ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2025 р. Справа№ 910/946/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Линник А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Інженерно монтажна компанія»

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2025

у справі № 910/946/25 (суддя Л.Г. Пукшин)

за позовом Садівничого товариства «Сонячний» Дарницького району м. Києва

до Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Інженерно монтажна компанія»

про розірвання договору та стягнення 1 090 065,63 грн,

за участю представників сторін згідно з протоколом судового засідання, -

ВСТАНОВИВ:

Садівниче товариство «Сонячний» Дарницького району м. Києва (далі також - Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Інженерно монтажна компанія» (далі також - Компанія) про розірвання договору № БМ20-09/21 на будівельно-монтажні роботи від 20.09.2021 та стягнення 1 090 065,63 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.06.2025 у справі №910/946/25 позовні вимоги задоволено частково. Розірвано договір № БМ20-09/21 на будівельно- монтажні роботи, укладений 20.09.2021 між Садівничим товариством «Сонячний» Дарницького району м. Києва та Товариством з обмеженою відповідальністю «БК «Інженерно монтажна компанія». Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Інженерно монтажна компанія» на користь Садівничого товариства «Сонячний» Дарницького району м. Києва грошові кошти у розмірі 410 000,00 грн та штраф у розмірі 20 500,00 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 7 588,40 грн. У задоволенні іншої частини позову - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано нормами статей 6, 11, 202, 509, 525, 526, 549, 598, 611, 615, 625-627, 629, 638, 651, 837, 849, 854, 882, 1212 Цивільного кодексу України (далі також ЦК України), статей 173-175, 188, 216, 218, 230, 232 Господарського кодексу України та встановленими судом обставинами наявності між сторонами договірних правовідносин, які виникли на підставі договору №БМ20-09/21 на будівельно-монтажні роботи від 20.09.2021, перерахуванням позивачем відповідачеві попередньої оплати у розмірі 100% вартості робіт, визначених сторонами у договорі, невиконанням відповідачем зобов`язань в частині виконання робіт, обумовлених договором, відмовою позивача від договору шляхом його розірвання, тобто у спосіб, визначений умовами договору та наявністю підстав для стягнення попередньої оплати та штрафу у зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань за договором.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «БК «Інженерно монтажна компанія» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Інженерно монтажна компанія» на користь Садівничого товариства «Сонячний» Дарницького району м. Києва грошових коштів у розмірі 410 000,00 грн, штрафу у розмірі 20 500,00 грн та витрат по сплаті судового збору у розмірі 7 588,40 грн та постановити нове рішення, яким визнати виконаними ТОВ «БК «Інженерно монтажна компанія» будівельно-монтажні роботи за Договором №БМ20-09/21, укладеним 20.09.2021, належним чином та в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги за апеляційною скаргою, Товариство вказує на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права. Вважає, що судом безпідставно залишено без розгляду клопотання відповідача про призначення судової будівельно-технічної експертизи. Також, судом не надано належної правової оцінки доказам, поданим відповідачем на підтвердження факту виконання робіт за договором.

Скаржник вважає, що судом неправильно застосовано статті 525, 598, 615, 651, 819, 849 ЦК України, оскільки позивач не звертався до відповідача із повідомленням про припинення укладеного між ними договору із зазначенням причини такого припинення.

Крім того, апелянт наголошує, що додані до матеріалів справи показання колишнього голови не є належним доказом відсутності виконання відповідачем зобов`язання щодо передачі актів виконаних робіт замовнику, оскільки містять неправдиві свідчення.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Інженерно монтажна компанія» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Тищенко А.І., Михальської Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Інженерно монтажна компанія» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2025 у справі № 910/946/25 та призначено її розгляд на 21.08.2025. Садівничому товариству «Сонячний» Дарницького району м. Києва встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 25.07.2025. Ухвалою суду також витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/946/25.

