ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 р. м. Ужгород Справа № 907/767/25

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М.,

розглянув матеріали справи

за позовом Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради, м. Ужгород

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Коралфенікс», м Ужгород

про стягнення 238 790,58 грн, розірвання договору та зобов`язання вчинити дії

секретар судового засідання - Піпар А.Ю.

учасники справи не викликались

ВСТАНОВИВ:

Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Коралфенікс» 238 790,58 грн заборгованості з орендної плати за період з 01.01.2025 до 30.06.2025, посилаючись на неналежне виконання відповідачем Договору на право тимчасового користування конструктивними елементами благоустрою суб`єкту господарювання комунальної власності територіальної громади м. Ужгород від 10.08.2020 № 31.

Крім того позивач просить суд:

- розірвати договір на право тимчасового користування конструктивними елементами благоустрою суб`єкту господарювання комунальної власності територіальної громади м. Ужгород № 31 від 10.08.2020, що укладений між Департаментом міської інфраструктури Ужгородської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коралфенікс»;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальні «Коралфенікс» демонтувати огорожу будівельного майданчика та повернути за актом приймання-передачі Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради об`єкт оренди конструктивні елементи благоустрою (фігурний елемент мощення) площею 805,0 м.кв. за адресою: м. Ужгороді, пл. Кирила і Мефодія, б/н.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 907/767/25 визначено головуючого суддю Лучка Р.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 липня 2025 року.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 15 липня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи, встановлено учасникам справи процесуальні строки для подання заяв по суті спору, заяв із обґрунтуванням заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідач не скористався наданим йому правом заперечити проти позовних вимог та надати суду відзив на позов, його представник в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку шляхом надіслання ухвали від 15.07.2025 до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю «Коралфенікс», що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 17.07.2025 року.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовуються неналежним виконанням відповідачем умов договору на право тимчасового користування конструктивними елементами благоустрою суб`єкту господарювання комунальної власності територіальної громади м. Ужгород від 10.08.2020 № 31 в частині своєчасної сплати орендної плати за користування орендованим майном, у зв`язку з чим у Товариства з обмеженою відповідальністю «Коралфенікс» виникла заборгованість зі сплати орендної плати за період з 01.01.2025 по 30.06.2025 в розмірі 238 790,58 грн, з вимогами про стягнення якої заявлено даний позов до господарського суду.

Окрім того, у зв`язку з систематичною несплатою відповідачем орендної плати позивач просить суд розірвати договір на право тимчасового користування конструктивними елементами благоустрою суб`єкту господарювання комунальної власності територіальної громади м. Ужгород № 31 від 10.08.2020 та зобов`язати відповідача демонтувати огорожу будівельного майданчика та повернути за актом приймання-передачі Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради об`єкт оренди - конструктивні елементи благоустрою (фігурний елемент мощення) площею 805,0 м.кв. за адресою: м. Ужгороді, пл. Кирила і Мефодія, б/н.

Заперечення (відзив) відповідача.

Відповідач не подав відзиву на позовну заяву відповідно до приписів ст.ст. 165, 178 ГПК України.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

10 серпня 2020 року між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради (в подальшому відповідно до рішення Ужгородської міської ради від 07.09.2021 за №425 перейменованого у Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради), як Орендодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коралфенікс», як Орендарем укладено Договір на право тимчасового користування конструктивними елементами благоустрою суб`єкту господарювання комунальної власності територіальної громади м. Ужгород №31 (надалі Договір), предметом якого відповідно до змісту розділу 1 є надання Орендареві права на тимчасове користування окремими конструктивними елементами благоустрою (мощення-фігурний елемент мощення) площею 805,0 м.кв. за адресою: м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, б/н для розміщення будівельного майданчика для здійснення діяльності на умовах оренди.

Пунктом 2.1.1. Договору визначено обов`язок Орендодавця надати у тимчасове користування Об`єкт оренди відповідно до Акту приймання-передачі (який підписується одночасно із цим Договором).

