ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.09.2025 Справа №905/706/25

Господарський суд Донецької області у складі судді Фурсової С.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (84320, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Олекси Тихого, будинок 8-Д; )

до фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 37 717,46 гривень

без повідомлення (виклику) сторін

Р У Х С П Р А В И

о Господарського суду Донецької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення 37 717,46 гривень, з яких: 36 750,41 гривень заборгованість за поставлену теплову енергію та 967,05 гривень за заборгованість з плати за абонентське обслуговування.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору купівлі-продажу (постачання) теплової енергії №379 від 01.10.2011 в частині своєчасного проведення розрахунків, у зв`язку з чим просить стягнути заборгованість.

При дослідженні позовної заяви суд прийшов до висновку, що позов подано з додержанням вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 ГПК України, і додані до нього матеріали є достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду.

За приписами частини першої пункту 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу визначено поняття малозначних справ, а саме це справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши матеріали позовної заяви, враховуючи клопотання позивача, господарський суд дійшов висновку, що справу слід розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, оскільки справа не є складною, а сума позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 16.07.2025 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, даною ухвалою встановлено сторонам строк на подання заяв по суті спору, заперечень та доказів.

Суд зазначає про неможливість надсилання копії ухвали від 16.07.2025 до електронного кабінету відповідача в системі «Електронний суд» у зв`язку з його відсутністю.

У зв`язку з цим копія ухвали про відкриття провадження у справі від 16.07.2025 була направлена в паперовому вигляді на поштову адресу Рупчевої Ганни Вікторівни: АДРЕСА_1 , яка була повернута на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Частинами третьою та сьомою статті 120 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Порядок вручення судових рішень визначений статтею 242 ГПК України, за змістом частини п`ятої якої учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Згідно з положеннями частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку суду.

Господарським процесуальним кодексом України не передбачено обов`язку суду повторно направляти на адреси учасників справи процесуальні документи, які раніше вже повернулись до суду з відміткою про неможливість вручення.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.08.2021 у справі № 914/1191/20, від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17, від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б та від 19.12.2022 у справі № 910/1730/22.

Факт неотримання позивачем поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду, у тому числі, у зв`язку із закінчення строку зберігання поштового відправлення, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

Також, судом було направлено на електронну адресу відповідача ухвалу від 16.07.2025 про відкриття провадження у справі.

Крім того, судом вживались заходи з повідомлення відповідача про розгляд справи шляхом передачі телефонограми, проте, зв`язок з абонентом встановлено не було.

Ухвалою від 16.07.2025 зобов`язано Міністерство соціальної політики України надати суду відомості про реєстрацію у якості внутрішньо переміщеної особи Рупчевої Ганни Вікторівни. Відповіді на запит суду станом на момент ухвалення судом рішення отримано не було.

Таким чином, судом вжито всі необхідні та можливі заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи, суд вважає, що відповідач є таким, що належним чином повідомлений про наявність даного спору.

Судом було витримано розумні терміни, які в умовах воєнного стану суд вважає достатніми для можливості реалізації відповідачем своїх процесуальних прав.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, в інший спосіб своєї позиції не довів.

Відповідно до ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст.165 ГПК України).

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених ст.ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд

В С Т А Н О В И В

Між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (далі - постачальник, позивач), та відповідачем, фізичною особою-підприємцем Рупчевою Ганною Вікторівною (далі - споживач, відповідач) 01.10.2011 року було укладено договір №379 купівлі-продажу (постачання) теплової енергії (надалі - договір), відповідно до умов якого, позивач зобов`язується постачати відповідачу теплову енергію для потреб опалення, а відповідач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строк і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п. 2.1. договору, теплова енергія постачається на об`єкти згідно додатку № 2 до Договору.

Відповідно до приписів 3.2.5 договору, споживач зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов Договору.

Згідно з п. 6.1 договору, споживач здійснює розрахунок протягом 3 (трьох) робочих днів з дня отримання споживачем акту - рахунку за умовами Договору шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок теплопостачальної організації.

