ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" вересня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3668/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І., розглянувши заяву Виконавчого комітету Одеської міської ради про забезпечення позову (вх. №2-1398/25 від 08.09.2025)

за позовом Виконавчого комітету Одеської міської ради (65026, м. Одеса, пл. Думська, буд. 1, );

до відповідача Радіомовної компанії «Радіо-Одеса» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (65004, м. Одеса, пл. Думська, буд. 1, );

про визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування державної реєстрації змін,

ВСТАНОВИВ:

08.09.2025 Виконавчий комітет Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. № 3763/25) до Радіомовної компанії «Радіо-Одеса», в якій просить суд:

- визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Радіомовної компанії «Радіо-Одеса» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю, що оформлене протоколом позачергових загальних зборів від 04.02.2025 р. № 1;

- визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Радіомовної компанії «Радіо-Одеса» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю, що оформлене протоколом загальних зборів від 06.03.2025 р. № 2;

- визнати недійсним Статут Радіомовної компанії «Радіо-Одеса» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю, затверджений рішенням загальних зборів учасників, що оформлене протоколом від 06.03.2025 р. № 2, в частині пункту 6.16 розділу 6;

- скасувати реєстраційну дію/запис від 07.03.2025 р. № 020012448 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», що вчинено приватним нотаріусом Ткаченко Інною Валеріївною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

При цьому, в мотивувальній частині позовної заяви, позивачем викладено клопотання про залучення до участі у справі ТОВ «Одеса-Мама» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що позачергові загальні збори, оформлені протоколом №1 від 04.02.2025 при головуванні генерального директора Товариства ОСОБА_1 , проведені з порушенням ст. 33 Закону України "Про товариства з обмеженою відповідальністю" та всупереч п. 14.2. Статуту Товариства (який діяв на момент скликання позачергових загальних зборів учасників).

При цьому, вказаним рішенням було вирішено зобов`язати учасника Товариства Виконавчий комітет Одеської міської ради впродовж 30 днів з дати прийняття рішення Загальних зборів Товариства від 04.02.2025 вжити заходи щодо виходу зі складу учасників товариства, що є порушенням установчих документів товариства та права учасника на вихід з товариства в добровільному порядку, що передбачено ст. 96-1 ЦК України.

У подальшому, протоколом № 2 від 06.03.2025 було затверджено Статут Товариства у новій редакції, відповідно до п.6.16 якого Товариство може виключити Учасника, частка якого у Статутному капіталі складає менше 50 відсотків, з Товариства, зокрема, у випадках встановлення чинним законодавством України заборон/обмежень щодо структури власності Товариства. Підставою для виключення із складу учасників Товариства може стати невиконання Учасником обов`язків, визначених Статутом, рішенням Загальних зборів або покладених на нього чинним законодавством України, що може заподіяти шкоду Товариству.

Таким чином, позивач вважає, що розширення підстав виключення учасника товариства зі складу останнього є порушенням законодачих вимог, що регулюють спірні корпоративні правовідносини, а тому Статут Товариства у новій редакції містить невідповідність положенням ст.15, 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Разом з тим, на переконання позивача, закріплення Статутом положень про виключення учасника, частка якого у статутному капіталі складає менше 50% з вищевикладених підстав, переслідує єдину дійсну мету усунути Виконавчий комітет Одеської міської ради від управління Товариством та незаконно заволодіти його часткою в останньому за рахунок перерозподілу часток між учасниками Товариства. Легітимація незаконних підстав для виключення учасників зі складу Товариства створює реальну загрозу незворотних наслідків у вигляді втрати позивачем корпоративного контролю і частки.

У свою чергу, вимога про скасування реєстраційних дій має похідний характер і, на думку позивача, є необхідною для забезпечення повного та ефективного захисту корпоративних прав позивача.

Одночасно із позовною заявою Виконавчий комітет Одеської міської ради подав заяву про забезпечення позову (вх. №2-1398/25 від 08.09.2025), згідно якої просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом: заборони державним реєстраторам юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проводити будь-які реєстраційні дії щодо змін до установчих документів Радіомовної компанії "Радіо Одеса" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (), зміни відомостей про учасників юридичної особи - Радіомовної компанії "Радіо Одеса" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (), які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (зокрема, але не виключно, заборонити вносити відомості щодо виключення Виконавчого комітету Одеської міської ради () зі складу учасників (засновників) - Радіомовної компанії "Радіо Одеса" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю, та вносити такі зміни до вирішення справи по суті та набрання у справі законної сили рішенням суду.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, позивач зазначає, що внесені до нової редакції Статуту від 06.03.2025 підстави для виключення учасника є такими, що не передбачені законодавством, та надають відповідачу можливість безперешкодно, у будь-яких час, фактично одноособово ухвалити рішення про виключення Виконавчого комітету Одеської міської ради з Товариства, а отже існує загроза подальшого перерозподілу часток товариства на користь інших осіб. Відтак, будь-які реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб щодо змін відносно Радіомовної компанії «Радіо-Одеса», а саме дії що стосуватимуться учасника Радіомовної компанії «Радіо-Одеса» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю - Виконавчого комітету Одеської міської ради, в тому числі щодо виключення такого учасника зі складу учасників вказаної юридичної особи, внесення змін до відомостей про такого учасника, зумовить неможливість захисту та поновлення позивачем свої прав в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Разом з тим, позивач зазначає, що у випадку реалізації відповідачем свого права на застосування незаконних підстав для виключення позивача зі складу Товариства для поновлення свого порушеного права Виконавчий комітет Одеської міської ради буде вимушений звернутись вже з новою позовною вимогою про визнання рішення про виключення недійсним, про відновлення частки у статутному капіталі, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів в межах цього судового провадження.

