ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.09.2025 м. ДніпроСправа № 904/4689/25

За позовом Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради, м.Дніпро

до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), м. Дніпро

про стягнення заборгованості

Суддя Крижний О.М.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просить стягнути з Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) заборгованість за послуги водовідведення в розмірі 38417,55 грн, інфляційні втрати в розмірі 151155,21 грн та 3% річних у розмірі 4299,86 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №3999с від 09.09.2021 з індивідуальним споживачем у будівлі, приміщення якої є самостійними об`єктами нерухомого майна, про надання послуг з централізованого водовідведення в частині повного та своєчасного розрахунку за надані послуги з водовідведення.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.08.2025 відкрите провадження у справі; ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач подав відзив на позов, у якому проти позову заперечує, зазначає, що 04.07.2025 міжрегіональним управлінням було отримано лист позивача щодо наявної заборгованості по договору, міжрегіональне управління надало відповідь листом №31028/14.3-11 від 25.07.2025 щодо розгляду досудових повідомлень-попереджень, яка була відправлена на адресу позивача рекомендованим листом, що підтверджується списком №2504 від 28.07.2025. Стверджує, що позивача було повідомлено, що відповідач перебуває у стані реорганізації, шляхом приєднання до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та станом на 25.07.2025 за даними бухгалтерського обліку кредиторська заборгованість перед позивачем за послуги водовідведення відповідно до договору №3999с відсутня. Зазначає, що за надані послуги водовідведення згідно договору від 09.09.2021 № 3999с була здійснена оплата за період з 01.01.21 по 15.09.21 на загальну суму 29323,82 грн. Також повідомляє, що до відділу бухгалтерського обліку були надані акти приймання наданих послуг водовідведення №34460 за період з 15.04.22 по 15.05.22, №42791 за період з 15.05.22 по 15.06.22, №51368 за період з 15.06.22 по 15.07.22, №59856 за період з 15.07.22 по 15.08.22, №68868 за період з 15.08.22 по 15.09.22 на загальну суму 15426,90 грн. Вказує, що у цих актах тариф на абонентське обслуговування водовідведення зазначений в розмірі 15,06 грн з ПДВ. Згідно умовам пункту 8 договору від 30.08.2022 № 3999с плата за абонентське обслуговування нараховується за період з 01.01.22 по 31.03.22, що унеможливило сплату наданих актів. Відповідач зауважує, що сплата за послуги, мова про яку йде у справі №904/4689/25, не здійснювалася через відсутність актів, а отже, міжрегіональне управління було позбавлене можливості взяти на облік бюджетні фінансові зобов`язання в органах казначейства за надані послуги водовідведення за період з 15.09.21 по 31.12.21 через відсутність актів приймання-передачі. Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що вимоги до міжрегіонального управління є необґрунтованими та такими, у задоволені яких необхідно відмовити у повному обсязі.

Також від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Клопотання обґрунтоване тим, що відповідач вважає, що рішення у даній господарській справі має важливе значення не тільки для учасників справи, а і для всієї системи державних органів, оскільки відповідач є органом державної влади, а негативне рішення по даній справі призведе до стягнення надмірних грошових коштів з бюджету держави, у якій оголошено воєнний стан. По-друге, питання вжиття норм матеріального права при розгляді даної господарської справи має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики для органів державної влади щодо питань виконання господарських зобов`язань з урахування норм Порядку виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.2021 №309. По-третє, відповідач вважає, що в даній справі є необхідність проведення підготовчого засідання для остаточного визначення предмету та характеру спірних правовідносин, визначення причин ненаправлення відповідачу актів приймання-передачі, що призвело до подання даного позову.

Відповідно до частини 4 статті 250 Господарського процесуального кодексу України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається (ч. 6 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи; у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частина 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У зазначеній справі ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, також спір є незначної складності, а з`ясування обставин справи не потребує розгляду даної справи у порядку загального позовного провадження.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, суд не вбачає підстав для переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Керуючись статтями 234, 235, 250 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Південно-Східному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Дніпро) у переході до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя О.М. Крижний