ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"02" вересня 2025 р. Cправа № 902/773/24
Господарський суд Вінницької області у складі судді Шамшуріної Марії Вікторівни за участю секретаря судового засідання Багулової Є.О.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи
за позовом ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1
до відповідача-1 ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2
про визнання недійсними та скасування рішень та актів про передачу земельних ділянок та житлових будівель до статутного капіталу, скасування рішень державного реєстратора
У провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа № 902/773/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Річ Таун" про визнання недійсними та скасування рішень про передачу до статутного капіталу земельних ділянок та житлових будівель, визнання недійсними та скасування актів прийому - передачі до статутного капіталу, скасування рішень державного реєстратора.
08.08.2025 року Господарським судом Вінницької області ухвалено рішення у справі № 902/773/24, яким у задоволенні позову відмовлено повністю.
13.08.2025 у системі "Електронний суд" представником відповідача-1 сформовано та подано до суду заяву № б/н від 13.08.2025 (вх. № 01-34/8508/25 від 14.08.2025) про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну (правничу) допомогу у справі № 902/773/24 із доказами на підтвердження цих витрат.
13.08.2025 у системі "Електронний суд" представником відповідача-2 сформовано та подано до суду заяву № б/н від 13.08.2025 (вх. № 01-34/8509/25 від 14.08.2025) про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну (правничу) допомогу у справі № 902/773/24 із доказами на підтвердження цих витрат.
Ухвалою від 22.08.2025 судом призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати у справі №902/773/24 на 29 серпня 2025 р. о 10:00 год.
19.08.2025 до суду від представника позивача надійшло клопотання № б/н від 18.08.2025 (вх. № 01-34/8665/25 від 19.08.2025) у якому останній клопотав заяви відповідачів про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат залишити без розгляду; у разі розгляду цих заяв врахувати позицію представника позивача щодо зменшення судових витрат.
29.08.2025 до суду від представника відповідачів надійшли заперечення на клопотання представника позивача щодо залишення заяв відповідачів про розподіл судових витрат без розгляду та зменшення судових витрат № б/н від 29.08.2025 (вх. № 01-34/9087/25 від 29.08.2025).
За наслідком судового засідання 29.08.2025 суд постановив ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні з вирішення питання про судові витрати у справі № 902/773/24 до 17:00 02.09.2025, яку занесено до протоколу судового засідання.
На визначену судом дату у судове засідання з`явився представник позивача та представник відповідачів.
Представник відповідачів у судовому засіданні підтримав подані ним заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу просив їх задовольнити.
Представник позивача у судовому засіданні клопотала про залишення заяв представника відповідачів щодо ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат без розгляду, у разі розгляду вказаних заяв врахувати позицію представника позивача щодо зменшення судових витрат, зокрема з підстав їх неспівмірності.
За наслідком розгляду заяв у судовому засіданні 02.09.2025 року суд оголосив про перехід до стадії ухвалення рішення та повідомив час проголошення вступної та резолютивної частин рішення в межах цього судового засідання.
На оголошення вступної та резолютивної частин додаткового рішення сторони не з`явилися, у зв`язку з чим вступна та резолютивна частина додаткового рішення долучена до матеріалів справи без її проголошення.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши заяви відповідачів про стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 902/773/24, суд дійшов висновку, що заяви підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до положень статті 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Згідно із пунктом 3 частини 1, частиною 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно з частинами першою та другою статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Згідно з нормами частини 3 статті 124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до частини першої статті 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому частиною четвертою статті 116 ГПК України визначено, що якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (постанови Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №921/221/21 та від 31.05.2022 у справі №917/304/21).
У постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду виснувала, що заяву щодо вирішення питання про стягнення витрат необхідно залишити без розгляду, якщо докази були надані поза межами строку, без клопотання про поновлення цього строку та обґрунтування поважності причин його пропуску .
Згідно з постановою Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №161/5317/18 потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.
Як убачається із тексту відзиву відповідача-1 ОСОБА_2 представником відповідача-1 у відзиві зазначено про те, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач 1 поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить 50 000 грн., докази чого будуть надані додатково в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.
Згідно з відзивом відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Річ Таун" представником відповідача-2 у відзиві зазначено про те, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач 2 поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить 50 000 грн., докази чого будуть надані додатково в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.