При цьому, зауважує, що заборона уповноваженим особам вносити відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є тимчасовою. Обраний захід забезпечення позову відповідає його предмету, а його вжиття не зумовлює фактичного вирішення спору по суті та спрямоване лише на збереження існуючого становища позивача до набрання законної сили судовим рішенням.

Стосовно пропозицій щодо зустрічного забезпечення, позивач вказує, що враховуючи відсутність можливості спричинення будь-яких збитків, підстави для застосування зустрічного забезпечення відсутні.

Розглянувши заяву Виконавчого комітету Одеської міської ради про забезпечення позову (вх. №2-1398/25 від 08.09.2025) , суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст.136 ГПК господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 ГПК заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.137 ГПК позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність (співмірність) заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 10 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам необхідно оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов:

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги;

- ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду;

- імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового розгляду.

Водночас, суд зазначає, що оскільки позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, в даному випадку має застосовуватись та досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких останній звернувся до суду. Має також досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. (аналогічну правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18).

Як встановлено судом, предметом спору у даній справі є визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Радіомовної компанії «Радіо-Одеса» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю, що оформлене протоколом позачергових загальних зборів від 04.02.2025 р. № 1; визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Радіомовної компанії «Радіо-Одеса» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю, що оформлене протоколом загальних зборів від 06.03.2025 р. № 2; визнання недійсним Статут Радіомовної компанії «Радіо-Одеса» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю, затверджений рішенням загальних зборів учасників, що оформлене протоколом від 06.03.2025 р. № 2, в частині пункту 6.16 розділу 6; скасування реєстраційного дії/запису від 07.03.2025 р. № 020012448 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», що вчинено приватним нотаріусом Ткаченко Інною Валеріївною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Підставою для пред`явлення вказаного позову, як зазначає позивач, стало прийняття Загальними зборами учасників спірних рішень від 04.02.2025 р. та 06.03.2025 р., оформлених протоколами №1, 2 з порушеннями вимог законодавства України та установчих документів, а також затвердження Статуту Товариства у новій редакції (від 06.03.2025), який не відповідає законодавчим вимогам в частині виключення учасників Товариства зі складу останнього.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 262709 (номер запису про включення: 1 012448) 17.04.1995 проведено державну реєстрацію Радіомовної компанії «Радіо-Одеса» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Радіомовної компанії «Радіо-Одеса» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю станом на час розгляду заяви вбачається, зокрема: перелік засновників (учасників) юридичної особи: Виконавчий комітет Одеської міської ради () із розміром частки засновника (учасника) 200 000,00 грн (25%); Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеса-Мама» () із розміром частки засновника (учасника) 600 000,00 грн (75%); види діяльності, серед іншого: 60.10. «Діяльність у сфері радіомовлення»; 60.20. «Діяльність у сфері телевізійного мовлення»; 63.11. «Оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність».

06.03.2025 р. на Загальних зборах учасників Товариства було прийнято рішення, оформлене протоколом № 2 про затвердження Статуту Радіомовної компанії «Радіо-Одеса» у вигляді ТОВ у новій редакції від 06.03.2025 р.

Як вбачається із наявних в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі Єдиний державний реєстр) відомостей, 07.03.2025 р. приватним нотаріусом Ткаченко І.В. за номером запису 020012448 проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, зокрема, внесено зміни до установчих документів Товариства.

Згідно п. 6.16 розділу 6 Статуту у новій редакції від 06.03.2025, Товариство може виключити учасника, частка якого у Статутному капіталі складає менше 50 %, з Товариства у випадку припинення учасника юридичної особи та у разі смерті учасника фізичної особи, та якщо протягом року з дня закінчення строку для прийняття спадщини, встановленого законодавством, спадкоємці (правонаступники) такого учасника не подали заяву про вступ до Товариства в порядку, передбаченому Статутом та законом, а також у випадках встановлення чинним законодавством України заборон/обмежень щодо структури власності Товариства.

Дослідивши викладені Виконавчим комітетом Одеської міської ради доводи та надані на підтвердження цих доводів докази із урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заявник обґрунтовано зазначає про наявність реальних побоювань, що вчинення до закінчення розгляду судової справи державними реєстраторами, іншими особами, уповноваженими на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення відомостей та/або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, нових реєстраційних дій щодо Радіомовної компанії «Радіо-Одеса» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю, що стосуватиметься його учасника Виконавчого комітету Одеської міської ради, в тому числі щодо виключення його зі складу учасників на підставі оспорюваних рішень загальних зборів учасників та Статуту у новій редакції Товариства, оскільки п. 6.16 розділу 6 Статуту у новій редакції від 06.03.2025, який на ,думку позивача, є незаконним та суперечить чинному законодавству фактично надає відповідачу можливість ухвалити рішення про виключення Виконавчого комітету Одеської міської ради з Товариства, що, зокрема, буде наслідком подальшого перерозподілу часток товариства на користь інших осіб та внесення змін до установчих документів та їх подальшої державної реєстрації, що в свою чергу може зумовити до неможливості поновлення позивачем своїх прав в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду та істотно ускладнити поновлення його прав та інтересів.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006р. у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

При цьому, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003р. № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Разом з тим, слід зауважити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд керується тим, що у випадку задоволення позову, судове рішення має бути реалізованим, поза як це рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012).

Із урахуванням зазначеного, господарський суд зазначає, що будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

Разом з тим, суд враховує, що згідно з п. 31 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: дата прийняття, дата набрання законної сили та номер судового рішення, на підставі якого проведено реєстраційну дію.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» передбачена така підстава для відмови у державній реєстрації, як наявність у Єдиному державному реєстрі відомостей про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії.

Отже, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 09.11.2018р. у справі № 915/508/18, від 12.03.2020р. у справі № 916/3479/19, від 24.06.2020р. у справі №902/1051/19.

На підставі вищевикладеного, суд вбачає наявність підстав для заборони державним реєстраторам юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проводити будь-які реєстраційні дії щодо змін до установчих документів Радіомовної компанії "Радіо Одеса" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (), зміни відомостей про учасників юридичної особи - Радіомовної компанії "Радіо Одеса" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (), які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (зокрема, але не виключно, заборонити вносити відомості щодо виключення Виконавчого комітету Одеської міської ради () зі складу учасників (засновників) - Радіомовної компанії "Радіо Одеса" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю, та вносити такі зміни до вирішення справи по суті та набрання у справі законної сили рішенням суду, з огляду на що, заява Виконавчого комітету Одеської міської ради про забезпечення позову (вх. №2-1398/25 від 08.09.2025) підлягає задоволенню.

При цьому, господарський суд зауважує, що вжиті судом заходи забезпечення позову за своєю юридичною природою є тимчасовими на період вирішення спору, з метою запобігання розширенню кола осіб, прав і інтересів яких може стосуватись вирішення спору та зупинення вчинення під час розгляду спору дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а у разі встановлення, за результатами розгляду позову, що підстави для задоволення заявлених вимог відсутні, запроваджена судом заборона не призведе до невиправданих, вкрай негативних наслідків для інших осіб, адже встановивши зазначені обставини, суд може скасувати вжиті ним заходи, в тому числі з власної ініціативи, як то передбачено приписами статті 145 ГПК України.

Щодо зустрічного забезпечення, то законом не встановлено обов`язку суду вимагати від особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (ч. 1 ст. 141 ГПК України), відповідна вимога лише може висуватися судом з урахуванням обставин справи, але не визначається як неодмінна умова забезпечення позову.

Керуючись ст. ст 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Виконавчого комітету Одеської міської ради про забезпечення позову (вх. №2-1398/25 від 08.09.2025) задовольнити.

2. Заборонити державним реєстраторам юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проводити будь-які реєстраційні дії щодо змін до установчих документів Радіомовної компанії "Радіо Одеса" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (), зміни відомостей про учасників юридичної особи - Радіомовної компанії "Радіо Одеса" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (), які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (зокрема, але не виключно, заборонити вносити відомості щодо виключення Виконавчого комітету Одеської міської ради () зі складу учасників (засновників) - Радіомовної компанії "Радіо Одеса" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю, та вносити такі зміни до вирішення справи по суті та набрання у справі законної сили рішенням суду.

Стягувачем за цією ухвалою є: Виконавчий комітет Одеської міської ради (65026, м. Одеса, пл. Думська, буд. 1, );

Боржником за цією ухвалою є: Радіомовна компанія «Радіо-Одеса» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (65004, м. Одеса, пл. Думська, буд. 1, );

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання в порядку Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала набирає законної сили 10.09.2025 року та може бути оскаржена в апеляційному порядку ст. 256 ГПК України

Суддя Мостепаненко Юлія Іванівна