ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________УХВАЛА
"16" вересня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3038/24(916/3717/25)
Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О.А. розглянувши матеріали позовної заяви вх. № 3813/25 від 10.09.2025 року,
позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП - НОМЕР_1 )
про стягнення боргу в розмірі 60 000,00 доларів США, неустойки (пені) в розмірі 17 998,20 доларів США та 3% річних в розмірі 6 139,73 доларів США.
з підстав порушення умов контракту від 02.03.2020 року № 02/03
яка подана в межах справи № 916/3038/24
за заявою: фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )
про неплатоспроможність
Позовна заява не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.
По-перше, відповідно п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.
Згідно ч. 1 ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.
При цьому, за приписами ч. 7 ст. 42 ГПК України - якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету- у паперовій формі листом з описом вкладення.
Як встановлено судом, наданий позивачем опис в графі "Найменування предметів" містить інформацію про направлення відповідачу позовної заяви про стягнення заборгованості за контрактом № 02/03 та доданими до неї документами на 20 аркушах з перекладом на російську мову, тобто, з наданого позивачем опису вкладення до цінного листа неможливо встановити, які саме додатки (найменування, номери документів та їх дати) були направлені відповідачу та чи є вони ідентичні тим, що містяться в матеріалах наданих позивачем до суду.
Отже, позивач при зверненні до Господарського суду Одеської області з цим позовом не надав суду належних доказів надіслання відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів.
По-друге, позивач подав суду разом із позовною заявою низьку доказів складених іноземними мовами.
Так, згідно ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Відповідно ст. 91 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Відповідно до статті 10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова.
Згідно статті 14 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.
Статтею 10 Господарського процесуального кодексу України також передбачено, що господарське судочинство у судах здійснюється державною мовою.
Слід звернути увагу, що засвідчення вірності перекладу є підтвердженням факту відповідності тексту перекладеного документа його оригінальному тексту. Вчиняють таку нотаріальну дію як державні, так і приватні нотаріуси.
Відповідно до глави 8 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус засвідчує вірність перекладу документа за усним зверненням заінтересованої особи, а також за клопотанням заінтересованої особи при вчиненні іншої нотаріальної дії.
Нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови, з яких або на які перекладається документ. Якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком. Перекладач разом з документом, що встановлює його особу, повинен надати документ, який підтверджує його кваліфікацію.
Проте, як вбачається, позивачем надано суду низьку доказів складених іноземною мовою без дотримання наведених вимог щодо нотаріального засвідчення перекладу таких документів.
Отже, позивачем не виконано вимоги ч. 2 ст. 164 ГПК України щодо надання суду доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оскільки частина доказів, викладена іноземними мовами без нотаріально засвідченого перекладу.
По-третє, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб).
При цьому, судом враховується, що позовна заява згідно з ч. 2 ст.161 Господарського процесуального кодексу України є заявою по суті справи, тоді як ч.1 ст.170 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).
Натомість, як встановлено судом, з наданих позивачем матеріалів не можливо встановити правосуб`єктність відповідача, як юридичної особи та адресу його реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності. При цьому, відсутність достовірних відомостей щодо реєстрації місцезнаходження відповідача унеможливлює ефективне повідомлення останнього про розгляд справи господарським судом, крім того, ставить під об`єктивний сумнів будь-які докази направлення позивачем копії позовної заяви з додатком на адресу відповідача.
Відповідно до ч. 1, 2 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Отже, вказані обставини, є підставою для залишення позовної заяви без руху за наданням позивачу строку на усунення вказаних недоліків.
Керуючись статтями 162, 164, 174, 234, 235
Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Позовну заяву - залишити без руху.
2. Позивачу усунути, встановлені при поданні позовної заяви недоліки, в строк не більше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме:
- надати суду докази, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів, з урахуванням викладених судом зауважень;
- надати належним чином засвідчений переклад документів, які є додатками до позовної заяви та складені іноземною мовою, з урахуванням викладених судом зауважень;
- надати суду докази правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо) стосовно особи відповідача та докази реєстрації його місцезнаходження.
3. Роз`яснити Позивачу, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.
Ухвала набирає законної сили 16.09.2025р. та не підлягає оскарженню.

Суддя О.А. Демешин