ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
13.08.2025 року м. Дніпро Справа № 904/3165/24
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Чус О.В. (доповідач),
судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.
секретар судового засідання Солодова І.М.
представники сторін не з`явились;
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична Асоціація" про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №904/3165/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична Асоціація" (Тернопільська обл., м. Тернопіль)
до Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" (Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, с. Воронове)
про стягнення заборгованості,
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 23.04.2025 апеляційну скаргу Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2024 у справі №904/3165/24 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2024 у справі №904/3165/24 залишено без змін.
28.04.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична Асоціація" до ЦАГС надійшла заява про стягнення витрат на правничу допомогу, якою просить: стягнути з Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства Дніпро-Західний Донбас на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИЧНА АСОЦІАЦІЯ" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 60 000 (шістдесят тисяч) гривень.
На підтвердження понесених позивачем витрат надано копії:
- Договору про надання правничої допомоги №09/05/24 від 09.05.2024;
- Акта наданих послуг від 25.04.2025;
- рахунку №1/25 від 25.04.2025.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.04.2025 у даній справі визначена колегія суддів: головуючий суддя Чус О.В., судді: Кощеєв І.М., Дармін М.О.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.05.2025 призначено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична Асоціація" про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №904/3165/24 до розгляду в судовому засіданні на 02.07.2025 о 09:30 год.
20.06.2025 від відповідача до ЦАГС надійшли заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, в яких просить: зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в апеляційній інстанції у справі №904/3165/24 до 0 (нуля) грн.
Заперечення відповідача мотивовані наступним.
Відповідно до статті 632 ЦК України та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна з умов договору при його укладенні. Відсутність у договорі про надання правової допомоги розміру та/ або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає суду та іншій стороні спору можливості пересвідчитися у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. За відсутності у тексті договору умов (пунктів) щодо порядку обчислення зазначених витрат, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
Усі процесуальні документи апеляційного провадження подані до суду за підписом представника позивача Козак Андрія Леонідовича. Адвокатом Семиренко Павлом Яковичем процесуальні документи не підписувались та не подавались до судів. Це спростовує зазначені в заяві твердження представника позивача про виконані ним обсяги послуг, які зазначені ним в Акті наданих послуг від 25 квітня 2025 року, а саме «подача підготованих процесуальних документів до суду».
У свою чергу, «подача підготовлених процесуальних документів до суду» не може вважатися послугою з надання правничої допомоги. З цього приводу додатковою постановою Верховного Суду від 05.06.2024 у справі №910/698/23 надано правовий висновок.
Процесуальні документи в апеляційному провадженні у справі №904/3165/24 охоплюють незначну кількість обставин та фактів, які підлягали ретельному дослідженню, а також не потребували додаткового детального вивчення судової практики, оскільки категорія даного спору не відноситься до складної та спір є типовим, а також обсяг підготовлених представником позивача документів є не великий.
Виокремлення адвокатом «розробка правової позиції у справі; коригування правової позиції та правової стратегії у справі; … надання консультацій клієнту правових консультацій, роз`яснень, рекомендацій, порад, міркувань з усіх питань справи», як самостійного виду адвокатської послуги, відповідач вважає необґрунтованим та охоплюється діями адвоката з «підготовки апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області, відзиву на апеляційну скаргу ДМП ВКГ «Дніпро-Західний Донбас».
Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Відповідач знаходиться на господарському розрахунку, при цьому є 100% власністю держави і стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 60 000,00 грн. суттєво вплине на фінансовий стан підприємства та в подальшому на виконання рішення по даній справі, їх стягнення становитиме надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат.
Як вбачається з рішень судів першої та апеляційної інстанцій і матеріалів справи №904/3165/24, правова позиція позивача була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору двома судовими інстанціями, а адвокат надавав правову допомогу позивачу в усіх цих інстанціях, тому, відповідно, був обізнаний у справі з усіма деталями. Беручи до уваги неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів саме адвокатом, кількістю засідань, вважаємо про надмірність заявленої суми компенсації витрат представником позивача.