Згідно пункту 3.2.25 договору, споживач теплової енергії зобов`язується протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту закінчення розрахункового періоду отримувати в Теплопостачальній організації акти-рахунки. У разі неотримання уповноваженим представником споживача акту-рахунку, Теплопостачальна організація надсилає акт-рахунок поштою. В такому разі акт-рахунок вважається отриманим і узгодженим споживачем на третю добу з моменту його надсилання.

Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і є безстроковим . (п.11.1. договору).

Згідно з Додатком №2 до договору №379 від 01.10.2011 послуги надавалися за адресою: вулиця Паркова, 46, салон «Маріанна».

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Позивач є теплогенеруючою та теплопостачальною організацією в розумінні статті 1 Закону України «Про теплопостачання» №2633-IV від 02.06.2005, як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає споживачам теплову енергію.

Виконуючи умови договору та рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради №1264 від 06.10.2021 «Про початок опалювального періоду 2021-2022 рр.», розпорядження начальника Краматорської міської військової адміністрації №63 від 17.10.2022 «Про початок опалювального періоду 2022-2023 р.р.», Розпорядження Краматорської військової адміністрації № 839-р від 31.10.2023 «Про внесення змін до розпорядження начальника Краматорської міської військової адміністрації від 02.10.2023 № 726-р «Про початок опалювального періоду 2023-2024 років», позивач своєчасно і в повному обсязі поставляв відповідачу теплову енергію у нежитлове приміщення, що знаходяться за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Паркова буд. 46 та здійснював нарахування згідно показників приладів обліку та опалювальної площі, що підтверджується актами-рахунками.

Проте, відповідачем не здійснено повного розрахунку за Договором на постачання теплової енергії та Договором про надання послуги з централізованого постачання гарячої води, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 37 717,46 гривень, з яких: 36 750,41 гривень заборгованість за послуги з постачання теплової енергії в період з лютого 2021 року по жовтень 2024 року, 967,05 гривень заборгованість з оплати за абонентське обслуговування з жовтня 2021 року по травень 2024 року.

Як зазначає позивач, відповідачем в повному обсязі не здійснено сплату заборгованості за теплову енергію за Договором №379 купівлі-продажу (постачання) теплової енергії від 01.10.2011 в період з лютого 2021 року по жовтень 2024 року в сумі 36 750,41 гривень.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (зобов`язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Приписами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами статті 1 Закону «Про теплопостачання» тариф (ціна) на теплову енергію - грошовий вираз витрат на виробництво, транспортування, постачання одиниці теплової енергії (1 Гкал) з урахуванням рентабельності виробництва, інвестиційної та інших складових, що визначаються згідно із методиками, розробленими національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

Регулювання тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії з урахуванням змін цін на енергоносії та інших витрат визначено статтею 15 цього ж Закону одним із основних завданнями державного регулювання діяльності у сфері теплопостачання.

Господарським кодексом України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Законом «Про ціни та ціноутворення», іншими законодавчими актами встановлено, що у Україні діють вільні та регульовані ціни. Наведені норми свідчать, що вартість послуг з постачання теплової енергії відноситься до сфери регульованих цін і встановлюється уповноваженим державним органом.

Частиною шостою статті 276 Господарського кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Позивачем здійснювалось постачання теплової енергії у спірний період до об`єкту відповідача, що підтверджується: рішенням виконавчого комітету Краматорської міської ради №1264 від 06.10.2021 «Про початок опалювального періоду 2021-2022 рр.», розпорядженням начальника Краматорської міської військової адміністрації №63 від 17.10.2022 «Про початок опалювального періоду 2022-2023 р.р.», Розпорядженням Краматорської військової адміністрації № 839-р від 31.10.2023 «Про внесення змін до розпорядженням начальника Краматорської міської військової адміністрації №726-р від 02.10.2023 «Про початок опалювального періоду 2023-2024 років»; актами-рахунками, які наявні в матеріалах справи, актами початку/закінчення опалювального періоду, які розміщені на офіційній веб-сторінці ТОВ «Краматорськтеплоенерго».

Згідно розрахунку позивача за період з листопада 2021 року по жовтень 2024 року позивачем надано послуг з теплопостачання на суму 46 841,90 гривень, з яких відповідачем було сплачено 6 667,12 гривень, залишок заборгованості склав 40 174,78 гривень.