23.07.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив Садівничого товариства «Сонячний» Дарницького району м. Києва на апеляційну скаргу, в якому позивач заперечив проти її доводів та вимог, посилаючись на те, що твердження відповідача щодо помилкового задоволення вимоги позивача спростовуються доказами, дослідженими в процесі судового розгляду, а саме Листами-вимогами за вих.№72507 та вих. №1058 від 07.07.2023 та 18.12.2024 відповідно, направленими на його адресу, у яких позивач звертався з проханням повернути кошти у розмірі 100% передплати через обставини ненадання відповідачем кошторису на будівельномонтажні роботи та невиконання робіт за договором.

Під час судового розгляду у суді першої інстанції відповідач не заперечував проти приєднання до матеріалів справи заяви свідка - колишнього Голови правління СТ «Сонячний» ОСОБА_1 від 07.03.2025 та не заявляв клопотання про його виклик та допит у судовому засіданні, суперечностей та протиріч у показаннях свідка іншим доказам у справі судом не встановлено, таким чином ставити під сумнів свідчення свідка немає підстав.

Судом правомірно відхилено твердження відповідача про виконання усього обсягу робіт за договором № БМ20-09/21, оскільки за умовами п. 4.1. договору відповідач взяв на себе зобов`язання по мірі виконання робіт вчасно оформляти і не пізніше 25 числа звітного місяця передавати замовнику виконавчу документацію, передбачену ДБН та інші документи, визначені договором та нормами чинного законодавства.

Крім того, твердження відповідача про вжиття ним належних заходів для отримання копій виконавчої документації від ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» на підтвердження виконання робіт за Договором шляхом направлення запиту, надісланого за вих. № 40-25 від 11.02.2025 та неотримання відповіді на такий запит, додатково підтверджує відсутність виконавчої документації, яка б підтверджувала факт виконання будівельно-монтажних робіт відповідачем.

Оскільки клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи було заявлено відповідачем в день закінчення розгляду справи по суті 04.06.2005, при цьому останнім не було зазначено, з яких поважних причин клопотання не заявлялось протягом підготовчого провадження, суд обґрунтовано залишив клопотання без розгляду в порядку, передбаченому ч.2 ст.207 ГПК України.

21.08.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання відповідача про призначення у справі №910/946/25 судово-будівельної експертизи.

21.08.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Інженерно монтажна компанія» надійшло клопотання про долучення доказів, а саме копії адвокатського запиту до ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» від 04.08.2025 за вих. №0408-1, копії відповіді ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» від 19.08.2025 за вих. №1/04/47734, копії адвокатського запиту до ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» від 21.08.2025 за вих. №2108-1.

21.08.2025 розгляд справи не відбувся через оголошену у м. Києві повітряну тривогу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.08.2025 розгляд справи №910/946/25 відкладено на 04.09.2025.

Вирішуючи у судовому засіданні 04.09.2025 клопотання, подане скаржником про призначення у даній справі судової будівельно-технічної експертизи, проти якого представники відповідача заперечили, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість такого клопотання та відсутність процесуальних підстав для його задоволення з огляду на те, що це клопотання у суді першої інстанції у підготовчому засіданні не заявлялось. Водночас, колегія враховує приписи ч.1 ст.99 ГПК України, у відповідності до якої, суд призначає експертизу у справі за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи, за сукупності умов.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу скаржника на те, що експертиза судом призначається у разі її дійсної необхідності.

Колегія суддів вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення спору, а для з`ясування обставин, що мають значення для справи, спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, не є необхідними.

Представник скаржника у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив суд іі задовольнити, а рішення скасувати та постановити нове, яким у позові відмовити у повному обсязі.

Представники відповідача проти апеляційної скарги заперечили, вказуючи на необґрунтованість іі вимог, просили суд відмовити у задоволенні скарги, а судове рішення залишити без змін.

В судовому засіданні 04.09.2025 колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази наявні у справі, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 20.09.2021 між Садівничим товариством «Сонячний» Дарницького району м. Києва та Товариством з обмеженою відповідальністю «БК «Інженерно монтажна компанія» було укладено договір БМ20-09/21 на будівельно-монтажні роботи (далі також - договір).