01.07.2025 від позивача до ЦАГС надійшла заява, якою просить розгляд справи № 904/3165/24 проводити без участі представників. Представник ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНА АСОЦІАЦІЯ" Миколів В.Л. та адвокат Семиренко П.Я. не мають можливості взяти участь у судовому засіданні.
02.07.2025 в судове засідання сторони не забезпечили явку представників.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.07.2025 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична Асоціація" про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №904/3165/24 відкладено на 13.08.2025 о 09:30 год.
У судове засідання 13.08.2025 представники сторін не з`явилися; про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.
У судовому засіданні 13.08.2025 колегією суддів підписано вступну та резолютивну частини додаткової постанови.
Згідно зі ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу. 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).
Згідно зі ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до матеріалів справи, на необхідності компенсації судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції позивач зазначав:
- в апеляційній скарзі на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2024 у справі №904/3165/24 (т. 1, а.с. 192): попередній розрахунок судових витрат, які апелянт поніс та планує понести в суді апеляційної інстанції становить 20 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу;
- у відзиві на апеляційну скаргу відповідача на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2024 у справі №904/3165/24 (т. 1, а.с. 224): попередній розрахунок судових витрат понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу становить 40 000 грн.
Докази понесених витрат на суму 60 000 грн. надано до ЦАГС разом із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу від 28.04.2025.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.
З аналізу вищевикладеного слідує, що для включення всієї суми гонорару до відшкодування за рахунок іншої сторони, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені до відшкодування, з урахуванням того, чи були такі витрати здійснені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час і неспівмірність порівняно з ринковими цінами. Здійснюючи розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу між сторонами спору, господарський суд має враховувати результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні як клієнту послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи.
При цьому, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
У постанові від 12.01.2023 Верховний Суд у справі № 908/2702/21 вказав, що здійснивши правовий аналіз норм статей 126, 129 ГПК України, суд дійшов висновку, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
Тобто, критерії, визначені ч. 4 ст. 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами ч. 4 ст. 129 цього Кодексу. Водночас, критерії, визначені ч. 5 ст. 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична Асоціація" про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №904/3165/24, понесених в суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відмову в її задоволенні, враховуючи наступне.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції позивач надав наступні докази.
Ордер на надання правничої допомоги серії ВС №1362295 від 16.04.2025, зі змісту якого вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетична Асоціація" на підставі договору про надання правової допомоги №09/05/24 від 09.05.2024 уповноважило адвоката Семиренка Павла Яковича на представництво інтересів позивача у Центральному апеляційному господарському суді (т. 2, а.с. 39 на звороті).
Колегія суддів констатує, що зазначений ордер ВС №1362295 від 16.04.2025 виданий на підставі Договору про надання правової допомоги №09/05/24 від 09.05.2024.
У свою чергу, Договір про надання правової допомоги №09/05/24 від 09.05.2024 (т. 2, а.с. 39), укладений між позивачем (Замовником) та адвокатом Семиренко П.Я. (Виконавцем), за умовами п. 1.1 якого Замовник доручає, а Виконавець приймає замовлення щодо надання правової допомоги, захисту та представництва інтересів в Господарському суді Дніпропетровської області у справі щодо стягнення заборгованості за Договором № 2012/23/116 про постачання електричної енергії споживачу.
За результатами надання правничої допомоги складається Акт, що підписується сторонами. В акті вказується обсяг наданої Виконавцем правничої допомоги та її вартість (п. 3.1. договору).
Відповідно до наданого позивачем Акту наданих послуг №б/н від 25.04.2025 (т. 2, а.с. 38) Виконавець надав Замовнику правничу допомогу у справі №904/3165/24 в апеляційній інстанцій (в період з 15.10.2024 по 24.04.2025) щодо стягнення заборгованості за Договором № 2012/23/116 про постачання електричної енергії споживачу (розробка правової позиції у справі; коригування правової позиції та правової стратегії у справі, виходячи з пріоритетності захисту прав та законних інтересів клієнта, що складаються на час виконання доручення; надання клієнту правових консультацій, роз`яснень, рекомендацій, порад, міркувань з усіх питань справи; підготовка апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області, відзив на апеляційну скаргу ДМП ВКГ «Дніпро-Західний Донбас»; подача підготованих процесуальних документів до суду; участь у двох судових засіданнях по справі).
