ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/3173/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання Сіліній М.Г.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного підприємства "Агропрогрес" (64003, Харківська область, Красноградський район, с. Кегичівка, вул. Ювілейна, 3, )
до Harvestream AG (місцезнаходження: c/o fincorpo.com& Legal Services SA Zweigniederlassung Baar Blegistrasse 9, 6340, Baar Switzerland, ідентифікаційний код юридичної особи СНЕ-166.557.452)
про стягнення 93 000,00 доларів США (3 821 277,00грн)
за участю учасників справи - не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за контрактом № 2604 від 26.04.2024 в сумі 93 000,00 доларів США. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач в порушення контракту № 2604 від 26.04.2024 не здійснив в повному обсязі оплату отриманого товару, з посиланням на норми Цивільного та Господарського кодексів України.

Ухвалою суду від 11.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, почато у справі підготовче провадження, призначено підготовче засідання. Цією ж ухвалою провадження у справі зупинено.

Господарським судом Харківської області до компетентного органу Федерального департаменту юстиції та поліції Швейцарії направлено судове доручення про повідомлення Harvestream AG про місце, дату та час судового засідання у даній справі разом із примірниками процесуальних документів.

Ухвалою суду від 13.03.2025 провадження у справі поновлено.

13.03.2025 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 11.09.2025, цією ж ухвалою провадження у справі зупинено до 11.09.2025.

11.09.2025 провадження у справі поновлено, про що постановлено відповідну ухвалу.

Представник позивача у призначене судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач у призначене судове засідання не з`явився, відзив на позов суду не надав. На адресу суду з Федерального департаменту юстиції та поліції Швейцарії надійшло повідомлення про вручення документів відповідачу, якими останнього повідомлено про дату, час та місце розгляду справи.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

26.04.2024 між Приватним підприємством "Агропрогрес" (позивач) та Harvestream AG (відповідач) укладено контракт поставки № 2604 (далі - контракт), відповідно до умов якого позивач зобов`язався поставити відповідачу сільськогосподарську продукцію українського походження (надалі - товар), а відповідач прийняти товар та оплатити вартість прийнятого товару на умовах та в строки, визначені цим Контрактом.

За умовами розділу 2 Контракту найменування товару: кукурудза українського походження врожаю 2023 у кількості 1 500 метричних тон.

У п.3.1 контракту сторони погодили валюту контракту та платежів - долари США.

Ціна товару становить 124,00 доларів США за одну метричну тону, вартість товару - 186 000 доларів США (п. 3.2, 3.3 контракту).

Відповідач взяв на себе зобов`язання сплатити 100% вартості товару, що був відвантажений, в термін 05 календарних днів після оформлення митної декларації ЕК10ДР, а також надання та отримання відповідачем супровідних документів.

Відповідно до п.4.1 договору сторони визначили базис поставки товару FCA склад за адресою: смт. Кегичівка, Красноградський район, Харківська область, згідно Incoterms 2010. У разі виявлення розбіжностей між умовами цього контракту та положеннями Incoterms 2010, умови цього контракту будуть мати перевагу.

Сторони у п.4.1 контракту дійшли згоди про місце поставки та строки, а саме: FCA склад за адресою: смт. Кегичівка, Красноградський район, Харківська область, строк (період) поставки товару: обидві дати включно: 01.05. 2024 - 01.07.2024, строк дії контракту до 31.12.2024.

Часом та датою переходу права власності на товар від позивача до відповідач є час та дата завершення митного оформлення (відбиток на всіх аркушах митної декларації особистої номерної печатки посадової особи митного органу, яка завершила митне оформлення (паперова версія), або відмітка про завершення митного оформлення та засвідчення митної декларації електронним цифровим підписом такої особи (електронна версія). Часом та датою переходу ризиків випадкового знищення, загибелі чи пошкодження товару є час та дата виходу судна, на яке буде завантажений товар позивача, із територіальних вод України (п.4.5 контракту).

У п.7.1 контракту сторони погодили, що всі повідомлення, надання яких сторонами передбачено цим контрактом, мають бути передані швидко та у чіткій формі. Методи швидкого спілкування для цілей цього пункту визначаються та визнаються сторонами як електронна пошта або факс.

Всі документи, які відповідно до вимог цього контракту, повинні бути виготовлені та передані сторонами, мають бути передані наступним чином:

- документи, що можуть бути виготовлені в електронній формі, передаються електронною поштою;

- документи, які мають бути виготовлені на паперовому носії, скануються та передаються у якості додатків до електронного листа. Оригінали таких документів в подальшому направляються поштою або вручаються безпосередньо адресату. Копії будь-яких документів, що відносяться до цього контракту (включаючи сам контракт) передані електронною поштою, мають силу оригіналів до моменту отримання оригіналів таких документів (п.7.2 контракту).

20.05.2024 між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до контракту, якою сторони змінити п.2.2 контракту та виклали його в наступній редакції: "кількість товару 750 метричних тон".

