передбачена відповідальність, зокрема, у вигляді штрафу (ст.51, ч.2 ст.52 Закону "Про захист економічної конкуренції"). Згідно з частинами 1 і 2 ст.55 Закону "Про захист економічної конкуренції" особи, яким заподіяно шкоду внаслідок порушення законодавства про захист економічної конкуренції, можуть звернутися до господарського суду із заявою про її відшкодування. Положення Закону "Про захист економічної конкуренції" є спеціальними у випадку порушення його норм. Прокурор, у разі завдання, на його думку, шкоди інтересам держави і суспільства внаслідок укладення і виконання договору, не позбавлений можливості розрахувати завдані таким порушенням збитки та пред`явити вимогу про їх стягнення з винної особи, як це передбачено ст.55 Закону "Про захист економічної конкуренції" (п.24 ухвали).

Ухвалою від 20.12.2024 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду прийняла до розгляду справу № 922/3456/23.

На сьогодні розгляд справи № 922/3456/23 не закінчено.

Із вказаного вбачається, що справа № 917/1520/25, яка перебуває на розгляді у Господарському суді Полтавської області, є подібною до справи № 922/3456/23, що переглядається об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, за суб`єктним складом спірних правовідносин, предметом спору та правовим регулюванням спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За змістом пункту 11 частини першої статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

На підставі вищевикладеного, необхідно зупинити провадження у справі № 917/1520/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 922/3456/23.

Керуючись ст. 228, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі № 917/1520/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 922/3456/23.

2. Зобов`язати учасників справи повідомити суд про настання підстав для поновлення провадження у справі.

3. Копії ухвали направити учасникам справи.

Ухвала підписана 16.09.2025 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення (підписання у разі неявки представників учасників справи) суддею. Ухвала може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Суддя Мацко О.С.