Таким чином, відповідачами зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вони понесли або очікували понести у зв`язку із розглядом справи у перших заявах по суті спору, зокрема у вказаних відзивах відповідачів.
08.08.2025 року Господарським судом Вінницької області ухвалено рішення у справі №902/773/24 відповідно до якого у задоволенні позову відмовлено повністю.
У клопотанні від 18.08.2025 представник позивача просив залишити заяви предствника відповідачів про ухвалення судового рішення про розподіл судових витрат без розгляду з підстав неподання письмової/усної заяви представником відповідачів щодо неможливості подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі в порядку ст. 221 ГПК України.
Надаючи оцінку наведеним доводам судом враховано таке.
У відзивах представником відповідачів заявлено про подання доказів на підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу додатково в порядку частини 8 статті 129 ГПК України.
Отже, відповідачами у письмовій формі та своєчасно (до закінчення судових дебатів у справі) заявлено про подання доказів на підтвердження розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи № 902/773/24 у строк визначений частиною 8 статті 129 ГПК України.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що клопотання представника позивача про залишення без розгляду заяв представника відповідачів щодо ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат з підстав неподання письмової заяви представником відповідачів щодо неможливості подати докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат до закінчення судових дебатів у справі в порядку ст. 221 ГПК України задоволенню не підлягає.
Суд зауважує, що неподання заяви чи не заявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат, а не підставою для залишення такої заяви без розгляду.
Враховуючи наданий заявнику положеннями частини восьмої статті 129 ГПК України п`ятиденний строк на подання відповідних доказів та перебіг процесуального строку відповідно до положень статті 116 ГПК України, останнім днем подання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу є 13.08.2025.
Представником відповідачів заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат із доданням доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу сформовано у підсистемі "Електронний суд" та подано до суду 13.08.2025. Тобто докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу відповідачами подано у межах строків, визначених положеннями статей 116, 129 ГПК України.
У поданій до суду заяві представник відповідача-1 клопотав стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 95 000,00 гривень.
У заяві про ухвалення додатково рішення про стягнення судових витрат представник відповідача-2 клопотав стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 70 000,00 гривень.
Розглянувши заяви представника відповідачів про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 902/773/24, докази на підтвердження понесених відповідачами витрат на професійну правничу допомогу, судом враховане таке.
Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Відповідно до частини 1, пунктів 1, 4 частини 3 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Право на правову допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України.
Відповідно до положень статей 16, 58 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога). Представником у суді може бути адвокат.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Статтею 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що видами адвокатської діяльності, зокрема є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (частина перша статті 26 Закону).
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Частинами 1, 2 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:
- фіксованого розміру;
- погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Згідно із частинами 1-3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
З матеріалів справи вбачається, що згідно ордеру серії АЕ № 1249967 від 15.08.2024, представництво інтересів Качура Олександра Вікторовича у справі № 902/773/24 здійснював адвокат Довгаль Сергій Володимирович. Також згідно ордеру серії АЕ № 1116025 від 15.08.2024, представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Річ Таун" у справі № 902/773/24 здійснював адвокат Довгаль Сергій Володимирович.
Представником відповідача-1 з дотриманням вимог, передбачених частиною 8 статті 129 ГПК України, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано суду 13.08.2025 докази на підтвердження вказаних витрат разом із заявою № б/н від 13.08.2025 (вх. № 01-34/8508/25 від 14.08.2025), до якої додано договір про надання правової допомоги № б/н від 15.08.2024, укладений між ОСОБА_2 (клієнт) та адвокатом Довгалем Сергієм Володимировичем (адвокат), додаткову угоду від 15.08.2024 до договору про надання правової допомоги 15.08.2024, акт приймання-передачі від 12.08.2025 правової допомоги та грошових коштів до договору про надання правової допомоги від 15.08.2024 року.
Представником відповідача-2 з дотриманням вимог, передбачених частиною 8 статті 129 ГПК України, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано суду 13.08.2025 докази на підтвердження вказаних витрат разом із заявою № б/н від 13.08.2025 (вх. № 01-34/8509/25 від 14.08.2025), до якої додано договір про надання правової допомоги № б/н від 15.08.2024, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Річ Таун" (клієнт) та адвокатом Довгалем Сергієм Володимировичем (адвокат), додаткову угоду від 15.08.2024 до договору про надання правової допомоги 15.08.2024, акт приймання-передачі від 12.08.2025 правової допомоги та грошових коштів до договору про надання правової допомоги від 15.08.2024 року.