Відповідачем доказів проведення оплати суду не надано.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за теплову енергію за Договором №379 купівлі-продажу (постачання) теплової енергії від 01.10.2011 в період з лютого 2021 року по жовтень 2024 в сумі 36 750,41 гривень підлягає задоволенню повністю.

Щодо стягнення плати за абонентське обслуговування.

Стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що плата за абонентське обслуговування - це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку для відшкодування витрат виконавця, пов`язаних з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, а у випадках, визначених цим Законом, також і витрати на обслуговування приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирах (приміщеннях) багатоквартирного будинку. Такі витрати підлягають відшкодуванню за рахунок плати за абонентське обслуговування всіма співвласниками багатоквартирних будинків, незалежно від того, чи підключено їхні приміщення до систем теплопостачання виконавця комунальної послуги.

Положеннями частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що одним із основних обов`язків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Разом з тим, 08 вересня 2021 року постановою Кабінету Міністрів України №1022, яка набрала чинності 01 жовтня 2021 року (офіційне опублікування відбулось в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» від 01 жовтня 2021 року №190) внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії».

Прийняті зміни є комплексними і спрямовані на забезпечення рівних умов отримання вищевказаних послуг зі споживачами як у багатоквартирних будинках, так і індивідуальних (садибних) житлових будинків.

Затверджений «ТИПОВИЙ ІНДИВІДУАЛЬНИЙ ДОГОВІР про надання послуги з постачання теплової енергії», який є публічним договором приєднання і укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017р № 2189-VIII, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

Текст публічного «ТИПОВОГО ІНДИВІДУАЛЬНОГО ДОГОВОРУ про надання послуги з постачання теплової енергії», оприлюднено офіційному веб-сайті ТОВ «Краматорськтеплоенерго» 06.10.2021.

Пунктом 13 абз. 5 Постанови КМУ № 830 від 21 серпня 2019 року « Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» визначено, що фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Тому суд зазначає, що правовідносини між позивачем та відповідачем були урегульовані як Договором №379 купівлі-продажу (постачання) теплової енергії від 01.10.2011, так і публічним договором про надання послуг з постачання теплової енергії (далі по тексту публічний договір).

Розмір плати за абонентське обслуговування встановлено відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 808 «Про встановлення граничного розміру плату за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами». Нарахування здійснюється щомісяця протягом року у фіксованому розмірі.

Розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для послуг з постачання теплової енергії, що надаються ТОВ «Краматорськтеплоенерго» споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами: з 01.03.2020 складає 35,77 гривень з ПДВ; з 01.05.2021 складає: 35,77 гривень (для споживачів, які мешкають у будинках, обладнаних вузлами обліку теплової енергії) та 27,41 гривень для споживачів, будинки яких не обладнано лічильниками обліку теплової енергії; з 01.09.2021 по теперішній час складає: 33,74 гривень (для споживачів, які мешкають у будинках, обладнаних вузлами обліку теплової енергії) та 27,41 гривень для споживачів, будинки яких не обладнано лічильниками обліку теплової енергії, що підтверджено відповідними наказами.

Згідно рахунків позивача за період з жовтня 2021 року по жовтень 2024 року позивачем нараховано плати за абонентське обслуговування на суму 1 167,05 гривень, з яких відповідачем було сплачено 200,00 гривень, залишок заборгованості склав 967,05 гривень.

Тож відповідачем в повному обсязі не здійснено сплату заборгованості за абонентське обслуговування в період з жовтня 2021 року по жовтень 2024 року в сумі 967,05 гривень.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з оплати за абонентське обслуговування в період з жовтня 2021 року по жовтень 2024 року в сумі 967,05 гривень підлягають задоволенню повністю.

Згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення 37 717,46 гривень, з яких: 36 750,41 гривень заборгованість за поставлену теплову енергію та 967,05 гривень за заборгованість з плати за абонентське обслуговування задовольнити.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорсьтеплоенерго» (84320, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Олекси Тихого, будинок 8-Д; ) 36 750,41 гривень заборгованості за поставлену теплову енергію, 967,05 гривень заборгованість з плати за абонентське обслуговування, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 гривень.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено та підписано 10.09.2025.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (84320, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Олекси Тихого, будинок 8-Д; )

Відповідач: фізична особа ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

Суддя С.М. Фурсова