Відповідно п.1.1 договору замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконати будівельно-монтажні роботи з електропостачання: «Перекладання кабельної лінії КЛ-10кВ від ТП СТ «Сонячний» по вул. Садова, б.56 СТ «Міжозерний» до б.126, та прокладання резервної труби для кабелю від вул. Садова, б.112 СТ «Міжозерний» до ТП СТ «Сонячний» для можливості передачі його на баланс в ДТЕК».

Згідно з п.1.2. договору всі роботи, передбачені цим договором, виконуються у відповідності до проектної документації, вимог ДБН та чинного законодавства України (в тому числі нормативних актів місцевого самоврядування). Виконавець гарантує, що має всі необхідні дозволи, допуски та погодження, необхідні для виконання робіт за договором.

У п. 2.1. договору сторони погодили, що загальна вартість договору є твердою та складає 410 000,00 грн.

Замовник здійснює оплату за договором шляхом перерахунку коштів на поточний рахунок виконавця згідно графіку (за домовленістю) (п. 2.2. договору).

У відповідності до п. 3.1. договору термін виконання робіт складає 3 (три) місяці з моменту отримання авансу на придбання матеріалів згідно п. 2.2. договору.

Як вбачається із матеріалів справи, додатковою угодою №1 від 03.01.2022, сторонами викладено п.3.1. договору у такій редакції: « 3.1. Початок робіт - з моменту підписання договору. Завершення робіт - 28 лютого 2022р.»

За умовами п. 4.1. договору, виконавець зобов`язується, зокрема: Прийняти від замовника фронт робіт. Крім того, виконавець зобов`язується, в разі необхідності, самостійно отримати ордер на тимчасове порушення благоустрою (4.1.1.); Виконувати передбачені договором та додатковими угодами до нього роботи з належною якістю, у встановлений термін відповідно до узгоджених термінів (строків) та на підставі проектної документації діючих в Україні будівельних норм і правил (4.1.2.); По мірі виконання робіт вчасно оформляти і не пізніше 25 числа звітного місяця передавати замовнику виконавчу документацію, передбачену ДБН (КБ-2в, КБ-3, відомості ресурсів та акти на виконані скриті роботи) та інші документи, передбачені цим договором чинним законодавством України (4.1.); Одержати встановлені законодавством за цим договором дозволи на виконання окремих видів робіт (4.1.8).

Згідно з п. 4.2. договору замовник зобов`язався, зокрема: Передати Виконавцю фронт робіт (4.1.2.); Своєчасно передати виконавцю для виконання будівельно-монтажних робіт по зовнішньому освітленню основні матеріали (4.2.3.); Вчасно здійснювати платежі, передбачені цим договором і додатковими угодами (4.2.4.); Контролювати правильність ведення виконавчої документації виконавцем та вимагати своєчасного і належного її оформлення (п. 4.2.6); У випадку, якщо виконавець не приступає вчасно до виконання договору, вимагати розірвання договору, повернення авансу і відшкодування збитків (4.2.10).

У розділі 5 договору сторонами обумовлено порядок здачі і приймання робіт, а саме: Щомісячно, не пізніше 25-го числа звітного місяця виконавець передає замовнику наступну документацію: Акт здачі-приймання виконаних робіт КБ-2в, довідку про вартість виконаних робіт по формі КБ-3. Відомість ресурсів, документи, які обґрунтовують вартість матеріалів. Акти на виконані скриті роботи та ін. Передача-приймання виконаних робіт у відповідності з даним договором оформляється сторонами шляхом підписання Акту здачі-приймання виконаних робіт КБ-2в та довідки про вартість виконаних робіт по формі КБ-3 на протязі п`яти днів з моменту падання виконавцем вказаних актів замовнику на підпис (п. 5.1). Замовник здійснює підписання актів здачі-приймання виконаних робіт та довідок про вартість виконаних робіт (форми КБ-2в, КБ-3) після прийняття технаглядом виконаних обсягів та якості робіт (п. 5.3.).

За умовами п. 7.1. договору, виконавець має право прийняти рішення про призупинення робіт даного Договору або розірвати його в односторонньому порядку при виникненні наступних підстав: відсутність оплати прийнятих замовником робіт протягом 1-го місяця; банкрутство замовника.

