ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

10.09.2025 м.Дніпро Справа № 908/1564/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі головуючого судді: Дарміна М.О., (доповідач)

розглянувши матеріали апеляційної скарги та клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги

Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго на рішення Господарського суду Запорізької області від 02.06.2025 у справі № 908/1564/24 (суддя Азізбекян Т.А.)

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Арванте ( Україна , 61038, місто Харків , вулиця Маршала Батицького ,8, ).

до відповідача Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго ( Україна, 69096, місто Запоріжжя, вулиця Добролюбова, будинок 20, ) в особі Відокремленого підрозділу Запорізька теплова електрична станція Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго ( Україна, 71503 , Запорізька область, місто Енергодар, вулиця Промислова , будинок 95, )

про стягнення суми.

за зустрічною позовною заявою Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго ( Україна , 69006, Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Добролюбова, будинок 20, ).

до відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Арванте ( Україна, 61038, місто Харків , вулиця Маршала Батицького ,8 , ).

про визнання договору недійсним.

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2024 року на адресу Господарського суду Запорізької області від Товариства з обмеженою відповідальністю Арванте ( ) надійшла позовна заява з позовними вимогами до Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго () в особі Відокремленого підрозділу Запорізька теплова електрична станція Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго ( ) про стягнення суми основного боргу - 138 480,00 грн. , суми пені - 73 969,48 грн. , 3% річних - 9 723,25 грн. , інфляційні втрати 43 389, 49 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 02.06.2025 року у справі № 908/1564/24:

Позовні вимоги за первісним задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго ( Україна, 69096, місто Запоріжжя, вулиця Добролюбова, будинок 20, ) в особі Відокремленого підрозділу Запорізька теплова електрична станція Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго ( Україна, 71503 , Запорізька область, місто Енергодар, вулиця Промислова , будинок 95, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Арванте ( Україна , 61038, місто Харків , вулиця Маршала Батицького ,8, ) суму основного боргу 138 480 ( Сто тридцять вісім тисяч чотириста вісімдесят гривень) 00 коп., суму пені - 6924 ( Шість тисяч дев`ятсот двадцять чотири гривні) 00 коп., суму 3% річних 9 723 ( Дев`ять тисяч сімсот двадцять три гривні) 25 коп., суму інфляційних втрат - 43 389 ( Сорок три тисячі триста вісімдесят дев`ять гривень) 49 коп., суму витрат з оплати судового збору - 3 156 ( Три тисячі сто п`ятдесят шість гривень) 26 коп.

В іншій частині первісного позову відмовлено.

Зустрічний позов про визнання договору № 4599-ДЭ ПрТЭС від 05.01.2022 року, укладеного між Акціонерним товариством ДТЕК Дніпроенерго та Товариством з обмеженою відповідальністю Арванте , недійсним залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, через систему "Електронний суд", з апеляційною скаргою звернулось Акціонерне товариство ДТЕК Дніпроенерго, в якій просить рішення господарського суду Запорізької області від 02.06.2025 р. у справі № 908/1564/24 скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог за первісним позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АРВАНТЕ» до Акціонерного товариства «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» про стягнення основної заборгованості у розмірі 138480,00 грн., пені -6924,00 грн. 3% річних 9723,25 грн. , суму інфляційних витрат 43389,49 грн. та 3156,26 грн. судового збору. Відстрочити сплату судового збору за апеляційною скаргою до остаточного вирішення у справі № 908/1564/24. 4. судові витрати покласти на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АРВАНТЕ» .

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Чередко А.Є., Кощеєв І.М.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає за необхідне залишити її без руху, з огляду на наступне.

За положеннями п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З 01.01.2024р. розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 3028, 00 грн.

Пунктами 2.1., 2.2. частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції на дату подання позовної заяви) визначено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 2.4. ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції враховує, що законом України від 26.05.2021р. № 2147а-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" до статті 4 Закону України "Про судовий збір" включено частину третю, відповідно до якої при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (підпункт "б" підпункту 1 пункту 17 § 1 розділу 4).

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022р. у справі № 916/228/22, особи, які після 04.10.2021р. подають до суду документи в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір".

З огляду на те, що скаржником у даній справі апеляційна скарга подана в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", розмір судового збору, який підлягає ним сплаті за подання апеляційної скарги має бути розрахований судом із застосуванням понижуючого коефіцієнта, передбаченого ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір", а саме коефіцієнт 0,8 пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з позовною заявою про стягнення суми основного боргу - 138 480,00 грн. , суми пені - 73 969,48 грн. , 3% річних - 9 723,25 грн. , інфляційні втрати 43 389, 49 грн.