За умовами розділу 1 договорів про надання правової допомоги від 15.08.2024 (далі - договорів) адвокат приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу щодо:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань.
- складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру.
- складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства).
- представництва та захисту інтересів клієнта в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також у судах всіх інстанцій під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, провадження у справах про адміністративні правопорушення, органах Державної виконавчої служби, органах Національної поліції України, прокуратури, органах Державної фіскальної служби України та усіх інших правоохоронних органах, органах Державної реєстраційної служби України, Міністерства юстиції України тощо з будь-яких питань.
Згідно з розділом 3 договорів розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокат за надану в межах цього договору правову допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору. Клієнт також зобов`язується додатково виплатити адвокату "гонорар успіху" в розмірі 10% від присудженої на користь клієнта грошової суми та/або ринкової вартості рухомого чи нерухомого майна або іншого матеріального блага.
Цей договір діє з моменту погодження сторонами усіх істотних умов та підписання сторонами тексту договору та додатків (додаткових угод) до нього. Дія договору припиняється після виконання сторонами всіх своїх зобов`язань (абзаци 1, 2 розділу 4 договорів).
15.08.2024 між ОСОБА_2 та адвокатом Довгалем Сергієм Володимировичем укладено додаткову угоду до договору про надання правової допомоги 15.08.2024.
15.08.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Річ Таун" та адвокатом Довгалем Сергієм Володимировичем укладено додаткову угоду до договору про надання правової допомоги 15.08.2024.
За змістом вказаних додаткових угод сторонами визначено розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату за надану в межах цих договорів правову допомогу, а саме:
- вартість однієї години роботи адвоката становить 2000 грн.;
- особиста участь адвоката в судовому засіданні в суді першої та апеляційної інстанції - 10 000 грн./засідання;
- участь адвоката в судовому засіданні в режимі відеоконференції - 5000 грн./засідання;
- підготовка адвокатом заяв по суті справи - 10 000 грн./документ;
- підготовка адвокатом заяв з процесуальних питань - 5000 грн./документ;
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань - 2000 грн./година;
- підготовка адвокатом апеляційної/касаційної скарги - 10 000 грн./документ;
- транспортні видатки адвоката на прибуття в кожне судове засідання судів першої та апеляційної інстанції - 10 000 грн/засідання.
Також сторонами у вказаних додаткових угодах встановлено, що факт надання правової допомоги підтверджується актом приймання-передачі правової допомоги та грошових коштів.
12.08.2025 між ОСОБА_2 та адвокатом Довгалем Сергієм Володимировичем підписано акт приймання-передачі від 12.08.2025 правової допомоги та грошових коштів до договору про надання правової допомоги від 15.08.2024 року.
За змістом вказаного акту адвокатом надано клієнту таку правничу (правову) допомогу: ознайомлення адвоката з матеріалами і обставинами справи та їх аналіз (2,5 год. х 2000 грн. = 5000 грн.), підготовка та подання відзиву на позовну заяву від 15 серпня 2024 року (10 000 грн.), аналіз позовної заяви в новій редакції та підготовка і подання відзиву на позовну заяву від 19 листопада 2024 року (10 000 грн.), підготовка та подання клопотання про витребування доказів від 08 жовтня 2024 року (5 000 грн.), підготовка та подання клопотання про надання позицій щодо юрисдикції спору від 20 листопада 2024 року (5 000 грн.), підготовка та подання клопотання про надання доказів від 10 січня 2025 року (5 000 грн.), підготовка та участь у судових засіданнях Господарського суду Вінницької області (11 х 5 000 грн. = 55 000 грн.), загальна вартість наданих послуг у господарській справі № 902/773/24 - складає 95 000 грн.
12.08.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Річ Таун" та адвокатом Довгалем Сергієм Володимировичем підписано акт приймання-передачі від 12.08.2025 правової допомоги та грошових коштів до договору про надання правової допомоги від 15.08.2024 року.