Відповідно до п. 7.2. договору замовник може розірвати договір в односторонньому порядку при виникненні істотного порушення договірних зобов`язань виконавцем, що створює передумови для невиконання прийнятих на себе обов`язків за договором у встановлений термін, а саме: порушення строків виконання робіт на п`ятнадцять календарних днів і більше: неякісне виконання робіт або виконання з відхиленням від проектної документації; порушення працівниками виконавця трудової дисципліни, техніки безпеки та інших правил; грубі порушення з боку виконавця (його працівників) вимог будівельних норм і правил, виявлення недоцільності або неможливості інвестування замовником засобів в Об`єкт, у тому числі через обставини непереборної сили або відповідно до рішень відповідних контролюючих органів.

У відповідності до п. 10.2., даний договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, Товариство 21.09.2021 сплатило на банківський рахунок Компанії грошові кошти у сумі 200 000,00 грн у якості оплати за будівельно-монтажні роботи згідно договору, а також 01.10.2021 сплатило на банківський рахунок Компанії грошові кошти у сумі 210 000,00 грн у якості оплати за будівельно-монтажні роботи згідно договору.

В порушення умов договору станом на 28.02.2022 Компанія не виконала будівельно- монтажні роботи з електропостачання: «Перекладання кабельної лінії КЛ-10кВ від ТП СТ «Сонячний» по вул. Садова б.56 СТ «Міжозерний» до б.126, та прокладання резервної труби для кабелю від вул. Садова б.112 СТ «Міжозерний» до ТП СТ «Сонячний» для можливості передачі його на баланс в ДТЕК».

За доводами позивача, відповідач не виконав жодних дій, передбачених п.п. 4.1.4., 5.1. договору, жодного разу не оформив і не передав замовнику виконавчу документацію, передбачену ДБН (КБ-2в, КБ-3, відомість ресурсів, акти на виконані скриті роботи) та інші документи, передбачені договором та чинним законодавством України.

07.07.2023 позивач звертався до відповідача з Листом-вимогою вих.№725, в якому просив останнього повернути кошти у розмірі 100% передплати на загальну суму 410 000,00 грн у зв`язку з тим, що відповідач не надав кошторису на будівельно-монтажні роботи та не виконав роботи згідно договору.

18.12.2024 позивач повторно звертався до відповідача з Листом-вимогою про повернення коштів вих. №1058, в якому повторно просив відповідача повернути кошти у розмірі 100% передплати на загальну суму 410 000, 00 грн у зв`язку з тим, що відповідач не надав кошторису на будівельно-монтажні роботи та не виконав роботи згідно договору.

Спір у справі, що переглядається виник у зв`язку з тим, що відповідач, попри сплату позивачем повної вартості робіт за договором, укладеним у 2021 році, станом на подання позову (2025 рік) так і не приступив до виконання робіт, визначених договором.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для розірвання договору, стягнення з відповідача суми попередньої оплати (100 % вартості робіт, визначених договором) та покладення на відповідача штрафних санкцій, визначених договором.

Під час розгляду спору, судом першої інстанції було встановлено, що відповідач не приступив до виконання договору.

Відповідач саме з цим висновком суду першої інстанції не погоджується та вважає, що ним надано достатні докази того, що роботи за спірним договором були виконані у повному обсязі у строки, визначені договором.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог обґрунтованими та такими, що зроблені із правильним застосуванням норм матеріального права до обставин справи, встановлених судом, на підставі поданих сторонами доказів.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 20.09.2021 між сторонами було укладено договір БМ20-09/21 на будівельно-монтажні роботи, який за своєю правовою природою є договором підряду, а тому вказаний правочин є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно зі статтями 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, та відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

На виконання зобов`язань за договором, позивачем було сплачено на рахунок відповідача грошові кошти у сумі 410 000,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 151 від 21.09.2021 на суму 200 000,00 грн та № 156 від 01.10.2021 на суму 210 000,00 грн.

Відповідач зобов`язався виконати роботи, визначені умовами договору у строк до 28 лютого 2022 року (п. 3.1. договору у редакції додаткової угоди від 03.01.2022).

За нормою ст. 853 ЦК України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Цьому обов`язку замовника передує виконання підрядником свого зобов`язання в частині виконання робіт за договором та фіксації їх результатів у відповідних актах.

Зокрема, за умовами п. 4.1. договору, виконавець (підрядник) зобов`язався виконувати передбачені договором та додатковими угодами до нього роботи з належною якістю, у встановлений термін відповідно до узгоджених термінів (строків) та на підставі проектної документації діючих в Україні будівельних норм і правил та по мірі виконання робіт вчасно оформляти і не пізніше 25 числа звітного місяця передавати замовнику виконавчу документацію, передбачену ДБН (КБ-2в, КБ-3, відомості ресурсів та акти на виконані скриті роботи) та інші документи, передбачені цим договором чинним законодавством України.

Сторонами також визначено порядок здачі і приймання робіт.

Так, відповідно до умов розділу 5 договору виконавець щомісячно, не пізніше 25-го числа звітного місяця передає замовнику наступну документацію: Акт здачі-приймання виконаних робіт КБ-2в, довідку про вартість виконаних робіт по формі КБ-3. Відомість ресурсів, документи, які обґрунтовують вартість матеріалів. Акти на виконані скриті роботи та ін. Передача-приймання виконаних робіт у відповідності з даним договором оформляється сторонами шляхом підписання Акту здачі-приймання виконаних робіт КБ-2в та довідки про вартість виконаних робіт по формі КБ-3 на протязі п`яти днів з моменту падання виконавцем вказаних актів замовнику на підпис (п. 5.1). Замовник здійснює підписання актів здачі-приймання виконаних робіт та довідок про вартість виконаних робіт (форми КБ-2в, КБ-3) після прийняття технаглядом виконаних обсягів та якості робіт (п. 5.3.).

Як встановлено судом, матеріали справи не містять доказів виконання відповідача робіт за укладеним між сторонами договором. У матеріалах справи відсутні акти, передбачені умовами договору, та підписані обома сторонами договору, або ж докази того, що відповідач передавав ці акти відповідачу і не отримав у встановлений договором строк їх назад.

Всупереч доводам відповідача про протилежне, суд першої інстанції надав оцінку поданим ним доказам, а саме, Договірній ціні без номеру та дати на «Перекладання кабельної лінії КЛ-10 кВ від ТП «СОНЯЧНИЙ» по вул. Садова б.56 СТ «Міжозерний» та прокладання резервної труби для кабелю від вул. Садова б.112 СТ «Міжозерний» до ТП СТ «Сонячний» для можливості передачі його на баланс в ДТЕК»; Локальному кошторису на будівельні роботи № 02-001-001 на «Будівельно-монтажні роботи КЛ-10кВ. Перекладання кабельної лінії КЛ-10кВ» без номеру та дати; локальному кошторису на пусконалагоджувальні роботи № 02-001-002 на «Пусконалагоджувальні роботи. Перекладання кабельної лінії КЛ-10кВ» без номеру та дати; Відомостям ресурсів до Договірної ціни без номеру та дати; Довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрати «за __ 2025 р.»; Акту без номеру приймання виконання будівельних робіт «за __2025 рік», та відхилив їх як такі, що, з огляду на погоджений сторонами порядок приймання-передачі робіт, не можуть вважатися належними та допустимими доказами виконання цих робіт, в розумінні статей 76, 77 ГПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що, оскільки ним не подано жодних інших доказів виконання робіт, визначених договором (накладні на придбання матеріалів, внутрішні документи про направлення працівників на виконання цих робіт, отримання дозволів, докази виготовлення креслення, переданого, за доводами відповідача, ДТЕК тощо) подані ним докази не вказують на виконання робіт у строк до 28.02.2022. Натомість, такі документи могли бути сформовані у будь-який час, у тому числі, і у зв`язку зі зверненням позивача із позовом.