Враховуючи, що апелянт згідно апеляційної скарги просить рішення господарського суду Запорізької області від 02.06.2025 р. у справі № 908/1564/24 скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог за первісним позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АРВАНТЕ» до Акціонерного товариства «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» про стягнення основної заборгованості у розмірі 138480,00 грн., пені -6924,00 грн. 3% річних 9723,25 грн. , суму інфляційних витрат 43389,49 грн. та 3156,26 грн. судового збору, тому розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги складає 5066,67грн. (4222,23*150%*0,8).

Скаржником при поданні апеляційної скарги не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

У зв`язку з цим, з метою усунення допущених недоліків оформлення апеляційної скарги скаржнику слід заплатити судовий збір у сумі 5066,67 грн. та надати належні докази сплати судового збору апеляційному суду.

Натомість, в апеляційній скарзі заявлене клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке мотивовано тим, що основною діяльністю компанії Скаржника є виробництво теплової та електричної енергії, яка виробляється на теплоелектростанціях, в основному, з використанням вугілля. Акціонерне товариство «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» є одним з найбільших енергогенеруючих підприємств в Україні та стратегічним об`єктом в економіці України. Наразі, в надскладних умовах військової агресії, Товариство як і всі учасники ринку електроенергії об`єднані спільною метою забезпечення енергетичної обороноздатності країни та сталого функціонування ОЕС України. За період воєнного стану енергосистема України зазнала близько 1500 атак ракетами та дронами. Підготовка до майбутньої зими, відновлення генеруючих потужностей пріоритетний напрямок роботи компанії. Ці надзвичайні обставини потребують колосального акумулювання ресурсів задля відновлення енергосистеми та добробуту людей в країні. Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Таким чином, приймаючи до уваги тяжкий фінансовий стан підприємства та брак вільних обігових коштів на рахунках, на підставі наведених положень Закону України «Про судовий збір», АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО», просить відстрочити сплату судового збору до прийняття судом остаточного рішення у справі.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Приписами ст. 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з ч. 2 ст. 8 зазначеного вище Закону, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч. 1 цієї статті.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.01.2021р. у справі №094/2276/18, умови, визначені ст. 8 вказаного Закону, диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 8 вказаного Закону, можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до позивачів, що мають певний соціальний статус - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Слід зазначити, що встановлений ст. 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п. 3 ч. 1 ст. 8 вказаного Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021р. у справі №0940/2276/18).

З огляду на зазначене, приписи п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" поширюються на окремі категорії позивачів, які є фізичними особами та не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію.

Так, Велика Палата Верховного Суду у п. 48 постанови від 14.01.2021р. у справі №0940/2276/18 зазначила, що "юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату…". Між тим, відповідно до п. 37 цієї постанови навіть за наявності умов для відстрочення сплати судового збору, таке відстрочення за змістом ст. 8 Закону України "Про судовий збір" є правом, а не обов`язком суду.

А тому, оскільки предметом спору у справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, а положення пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. ст. 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію, а тому і підстав для відстрочення сплати судового збору у даній справі не має.

Отже, клопотання Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010р. у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013р. у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена.

Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013р. у справі "Наталія Михайленко проти України").

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов`язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір.

Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати скаргу скаржнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001р. зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Частиною 2 ст. 260 ГПК України регламентовано, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст.174 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

У зв`язку з цим, з метою усунення допущених недоліків оформлення апеляційної скарги скаржнику слід оплатити судовий збір у сумі 320534,63грн. та надати належні докази сплати судового збору апеляційному суду.

У разі, якщо апелянт не усуне недоліки апеляційної скарги в строк установлений судом, заява (скарга) вважається неподаною та повертається скаржнику (ч. 4 ст. 174, ч.ч.6, 8 ст. 260 ГПК України).

Керуючись ст. 8 Закону України "Про судовий збір", ст.ст. 174, 234-235, 258, 260 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 02.06.2025 у справі № 908/1564/24 (суддя Азізбекян Т.А.).

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго на рішення Господарського суду Запорізької області від 02.06.2025 у справі № 908/1564/24 (суддя Азізбекян Т.А.) залишити без руху, надавши апелянту строк 10 днів, з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме доказів оплати судового збору, у розмірі 5066,67грн.

Копію ухвали надіслати Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя М.О. Дармін