За змістом вказаного акту адвокатом надано клієнту таку правничу (правову) допомогу: ознайомлення адвоката з матеріалами і обставинами справи та їх аналіз (2,5 год. х 2000 грн. = 5000 грн.), підготовка та подання відзиву на позовну заяву від 15 серпня 2024 року (10 000 грн.), підготовка та подання заперечення від 05 вересня 2024 року (5 000 грн.), підготовка та участь у судових засіданнях Господарського суду Вінницької області (11 x 5 000 грн. = 55 000 грн.); загальна вартість наданих послуг у господарській справі № 902/773/24 - складає 70 000 грн.
Відповідно до вимог статті 86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами 4-6 статті 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У поданому до суду клопотанні від 18.08.2025 на заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат представник позивача просив зменшити розмір судових витрат, зазначив, що вважає, що заявником недотримано принципу співмірності таких витрат.
Представник позивача вважає, що адвокатом не взято до уваги, що він представляв інтереси по суті ОСОБА_2 , про що свідчать його виступи у судових засіданнях, оскільки адвокатом висловлювалась позиція відповідача 1 - Качура О.В.
При визначенні суми відшкодування представником позивача зауважено щодо критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а не лише розміром гонорару, що не був сплачений адвокату.
Надаючи оцінку наведеним позивачем доводам та поданим відповідачами доказам щодо понесених правничих витрат судом враховано, що у розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони, зокрема, у разі недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Зазначена норма є загальною та повинна застосовуватись у системно-логічному зв`язку із частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України.
У частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, 01.06.2022 року у справі № 914/4/20.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору.
Принцип пропорційності - загальноправовий принцип, спрямований на забезпечення у правовому регулюванні розумного балансу приватних і публічних інтересів, відповідно до якого цілі обмежень прав мають бути істотними, а засоби їх досягнення обґрунтованими і мінімально обтяжливими для осіб, чиї права обмежуються; дозволяє досягти розумного співвідношення між цілями державного впливу та засобами їх досягнення.
У зв`язку із наведеним, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, зважаючи на приписи частини четвертої статті 129 ГПК України, суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
Такі критерії як обґрунтованість, пропорційність, співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката суд має враховувати як відповідно до частини четвертої статті 126 ГПК України, так і відповідно до частини п`ятої статті 129 цього Кодексу.
Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статі 129 цього Кодексу.
Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі і інших, передбачених частиною четвертою статті 129 ГПК України.
Верховним Судом у постанові від 22.12.2022 року у справі №903/643/21 викладено висновок, що суд під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу може одночасно застосовувати критерії, що визначені як у ч. 5-7 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (з власної ініціативи), так і в ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України (за клопотанням сторони).
Матеріалами справи підтверджується надання адвокатом Довгалем Сергієм Володимировичем послуг з професійної правничої допомоги ОСОБА_2 та Товариству з обмеженою відповідальністю "Річ Таун" у справі № 902/773/24.
Водночас, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив, що заявлений відповідачами до стягнення з позивача розмір витрат на правничу допомогу є завищеним.
Як убачається із акту приймання-передачі від 12.08.2025 правової допомоги та грошових коштів до договору про надання правової допомоги від 15.08.2024 року підписаним між ОСОБА_2 та адвокатом Довгалем Сергієм Володимировичем сторонами погоджено, що адвокатом надано клієнту правничу (правову) допомогу із ознайомлення адвоката з матеріалами і обставинами справи та їх аналіз (2,5 год. х 2000 грн. = 5000 грн.), а також правову допомогу з підготовки та подання відзиву на позовну заяву від 15 серпня 2024 року (10 000 грн.).
На переконання суду вказані види послуг, які зазначені відповідачем-1 окремо є одним і тим же видом послуг та охоплюються такою послугою як "підготовка та подання відзиву на позовну заяву від 15 серпня 2024 року" з огляду на вимоги статті 165 ГПК України.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що послуга з ознайомлення адвоката з матеріалами і обставинами справи та їх аналіз включає в себе правничі послуги з підготовка та подання відзиву на позовну заяву від 15 серпня 2024 року.
Суд враховує, що ознайомлення адвоката з матеріалами і обставинами справи та їх аналіз є етапом підготовки та подання відзиву на позовну заяву від 15 серпня 2024 року. Отже, зазначення вказаних етапів підготовки відзиву як окремих видів послуг є безпідставним.
На переконання суду підготовка та подання відзиву на позовну заяву від 15 серпня 2024 року без ознайомлення адвоката з матеріалами і обставинами справи та їх аналізом є неможливим, оскільки ці послуги взаємопов`язані та зазначена у акті послуга з підготовки та подання відзиву на позовну заяву від 15 серпня 2024 року включає в себе правничі послуги з ознайомлення адвоката з матеріалами і обставинами справи та їх аналізу.
Таким чином, покладення на позивача витрат по оплаті правничої допомоги щодо надання послуги з ознайомлення адвоката з матеріалами і обставинами справи та їх аналізом не відповідає критерію розумності, обгрунтованості та є безпідставним.
В цій частині, обґрунтованою є вимога про відшкодування витрат з надання правової допомоги щодо "підготовки та подання відзиву на позовну заяву від 15 серпня 2024 року (10 000 грн.)".
Водночас, згідно з наявними у матеріалах справи документами підтверджується надання адвокатом зазначеної у акті правничої допомоги у частині надання послуг з аналізу позовної заяви в новій редакції та підготовки і подання відзиву на позовну заяву від 19 листопада 2024 року (10 000 грн.), підготовки та подання клопотання про витребування доказів від 08 жовтня 2024 року (5 000 грн.), підготовки та подання клопотання про надання позицій щодо юрисдикції спору від 20 листопада 2024 року (5 000 грн.), підготовки та подання клопотання про надання доказів від 10 січня 2025 року (5 000 грн.), підготовки та участі у судових засіданнях Господарського суду Вінницької області (11 х 5 000 грн. = 55 000 грн.).
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем-1 документально обґрунтовано обсяг та розмір витрат на професійну правничу допомогу, що пов`язані з розглядом справи № 902/773/24 у сумі 90 000,00 гривень.
У задоволені заявлених до стягнення представником відповідача-1 витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5 000,00 гривень слід відмовити у зв`язку із їх невідповідністю критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності та обгрунтованості.
Згідно із актом приймання-передачі від 12.08.2025 правової допомоги та грошових коштів до договору про надання правової допомоги від 15.08.2024 року підписаним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Річ Таун" та адвокатом Довгалем Сергієм Володимировичем сторонами погоджено, що адвокатом надано клієнту правничу (правову) допомогу із ознайомлення адвоката з матеріалами і обставинами справи та їх аналіз (2,5 год. х 2000 грн. = 5000 грн.), а також правову допомогу з підготовки та подання відзиву на позовну заяву від 15 серпня 2024 року (10 000 грн.).
На переконання суду вказані види послуг, які зазначені відповідачем-2 окремо є одним і тим же видом послуг та охоплюються такою послугою як "підготовка та подання відзиву на позовну заяву від 15 серпня 2024 року" з огляду на вимоги статті 165 ГПК України.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що послуга з ознайомлення адвоката з матеріалами і обставинами справи та їх аналіз включає в себе правничі послуги з підготовка та подання відзиву на позовну заяву від 15 серпня 2024 року.
Суд враховує, що ознайомлення адвоката з матеріалами і обставинами справи та їх аналіз є етапом підготовки та подання відзиву на позовну заяву від 15 серпня 2024 року. Отже, зазначення вказаних етапів підготовки відзиву як окремих видів послуг є безпідставним.
На переконання суду підготовка та подання відзиву на позовну заяву від 15 серпня 2024 року без ознайомлення адвоката з матеріалами і обставинами справи та їх аналізом є неможливим, оскільки ці послуги взаємопов`язані та зазначена у акті послуга з підготовки та подання відзиву на позовну заяву від 15 серпня 2024 року включає в себе правничі послуги з ознайомлення адвоката з матеріалами і обставинами справи та їх аналізу.
Таким чином, покладення на позивача витрат по оплаті правничої допомоги щодо надання послуги з ознайомлення адвоката з матеріалами і обставинами справи та їх аналізом не відповідає критерію розумності, обгрунтованості та є безпідставним.
В цій частині, обґрунтованою є вимога про відшкодування витрат з надання правової допомоги щодо "підготовки та подання відзиву на позовну заяву від 15 серпня 2024 року (10 000 грн.)".
Водночас, згідно з наявними у матеріалах справи документами підтверджується надання адвокатом зазначеної у акті правничої допомоги у частині надання послуг з підготовки та подання заперечення від 05 вересня 2024 року (5 000 грн.), підготовка та участь у судових засіданнях Господарського суду Вінницької області (11 x 5 000 грн. = 55 000 грн.).
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем-2 документально обґрунтовано обсяг та розмір витрат на професійну правничу допомогу, що пов`язані з розглядом справи № 902/773/24 у сумі 65 000,00 гривень.
У задоволені заявлених до стягнення представником відповідача-2 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 гривень слід відмовити у зв`язку із їх невідповідністю критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності та обгрунтованості.
Суд також погоджується з доводами позивача щодо неспівмірності розміру заявлених відповідачами до стягнення витрат на професійну правничу допомогу зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Cудові витрати, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу мають бути безпосередньо пов`язаними з розглядом справи.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.
Оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи суд констатує, що предметом спору у цій справі є вимога до ОСОБА_2 та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Річ Таун" про визнання недійсними та скасування рішень про передачу до статутного капіталу земельних ділянок та житлових будівель, визнання недійсними та скасування актів прийому - передачі до статутного капіталу, скасування рішень державного реєстратора.
За своєю категорією ця справа не характеризується високим рівнем складності, наявністю виключної правової проблеми і не потребувала великого обсягу юридичної та технічної роботи з урахуванням незмінності правової позиції відповідачів впродовж розгляду справи, аналогічної позицій обох відповідачів.
Судом також враховано, що адвокатом одночасно надавалася правова допомога обом відповідачам. Відповідачем-1 є ОСОБА_2 , відповідачем-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Річ Таун".
Як убачається із наявного у матеріалах справи витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань керівником та єдиним учасником, а також кінцевим бенефіціарним власником Товариства з обмеженою відповідальністю "Річ Таун" є відповідач-1 ОСОБА_2 , інтереси якого також представляв адвокат Довгаль Сергій Володимирович.
При вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20, згідно з якими для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені відповідачами до стягнення витрати на професійну правничу допомогу з наданої правничої допомоги ОСОБА_2 та Товариству з обмеженою відповідальністю "Річ Таун" не відповідають критерію розумності їх розміру та не є співмірними зі складністю справи.
З огляду на викладене, виходячи з критеріїв реальності та розумності витрат на правову допомогу, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, зважаючи на правову позицію позивача, викладену у запереченнях на заяву про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення витрат на професійну правничу допомогу, заявлених відповідачами до стягнення з позивача, а саме: за заявленими ОСОБА_2 вимогами - до 30 000,00 гривень; за заявленими ТОВ "Річ Таун" вимогами - до 20 000,00 гривень. Відтак у задоволенні заяв відповідачів в частині розподілу/стягнення відповідно 60 000,00 гривень та 45 000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу cлід відмовити.
Разом з тим, суд не спростовує право адвоката та його довірителів на таку оцінку вартості та необхідності наданих послуг, але оцінює зазначені обставини з точки зору можливості покладення таких витрат у заявленому розмірі на іншу сторону по справі (позивача).
Суд зауважує, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.12.2021 у справі № 923/560/17, від 10.11.2021 у справі № 329/766/18, від 19.07.2022 у справі № 910/6807/21.
Відповідно до частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Приймаючи до уваги, що у задоволенні позову відмовлено повністю судові витрати на професійну правничу допомогу покладаються на позивача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 86, 123, 126, 129, 221, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241,244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву представника ОСОБА_2 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; 16.03.1988; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; 22.11.1985; РНОКПП НОМЕР_2 ) 30 000,00 гривень судових витрат на професійну правничу допомогу.
3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
4. У задоволенні решти заяви ОСОБА_2 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.
5. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Річ Таун" про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
7. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
8. У задоволенні решти заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Річ Таун" про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.
9. Згідно з приписами статті 241 ГПК України додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
10. Відповідно до положень частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
11. Примірник додаткового рішення направити учасникам справи до електронних кабінетів у системі ЄСІТС, у разі відсутності - рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.
Повне додаткове рішення складено 12.09.2025 року.
Суддя Шамшуріна М.В.
1 - до справи;
4,5,6 - представнику позивача, відповідачу-2, третій особі до електронного кабінету у системі ЄСІТС.