Отже, під час судового розгляду було встановлено невиконання відповідач зобов`язань за договором.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За нормою ч. 2 ст. 598 ЦК України, припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 651 ЦК України).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, у п. 7.2. договору визначено, зокрема, що замовник може розірвати договір в односторонньому порядку при виникненні істотного порушення договірних зобов`язань виконавцем, що створює передумови для невиконання прийнятих на себе обов`язків за договором у встановлений термін, а саме: порушення строків виконання робіт на п`ятнадцять календарних днів і більше.

Оскільки сторонами договору надано позивачу право розірвати договір в односторонньому порядку, і він це право реалізував шляхом звернення до суду із позовом про розірвання договору, то, з огляду на встановлені під час розгляду спору обставини порушення відповідачем зобов`язань в частині виконання робіт (судом встановлено, що відповідач так і не приступив до виконання робіт), колегія суддів погоджується з наявністю правових підстав для задоволення позову у цій частині.

При цьому, доводи відповідача про те, що позивач до подання позову не звертався до нього із заявою про припинення договору із зазначенням чіткої норми, за якою припиняється договір, колегія суддів відхиляє, оскільки, по-перше, позивач реалізував право, надане йому договором, і договором не передбачено обов`язку замовника направляти таке повідомлення виконавцю, а, по-друге, такі дії не можуть обмежувати позивача у його праві звернутись до суду за захистом порушених прав.

Також, відповідно до ч. 2, 3 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Як встановлено судом, укладений сторонами договір є договором підряду, який є розірваним за рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частинами 2, 3 ст. 1212 ЦК України передбачено, що положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

При цьому Верховний Суд неодноразово зазначав, що набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 Цивільного кодексу України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі (постанови Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 910/13271/18, від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18).

Оскільки під час судового розгляду було встановлено, що договір підряду, на виконання якого позивачем було сплачено відповідачу грошові кошти є розірваним у судовому порядку, то з моменту розірвання такого договору, у відповідача відсутні правові підстави утримувати згадані грошові кошти.

Отже, суд першої інстанції дійшов мотивованого висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача суми попередньої оплати у розмірі 410 000,00 грн.

Крім цього, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Сторони у п. 6.2. договору встановили, що у випадку порушення строку виконання робіт за договором, виконавець сплачує замовнику, за вимогою останнього, штраф у розмірі 5% відсотків від вартості робіт.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач у листі-вимозі про повернення коштів № 1058 від 18.12.2024 виклав свою вимогу про сплату штрафу у розмірі 20 500,00 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що останній є обґрунтованим та арифметично правильним, а тому вимога в цій частині також є правомірною та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Отже, під час апеляційного перегляду підтвердились висновки суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи усі фактичні обставини справи, встановлені місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, беручи до уваги доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Інженерно монтажна компанія», колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2025 відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Так, під час апеляційного перегляду не підтвердились доводи відповідача про неправильне застосування судом статей 525, 598, 615, 651, 819, 849 ЦК України.

Колегія суддів також зауважує про правильне застосування судом ч. 2 ст. 207 ГПК України в частині залишення без розгляду поданого відповідачем клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи. Як підтверджується матеріалами справи, відповідачем було подано згадане клопотання на стадії розгляду спору по суті. Натомість, з огляду на вимоги ст. 182 ГПК України, таке клопотання має бути подано під час розгляду справи у підготовчому засіданні, оскільки саме на цій стадії збираються докази та розглядаються такі клопотання. Оскільки, всупереч цьому, відповідачем було подано клопотання про призначення експертизи на стадії підготовчого засідання, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про залишення клопотання без розгляду обґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції також відхиляє доводи відповідача про те, що показання свідка ОСОБА_1 є неналежним доказом.

Так, за нормою ст. 88 ГПК України, показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

За нормою ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Оскільки заява свідка - ОСОБА_1 викладена письмово, підпис особи засвідчено нотаріусом, і заява відповідає вимогам ст. 88 ГПК України, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції підставно та мотивовано оцінено цю заяву у сукупності з іншими доказами.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доказів і доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України», очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника «БК «Інженерно монтажна компанія».

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275 - 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Інженерно монтажна компанія» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2025 у справі №910/946/25 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2025 у справі №910/946/25 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/946/25 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 09.09.2025.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко