ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2025 р. Справа №914/141/25

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

Желіка М.Б.,

при секретарі судового засідання Хом`як Х.А.

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нутрімін Україна»

на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 28.05.2025 (повне рішення складено 09.06.2025, суддя Гоменюк З.П.)

у справі № 914/141/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нутрімін Україна», м. Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Барком», с. Підбірці, Львівська область

про стягнення 5897074,10 грн заборгованості за договором поставки №20-034 П від 23.12.2020 року

за участі представників сторін:

від позивача Гулін Ю.О.

від відповідача Гаврилюк В.О.

16.01.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Нутрімін Україна» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовними вимогами про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Барком» 5897074,10 грн заборгованості за договором поставки, з яких 4705109,14 грн основної заборгованості, 504484,70 грн пені, 157729,06 грн 3% річних та 529751,20 грн інфляційних втрат.

Розглянувши заявлені ТОВ «Нутрімін України» позовні вимоги, Господарський суд Львівської області ухвалив 14.05.2025 рішення, яким задоволив їх частково; з ТОВ «Барком» на користь позивача стягнув 157515,98 грн 3% річних, 50448,47 грн пені та 3119,47 грн витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору; в частині позовних вимог про стягнення 4705109,14 грн закрив провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України; в задоволенні решти позовних вимог відмовив.

16.05.2025 позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення з відповідача 40000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, до якої долучив відповідні докази на підтвердження розміру понесених витрат.

28.05.2025 Господарський суд Львівської області ухвалив додаткове рішення у цій справі, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальності «Нутрімін Україна» про ухвалення додаткового рішення задоволив частково; з ТОВ «Барком» на користь ТОВ «Нутрімін Україна» стягнув 5000,00 грн судових витрат на професійну правову допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог за основним рішенням у цій справі; в задоволенні решти вимог ТОВ «Нутрімін Україна» відмовив.

Позивач не погодився з ухваленим додатковим рішенням місцевого господарського суду, оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що при ухваленні вказаного рішення суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та не врахував, що в задоволенні позовних вимог було відмовлено не через неправильність нарахування чи відсутність необхідних доказів, а у зв`язку з погашенням відповідачем наявної заборгованості після відкриття провадження у справі, що слугувало підставою для закриття провадження в частині стягнення основного боргу. Також, вважає, що суд підтвердив правильність нарахування відповідачу пені за несвоєчасне здійснення розрахунків за договором, однак зменшення пені на 90% відбулося з ініціативи суду, тому покликання в оскаржуваному додатковому рішенні на те, що задоволена до стягнення сума значно менша, ніж зазначена у позовних вимогах не відповідає реальним обставинам справи. Позивач наголошує, що його адвокатом виконані всі зобов`язання, передбачені договором, основна мета якого стягнення заборгованості, досягнута. Вартість послуг співрозмірна як із сумою позову, так і з обсягом роботи, яка виконана адвокатом. Таким чином, позивач просить скасувати додаткове рішення у цій справі, та ухвалити нове, яким заяву ТОВ «Нутрімін Україна» про стягнення з ТОВ «Барком» 40000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу задоволити.

Скориставшись своїм правом, наданим ст. 263 ГПК України, відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав, що вважає розмір правничої допомоги в сумі 40000,00 грн завищеним та необґрунтованим, оскільки основним рішенням у цій справі позовні вимоги ТОВ «Нутрімін Україна» задоволено частково; відповідачем заборгованість за поставлений товар сплачена повністю під час розгляду цієї справи; жодні нові додаткові заяви, клопотання чи заперечення позивачем по суті спору не заявлялись. Таким чином, відповідач вважає співмірним зі складністю цієї справи, ціною позову, виконаною адвокатом роботою; розумним і обґрунтованим розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. З огляду на вказане, відповідач просить суд апеляційної інстанції відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги позивача та залишити оскаржуване додаткове рішення місцевого господарського суду без змін.

Процесуальний хід розгляду апеляційної скарги відображено в ухвалі Західного апеляційного господарського суду від 11.06.2025.

В дане судове засідання прибули представники позивача та відповідача, які висловили свої міркування та доводи, зміст яких відображено у поданих ними процесуальних документах.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія зазначає таке:

Відповідно до частини 1 статті 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У відповідності до вказаних положень, представник ТОВ «Нутрімін Україна» до закінчення судових дебатів зробив заяву та повідомив суд про те, що докази про розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу будуть подані суду у строк, визначений процесуальним законодавством.

Згідно з частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У частині 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Після ухвалення судом рішення представник позивача 16.05.2025 подав заяву про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення на його користь з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40000 грн, на підтвердження розміру понесення яких позивач подав суду копію договору про надання правової допомоги від 10.01.2025 року, акт приймання наданих послуг від 16.05.2025 року по договору від 10.01.2025 року та детальний опис наданих адвокатом Ю. Гуліним послуг у справі №914/141/25, що складений в односторонньому порядку директором ТОВ «Нутрімін Україна».

Як вбачається з матеріалів справи, 10.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нутрімін Україна» (надалі - замовник, позивач) та адвокатом Гуліним Юрієм Олександровичем (надалі - адвокат, представник позивача) укладено договір на надання правової допомоги (надалі договір), відповідно до п. 1.1 якого замовник доручив, а адвокат взяв на себе зобов`язання надати правову допомогу останньому в обсязі, що передбачений умовами даного договору, а замовник бере на себе зобов`язання прийняти та оплатити надані послуги.

Пунктом 2.1. договору сторони узгодили, що адвокат бере на себе виконання правової допомоги:

- підготувати позовну заяву для подачі в Господарський суд Львівської області про стягнення з ТзОВ «Барком» суми заборгованості;

- подати позовну заяву в Господарський суд Львівської області про стягнення з ТзОВ «Барком» суми заборгованості;

- представляти інтереси замовника в судових засіданнях в Господарському суді Львівської області у справі за позовом замовника до ТзОВ «Барком» про стягнення суми заборгованості.

Згідно з п. 3.1. договору замовник зобов`язався: своєчасно забезпечувати адвоката всім необхідним для виконання даних йому доручень, передбачених даним договором, у тому числі документами в потрібній кількості примірників, нормативними актами, що регулюють діяльність замовника; оплачувати послуги адвоката, на умовах даного договору.

Відповідно до п.п. 4.1., 4.2. договору здача-приймання наданих послуг здійснюється сторонами за актом приймання наданих послуг. Замовник зобов`язується підписати та повернути представлений йому адвокатом акт приймання наданих послуг протягом 3 днів з дня представлення або в разі незгоди протягом 3 днів надати письмову відповідь з обґрунтуванням підстав відмови.

Відповідно до п. 5.1. договору за надані адвокатом послуги, замовник сплачує винагороду в розмірі 40000,00 грн без ПДВ. В разі зміни обсягу наданих послуг, остаточна сума винагороди визначається сторонами та зазначається в акті приймання наданих послуг.

16.05.2025 між позивачем та адвокатом підписаний акт приймання наданих послуг за договором від 10.01.2025 року з переліком таких (далі акт).

Крім того, цим актом зазначено про те, що адвокат надав в повному обсязі послуги, що передбачені договором про надання правової допомоги від 10.01.2025. Замовник немає жодних претензій до адвоката щодо обсягу та результату наданих послуг. Вартість наданих послуг складає 40000,00 грн без ПДВ.

Розрахунки за надані послуги здійснюються замовника не пізніше 25 днів з дня підписання акту приймання наданих послуг шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок адвоката (п. 5.2. договору).

Для цілей розподілу судових витрат, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також в порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України надати належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Відповідно до ч. 5-6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач своїм правом, наданим йому ст. 126 ГПК України, скористався та подав суду свої заперечення, в яких зазначив, що не погоджується із заявленою до стягнення сумою у розмірі 40000,00 грн витрат, понесених позивачем на правничу (правову) допомогу під час розгляду цієї справи зважаючи на те, що позовні вимоги між ТОВ «Нутрімін Україна» задоволені судом частково, а основна заборгованість була сплачена відповідачем добровільно під час розгляду справи. Крім того, відповідач також наголосив на тому, що заявлена до стягнення сума у розмірі 40000,00 грн є завищеною, адже представником позивача - адвокатом Гуліним Ю.О. не заявлялись додаткові клопотання у цій справі, а також останній був присутній лише у 3 (трьох) судових засіданнях. З урахуванням наведеного, ТОВ «Барком» вважає, що співмірною зі складністю справи та ціною позову, виконаною адвокатом роботою та відповідно до обґрунтованого розміру витрат Товариства з обмеженою відповідальністю «Нутрімін Україна» на професійну правничу допомогу є сума 2000,00 грн, яка підлягає до задоволення та є доцільною до стягнення з відповідача на користь позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат місцевий господарський суд виходив з того, що відповідачем було добровільно сплачено основну заборгованість у розмірі 4705109,14 грн, у зв`язку з чим провадження у справі в цій частині закрито судом на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, а решта заявлених позовних вимог задоволено частково на суму 207964,45 грн із заявленої позивачем 1191964,96 грн, а тому, з врахуванням положень ч.4 ст. 129 ГПК України, приймаючи до уваги клопотання відповідача про зменшення розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції вважав пропорційним зменшити заявлену вартість витрат на професійну правничу допомогу до 5000,00 грн.

Однак, судова колегія не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду та вважає його хибним позаяк, суд першої інстанції не надав належної оцінки тому факту, що сума основного боргу була сплачена відповідачем після відкриття провадження у справі. Тобто, відповідач фактично визнав обґрунтованість та підставність позовних вимог ТОВ «Нутрімін Україна» і сплатив суму основного боргу під час судового розгляду. Водночас, розмір заявлених позивачем до стягнення штрафних санкцій судом було зменшено на 90% з огляду на його дискреційні повноваження. Отже, з наведеного слідує, що суд першої інстанції закрив провадження у справі та відмовив частково в задоволенні позовних вимог ТОВ «Нутрімін України» з об`єктивних обставин, встановлених в основному рішенні у цій справі, а не через безпідставність позовних вимог чи помилковість здійснених розрахунків.

Разом з тим, судова колегія враховує правову позицію Верховного Суду, який неодноразово зазначав, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірними з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку із цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (правова позиція Верховного Суду, викладена в постановах від 13.08.2019 у справі № 908/1654/18, від 12.09.2019 у справі № 910/9784/18 та від 19.11.2019 у справі № 5023/5587/12).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, пунктах 34 - 36 рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі Двойних проти України від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, пункті 268 рішення у справі/WestAllianceLimited проти України від 02.06.2014, заява № 19336/04, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до змісту статті 28 Правил адвокатської етики, які затверджені звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 із змінами, адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

Враховуючи наведене вище, приймаючи до уваги усталену практику Верховного Суду, дослідивши та оцінивши подані позивачем докази, у відповідності до приписів ст. 86 ГПК України, за своїм внутрішнім переконанням, враховуючи правомірність звернення позивача до суду та обґрунтованість його позовних вимог, приймаючи до уваги доводи відповідача, наведені у заяві про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, судова колегія вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, заявлених позивачем до стягнення, слід зменшити до 20000,00 грн, оскільки такий розмір є реальним, розумним, дійсним й необхідним та відповідає критерію пропорційності.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З врахуванням викладеного, судова колегія вважає, що наявні підстави для часткового задоволення вимог апеляційної скарги ТОВ «Нутрімін Україна» та скасування оскаржуваного додаткового рішення місцевого господарського суду в частині відмови в стягненні з відповідача 15000,00 грн. Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Барком» на користь позивача підлягає стягненню 20000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. 129, 244 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нутрімін Україна» задоволити частково.

Додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 28.05.2025 у справі № 914/141/25 скасувати в частині відмови в задоволенні заяви в сумі 15000,00 грн. В цій частині заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нутрімін Україна» задоволити. В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Барком» (81127, Львівська область, село Підбірці, вулиця Виробнича, будинок 6; ідентифікаційний код 25556075) на користь Товариства з обмеженою відповідальності «Нутрімін Україна» (79053, Львівська область, місто Львів, вулиця Княгині Ольги, будинок 100/б, квартира 52; ідентифікаційний код 43053946) 20000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Господарському суду Львівської області видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік