УХВАЛА

09 вересня 2025 року м. ХарківСправа № 922/1818/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

без участі представників сторін

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка" (49089, м. Дніпро, вул. Новобудівельна, 5-А)
до Державного підприємства "Чугуївський авіаційний ремонтний завод" (63501, Харківська обл., м. Чугуїв, м/р Авіатор)
про стягнення 77120,67 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка" (позивач) надіслало Господарському суду Харківської області позовну заяву від 15.05.2025 до Державного підприємства "Чугуївський авіаційний ремонтний завод" (відповідач) позовну заяву, в якій просить суд стягнути з Державного підприємства "Чугуївський авіаційний ремонтний завод" (ідентифікаційний код 08305644) на свою користь 45600,00 грн основного боргу за поставлений товар, 5052,23 грн - 3% річних, 26012,44 грн - інфляційні втрати, 456,00 - пеня та всі судові витрати.

Ухвалою від 29.05.2025 суд залишив без руху позовну заяву та надав позивачу строк 5 днів для усунення недоліків позовної заяви.

Позивач не усунув у встановлений судом строк недоліки, вказані судом в ухвалі від 29.05.2025.

Ухвалою від 04.06.2025 суд повернув позовну заяву позивачу.

Позивач подав апеляційну скаргу на ухвалу суду від 04.06.2025.

Постановою від 01.07.2025 Східний апеляційний господарський суд скасував ухвалу Господарського суду Харківської області від 04.06.2025 та направив справу Господарському суду Харківської області для продовження розгляду.

08.07.2025 справа повернулася до Господарського суду Харківської області, проте вона не містить в собі позовної заяви з додатками, оскільки вона була повернута позивачу та не додавалася останнім до апеляційної скарги.

Ухвалою від 09.07.2025 суд залишив без руху позовну заяву та надав позивачу строк 5 днів для подання Господарському суду Харківської області:

- позовної заяви від 15.05.2025, підписаної уповноваженим представником позивача, з додатками до неї;

- письмового уточнення змісту позовних вимог щодо: договору, за яким просить стягнути заборгованість та пеню; періоду нарахованих пені, відсотків річних, інфляційних втрат; складу та суми судових витрат;

- обґрунтованого розрахунку суми позову;

- попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат;

- договору про надання професійної правничої допомоги, а також витягів з ЄДРПОУ на себе та відповідача.

14.07.2025 позивач надав суду супровідний лист від 10.07.2025 з: позовною заявою від 15.05.2025, підписаною уповноваженим представником позивача, з додатками до неї; оновленою редакцією позовної заяви з уточнення змісту позовних вимог; копію договору про надання професійної правничої допомоги, а також витягів з ЄДРПОУ на сторін.

Натомість позивач не надав туєю позовної заяви, яку повертав суд ухвалою від 04.06.2025. Замість того позивач надав нову позовну заяву, яку також датував 15.05.2025.

Проте додана до супровідного листа від 10.07.2025 позовна заява від 15.05.2025 з додатками не є туєю позовною заявою, яку повертав суд ухвалою від 04.06.2025, оскільки на ній відсутні відбитки штампу Господарського суду Харківської області про реєстрацію позовної заяви. Копії додатків засвідчені не туєю датою, що були засвідчені копії додатків до позову, повернутого судом ухвалою від 04.06.2025. Докази відправки відповідачу позовної заяви з додатком також не відповідають по даті тим, що були подані разом з позовною заявою, повернутою судом ухвалою від 04.06.2025.

Надана позовна заява з додатками не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки Східний апеляційний господарський суд постановою від 01.07.2025 направив справу Господарському суду Харківської області для продовження розгляду саме за тим позовом, який був поданий позивачем 23.05.2025 та зареєстрований Господарським судом Харківської області 26.05.2025 за вх.№1818/25.

Також Господарським процесуальним кодексом не передбачено подання кількох позовних заяв, зокрема, оновлених або уточнених.

Відтак, суд вважає що станом на 16.07.2025 позивач не усунув недоліки, вказані в ухвалі від 09.07.2025 і ухвалою від 16.07.2025 повернув Товариству з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка" позовну заяву та додані до неї документи.

Не погодившись з рішенням суду ТОВ "Промелектроніка" подало апеляційну скаргу Східному апеляційному господарському суду на ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.07.2025.

Постановою від 25.08.2025 Східний апеляційний господарський суд задовольнив апеляційну скаргу ТОВ "Промелектроніка", скасував ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.07.2025 та повернув справу до Господарського суду Харківської області для продовження розгляду, хоча розгляду ще не було.

У частинах 1 та 9 ст. 39 ГПК України вказано, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами статті 9 Конституції України, статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" і статті 11 ГПК України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції" Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас, статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Згідно Європейської Хартії "Про закон "Про статус суддів" судді при виконанні своїх обов`язків повинні бути доступними та виявляти повагу по відношенню до осіб, які до них звертаються; повинні турбуватися про підтримання високого рівня компетентності, необхідного рівня вирішення справ в кожному конкретному випадку, оскільки від рішень судді залежить гарантія прав особи.

Відповідно до п. 12 Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики також визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Положення зазначеної коментованої статті випливають з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно з Бангалорськими принципами поведінки суддів, які схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23 від 19.05.2006, незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Пунктом 1.1 Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Одночасно, вказаними Принципами унормовано, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 Бангалорських принципів поведінки суддів при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів.

Згідно з п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У справі "П`єрсак проти Бельгії" (Piersack v. Belgium) від 01 жовтня 1982 року Європейський суд з прав людини, встановивши порушення положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначив, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду.

У пункті 132 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гарабін проти Словаччини" (Harabin v. Slovakia) від 20 лютого 2013 року зазначено, що існування національних процедур для забезпечення неупередженості, а саме правил, що регулюють відвід судді, є важливим фактором. Такі правила виявляють особливу увагу національного законодавства до усунення всіх обґрунтованих сумнівів у неупередженості судді чи суду і є спробою забезпечити неупередженість, усуваючи причини таких сумнівів. На додаток до забезпечення відсутності упередженості як такої, ці правила спрямовані на усунення будь-яких проявів упередженості і таким чином слугують зміцненню довіри громадськості до суду.

Оскільки постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.08.2025 ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.07.2025 у справі №922/1818/25 вдруге скасовано та справу повернуто Господарському суду Харківської області, розгляд цієї справи тим самим складом суду може викликати у стороннього спостерігача сумнів в неупередженості та об`єктивності судді, що є неприпустимим.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене у сукупності, з метою дотримання принципів здійснення правосуддя та приписів статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вказане зумовлює висновок про наявність підстав для заявлення та прийняття самовідводу головуючого судді Ольшанченко В.І. від розгляду справи №922/1818/25.

Керуючись статтями. 11, 35, 39 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Заявити та прийняти самовідвід судді Господарського суду Харківської області Ольшанченко Володимира Івановича від розгляду справи №922/1818/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено та підписано 09.09.2025.

Суддя В.І. Ольшанченко