В акті також зазначено: Виконавець в зазначений період надав правничі послуги, передбачені в Договорі про надання правової допомоги №09/05/24 від 09.05.2024 на загальну суму 60 000 грн. Сторони претензій одна до одної не мають.
На підставі Договору №09/05/24 від 09.05.2024 адвокат Семиренко П.Я виписав рахунок №1/25 від 25.04.2025 на оплату згідно договору №09/05/24 про надання правової допомоги від 09.05.2024 на суму 60 000 грн. (т. 2, а.с. 38 на звороті).
Як вбачається з матеріалів справи, адвокат Семиренко П.Я. як представник позивача брав участь у двох судових засіданнях в суді апеляційної інстанції 23.04.2025 в режимі відеоконференції поза межами суду, на підставі ордеру серії ВС №1362295 від 16.04.2025, що був наданий адвокатом разом з заявою про проведення судового засідання в режимі відеоконференції №б/н від 16.04.2025 (т. 2, а.с. 1-5).
У контексті вирішення питання допуску представника позивача адвоката Семиренка П.Я. до участі в судових засіданнях 23.04.2025 колегія суддів керувалася усталеною судовою практикою про те, що ордер є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката для здійснення представництва інтересів клієнта. Надання договору про правову допомогу, його копії або витягу разом із ордером законодавство не вимагає (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі №П/9901/736/18).
Частиною 4 статті 60 ГПК України унормовано, що повноваження адвоката як представника підтверджуються, зокрема, довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність.
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: договір про надання правничої допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.
Зі змісту положень статті 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність вбачається, що ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі вже укладеного договору.
Тобто, ордер по суті є заявою самого адвоката про наявність у нього повноважень на представництво інтересів іншої особи на підставі укладеного з нею договору про надання правничої допомоги.
Водночас, позивач, звертаючись до Центрального апеляційного господарського суду з заявою про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №904/3165/24, понесених в суді апеляційної інстанції, за власною ініціативою серед доказів понесених витрат надав як копію договору про надання правової допомоги №09/05/24 від 09.05.2024, так і ордер серії ВС №1362295 від 16.04.2025 про надання правової допомоги, виданий на підставі такого договору.
Колегія суддів, при розгляді питання щодо наявності/відсутності підстав для задоволення заяви позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу, дослідивши документи, надані позивачем на підтвердження понесених витрат, в їх сукупності, висновує про відсутність підстав для задоволення заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу, понесених позивачем в суді апеляційної інстанції, оскільки договір №09/05/24 від 09.05.2024 укладено щодо надання правової допомоги, захисту та представництва інтересів позивача в Господарському суді Дніпропетровської області. Договору щодо надання правової допомоги позивачу в Центральному апеляційному господарському суді адвокатом Семиренко П.Я. до суду не надано.
Відтак, доводи, викладені у запереченнях відповідача на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу про те, що предметом договору №09/05/24 від 09.05.2024 не є надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції, знайшли своє підтвердження.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів висновує про відсутність підстав для відшкодування витрат позивача на правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції.
Керуючись ст.ст. 129, 221, 244 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична Асоціація" про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №904/3165/24 відмовити.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом строків, передбачених ст. 288 ГПК України.
Повна додаткова постанова підписана суддями Чус О.В., Дармін М.О., у зв`язку з перебуванням у відпустці, 09.09.2025; суддею Кощеєв І.М., у зв`язку з перебуванням у відпустці, 15.09.2025.
Головуючий суддя О.В. Чус
Суддя М.О. Дармін
Суддя І.М. Кощеєв