На виконання умов контракту позивач 10.06.2024 поставив відповідачу товар (кукурудзу українського походження врожаю 2023 року, насипом) у загальній кількості 750 тонн на суму 93 000 доларів США, що підтверджується відповідною вантажною митною декларацією № 24UA89U5, наявною в матеріалах справи.

В цей же день позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру (інвойс) № 53 на оплату поставленого товару на загальну суму 93 000,00 доларів США.

Враховуючи умови контракту № 2604 від 26.04.2024 та додаткової угоди № 1 до нього, беручи до уваги те, що товар позивачем відвантажений відповідачу 10.06.2024 останнім днем його оплати є 16.06.2024.

Відповідач взяті на себе зобов`язання за контрактом не виконав, за отриманий товар у визначені контрактом строки не розрахувався, у зв`язку з чим у нього перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 93 000,00 доларів США, яка до теперішнього часу не сплачена.

25.06.2024 позивач звернувся на адресу відповідача з претензію щодо погашення заборгованості до 10.07.2024 включно.

Відповідач листом від 17.07.2024 повідомив позивача, що у зв`язку із труднощами з погашення заборгованості, ним вживаються всі необхідні заходи для її погашення.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Нормами чинного законодавства України та нормами міжнародного права передбачено, що господарські суди вправі вирішувати спори за участю сторони нерезидента України у випадках, коли міжнародним договором передбачено можливість укладення пророгаційної угоди між суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності України та іноземним суб`єктом господарської діяльності (угода про договірну підсудність).

Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (ст. 9 Конституції України).

Частиною 9 ст.6 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" від 16.04.1991 № 959-ХІІ встановлено, що права та обов`язки сторін зовнішньоекономічних договорів (контрактів) визначаються правом країни, що вибрана сторонами при укладенні договору (контракту) або у результаті подальшого узгодження.

За приписами ст.366 Господарського процесуального кодексу України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (ст.365 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.9.1 Контракту в редакції додаткової угоди № 1 від 20.05.2024 усі спори і розбіжності чи вимоги, які виникають із цього контракту або у зв`язку з ним, у тому числі щодо його укладення, тлумачення, виконання, порушення, припинення чи недійсності, підлягають вирішенню у Господарському суді Харківської області чи будь-якому іншому господарському суді України (за вибором тієї сторони, яка буде звертатись до суду за захистом своїх прав) із застосуванням матеріального процесуального права (законодавства) України, мова судочинства українська. Судові рішення, прийняті за результатами розгляду спору, що набрали законної сили у встановленому чинним в Україні законодавством, є остаточними і обов`язковими для обох сторін.

Враховуючи викладене, до спірних правовідносин суд застосовує матеріальне право України.

Відповідно до ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають зокрема з договорів.

За приписами ст.ст.627,628 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст.ст.525, 526, 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За своєю правовою природою укладений між сторонами контракт є договором поставки, за яким продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.1, ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України).

Так, відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як вже було встановлено судом, відповідач взяв на себе зобов`язання здійснити розрахунок за поставлений товар протягом 5 календарних днів після оформлення митної декларації ЕК10ДР.

Проте, відповідач поставлений позивачем товар прийняв, однак грошові кошти не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Факт поставки відповідачу товару на загальну суму 93 000 доларів США підтверджується копією вантажної митної декларації № 24UA89U5 від 10.06.2024, наявною в матеріалах справи.

Відповідачем товар отримав, однак грошові кошти не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України).

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач в повному обсязі розрахувався за товар, поставлений позивачем. Відповідачем в порядку ст.74 Господарського процесуального кодексу України не спростовано наявність заборгованості, не отримання ним товару та не доведено припинення зобов`язання будь-яким передбаченим законом способом.

Виконання позивачем зобов`язань за контрактом підтверджується належними доказами, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

За таких обставин, враховуючи те, що відповідач не надав жодних доказів на спростування викладених позивачем обставин, суд дійшов висновку, що докази, надані позивачем на підтвердження своїх доводів, є більш вірогідними та достатніми для прийняття рішення.

Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати поставленого товару на суму 93 000 доларів США, у зв`язку з чим позовні вимоги суд вважає обґрунтованими, доведеними документально та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується валюти стягнення суд зазначає наступне.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.

При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до ст.192 Цивільного кодексу України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті при існуванні іноземного елемента у відносинах.

Зважаючи на те, що відповідачем у справі є Harvestream AG місцем реєстрації якого є Switzerland, тобто відповідач не є резидентом України, суд вважає за можливе стягнути грошові кошти з відповідача в доларовому еквіваленті.

Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-238, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Harvestream AG (місцезнаходження: c/o fincorpo.com& Legal Services SA Zweigniederlassung Baar Blegistrasse 9, 6340, Baar Switzerland, ідентифікаційний код юридичної особи СНЕ-166.557.452) на користь Приватного підприємства "Агропрогрес" (64003, Харківська область, Красноградський район, с. Кегичівка, вул. Ювілейна, 3, ) - 93 000,00 доларів США, 57 319,15грн судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "12" вересня 2025 р.

Суддя Т.А. Лавренюк