Згідно з актом приймання-передачі від 10.08.2020 Департамент міського господарства Ужгородської міської ради передав, а ТОВ «Коралфенікс», в свою чергу, прийняв у строкове платне користування конструктивний елемент благоустрою - фігурний елемент мощення площею 805 м.кв. за адресою: м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, б/н для розміщення будівельного майданчика.

Відповідно до п. 6.1. договору, він діє до завершення фактичного використання конструктивним елементом благоустрою, на якому влаштовано будівельний майданчик. Після закінчення виконання будівельних робіт орендар повідомляє орендодавця про демонтаж огорожі будівельного майданчика. Демонтаж огорожі фіксується актом комісії, в якому вказується дата демонтажу.

Положеннями п. 2.2.2. Договору визначено обов`язок Орендаря своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендодавцю вартість користування об`єктом за діючими на день сплати розрахунковими ставками, визначеними п. 3 рішення сесії Ужгородської міської ради від 18.10.2016 № 406 «Про Порядок встановлення плати для тимчасового розміщення будівельних майданчиків».

Згідно з п. 3.1. Договору обов`язок внесення орендної плати орендарем виникає з дня укладення договору та підписання акта приймання передачі.

Орендар сплачує орендодавцеві плату за користування об`єктом щомісячно до 15 числа поточного місяця у розмірі 33 810,00 грн за місяць, в тому числі ПДВ 5635,00 грн (п. 3.2. Договору).

За змістом п. 3.4. Договору ставка плати за користування конструктивними елементами благоустрою та розміри орендної площі встановлюються сторонами при укладенні договору і не може бути нижчою від розрахункових ставок та розмірів площ, визначених у пункті 3.2. Договору.

Розрахункові ставки орендної плати щорічно на кожен наступний рік визначаються шляхом коригування розміру розрахункової ставки попереднього року на рівень інфляції за цей рік.

У разі зміни розрахункових ставок та розмірів об`єкта користування, внесення плати орендарем здійснюється у розмірі нових ставок з дати набрання ними чинності і орендар зобов`язаний не пізніше 3-х днів з цієї дати підписати з орендодавцем зміни до договору. Відсутність або непідписання змін орендарем не звільняє його від внесення плати у розмірі і за ставками згідно з цим пунктом, у тому числі за зміненими, як це встановлено цим абзацом.

Позивач в позовній заяві та згідно з поданим розрахунком заборгованості по орендній платі станом на 30.06.2025 стверджує, що Орендар не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання, а саме не оплатив у визначений Договором строк орендну плату за користування об`єктом оренди за період з січня по червень 2025 року включно, в результаті чого в нього виникла заборгованість в розмірі 238 790,58 грн, стягнення якої є предметом позовних вимог в даній справі.

Судом також встановлено, що заборгованість відповідача по сплаті орендної плати за користування спірним майном за період з дати укладення Договору і до грудня 2024 року включно була предметом судового розгляду в Господарському суді Закарпатської області.

Так, рішенням Господарського суду Закарпатської області від 08.11.2023, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 12.03.2024 у справі №907/418/23 було частково задоволено позовні вимоги Орендодавця та стягнуто з Орендаря 1 072 104,19 грн заборгованості зі сплати орендної плати за період з 10.08.2020 по 30.04.2023 року.

Окрім того, рішенням Господарського суду Закарпатської області від 19.02.2025 у справі №907/1077/24, яке набрало законної сили у встановленому законом порядку було частково задоволено позовні вимоги Орендодавця та стягнуто з Орендаря 696 891,72 грн заборгованості зі сплати орендної плати за період з 01.05.2023 по 31.12.2024.

Згідно з п. 6.2. Договору він припиняється у випадку, зокрема, дострокового розірвання за згодою сторін.

Договір може бути розірваний достроково в односторонньому порядку у встановлений чинним законодавством спосіб в разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за цим Договором та з інших підстав, передбачених чинним законодавством, в тому числі в разі несплати за користування Об`єктом оренди протягом двох місяців з дня закінчення терміну платежу (п.п. 6.3.3., 6.3. Договору).

За змістом п. 7.6. Договору у разі припинення, розірвання, закінчення дії договору, сторонам здійснити підписання акту прийому-передачі конструктивних елементів благоустрою комунальної власності, які є предметом договору.

З урахуванням наведеного, у зв`язку з систематичною несплатою відповідачем орендної плати позивач просить суд розірвати договір на право тимчасового користування конструктивними елементами благоустрою суб`єкту господарювання комунальної власності територіальної громади м. Ужгород № 31 від 10.08.2020 та зобов`язати відповідача демонтувати огорожу будівельного майданчика та повернути за актом приймання-передачі Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради об`єкт оренди - конструктивні елементи благоустрою (фігурний елемент мощення) площею 805,0 м.кв. за адресою: м. Ужгороді, пл. Кирила і Мефодія, б/н.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

Щодо вимог про стягнення орендної плати.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст. 12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, цивільні права та обов`язки виникають з договорів, тобто носять диспозитивний характер. Це полягає у обов`язку сторін договору виконувати взяті на себе зобов`язання, визначені умовами договору.

Відповідно до ст.ст. 509, 526, 530 Цивільного кодексу України, в силу зобов`язання одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, і в установлений строк.

Положеннями ст.ст. 526, 629 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Сторони повинні належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за укладеними договорами. Дане витікає з умов розглядуваного договору та вимог законодавства, згідно з яким суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 ГК України, тут і надалі в редакції на час існування спірних правовідносин).

При укладені господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного виявлення, мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству (ч. 4 ст. 179 ГК України).

Взаємовідносини, що склалися між сторонами у справі суд кваліфікує як правовідносини, що випливають із договору найму (оренди), згідно якого та в силу ст. 759 Цивільного кодексу України наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні норми містяться також в положеннях п. 1 ст. 283 Господарського кодексу України.

Матеріалами справи підтверджується та відповідачем не спростовано факт користування ним об`єктом оренди - конструктивні елементи благоустрою (фігурний елемент мощення) площею 805,0 м.кв. за адресою: м. Ужгороді, пл. Кирила і Мефодія, б/н, який був переданий в оренду на підставі Договору на право тимчасового користування конструктивними елементами благоустрою суб`єкту господарювання комунальної власності територіальної громади м. Ужгород № 31 від 10.08.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як зазначалося вище, пунктами 3.2., 3.4. Договору сторонами погоджено розмір орендної плати за місяць оренди 33 810,00 грн, порядок її нарахування (щорічно шляхом коригування розміру розрахункової ставки попереднього року на рівень інфляції за цей рік), обов`язок Орендаря вносити плату в розмірі нових ставок з дати набрання ними чинності та строк сплати - не пізніше 15 числа поточного місяця.

Обов`язок Орендаря своєчасно і в повному обсязі сплачувати Орендодавцю вартість користування Об`єктом за діючими на день сплати розрахунковими ставками, визначеними п. 3 рішення сесії Ужгородської міської ради від 18.10.2016 № 406 «Про Порядок встановлення плати для тимчасового розміщення будівельних майданчиків» визначений в п. 2.2.2. Договору.

Як свідчать зібрані у справі докази, відповідач свого обов`язку щодо своєчасного і повного внесення орендної плати за користування об`єктом оренди за період з січня 2025 року по червень 2025 року включно належним чином і у встановлений строк не виконав, допустивши таким чином, заборгованість перед позивачем, яка на час прийняття даного рішення за означений період становить 238 790,58 грн.

Суд, при цьому, погоджується з аргументами позивача щодо необхідності визначення розміру орендної плати у 2025 році з урахуванням індексу інфляції 2024 року (112,0%) та з огляду на встановлені під час розгляду справи №907/1077/24 обставини направлення департаментом на адресу відповідача листа №24.01-12/961 від 29.03.2024 з пропозицією підписати додаткову угоду про зміну розміру орендної плати на 2024 рік до 35 534,31 грн на місяць, що з урахуванням положень п. 3.4. Договору, ст.ст. 4, 629, 651, 653, 654 ЦК України свідчить про досягнення сторонами згоди про зміну щомісячної плати за договором за користування об`єктом у випадку підтвердженого рівня інфляції (розрахункові ставки орендної плати щорічно на кожен наступний рік визначаються шляхом коригування розміру розрахункової ставки попереднього року на рівень інфляції за цей рік).

Таким чином, оскільки факт порушення відповідачем зазначених договірних зобов`язань встановлений судом та по суті відповідачем не спростований, Договір на право тимчасового користування конструктивними елементами благоустрою суб`єкту господарювання комунальної власності територіальної громади м. Ужгород № 31 від 10.08.2020 у судовому порядку недійсним або неукладеним не визнано, отже, його умови є обов`язковими до виконання сторонами, а тому позовні вимоги Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради про примусове стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Коралфенікс» 238 790,58 грн заборгованості підлягають до задоволення, як обґрунтовано заявлені та підтверджені належними та допустимими доказами.

Щодо розірвання договору.

За загальним правилом, встановленим статтею 188 ГК України, розірвання господарського договору в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Зокрема, за змістом частини 2 статті 24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.

Статтею 651 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 ГК України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Таким чином, підстави для розірвання договору оренди мають бути визначені або безпосередньо договором оренди або приписами законодавства.

За встановленими судом обставинами пунктом 6.2. Договору передбачено, що він припиняється у випадку, зокрема, дострокового розірвання за згодою сторін.

При цьому, відповідно до п.п. 6.3.3., 6.3. Договору він може бути розірваний достроково в односторонньому порядку у встановлений чинним законодавством спосіб в разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за цим Договором та з інших підстав, передбачених чинним законодавством, в тому числі в разі несплати за користування Об`єктом оренди протягом двох місяців з дня закінчення терміну платежу.

Як обґрунтовано зазначає позивач у позові, укладаючи Договір, Департамент, як повноважний представник органу місцевого самоврядування у спірних правовідносинах розраховував, перш за все, на те, що Орендар буде систематично вносити плату за використання орендованого майна.

Натомість, позивач протягом тривалого періоду, тобто фактично з самої дати укладення Договору, у повному обсязі орендні платежі не одержує та не має можливості надати спірний об`єкт в оренду будь-яким іншим юридичним або фізичним особам задля належного та систематичного отримання надходжень до місцевого бюджету у вигляді орендної плати.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги встановлене судом порушення відповідачем істотних умов Договору в частині систематичної несплати орендної плати, що вбачається з матеріалів даної справи та судових рішень у справах №907/418/23, №907/1077/24, зважаючи що право позивача на розірвання Договору на право тимчасового користування конструктивними елементами благоустрою суб`єкту господарювання комунальної власності територіальної громади м. Ужгород № 31 від 10.08.2020 з наведених підстав визначено умовами п.п. 6.3.3., 6.3. Договору, а відтак, позовні вимоги Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради в цій частині задовольняються судом як правомірні, обґрунтовані та документально доведені.

Щодо повернення орендованого майна.

Частиною 4 статті 291 ГК України встановлено, що правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Так, відповідно до частини 1 статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Крім того, за змістом частини 1 статті 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Як зазначалося судом вище, у п. 7.6. Договору у разі припинення, розірвання, закінчення дії договору, сторонам здійснити підписання акту прийому-передачі конструктивних елементів благоустрою комунальної власності, які є предметом договору.

Крім того, положеннями п. 2.2.4. Договору визначено обов`язок Орендаря після закінчення виконання будівельних робіт демонтувати огорожу будівельного майданчика та привести у належний стан (або відновити) територію, яка була відгороджена для потреб будівництва.

Таким чином, суд приходить до висновку, що внаслідок розірвання Договору у судовому порядку, відповідач зобов`язаний повернути позивачу орендоване майно, а відтак до задоволення підлягають позовні вимоги про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю «Коралфенікс» демонтувати огорожу будівельного майданчика та повернути за актом приймання-передачі Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради об`єкт оренди - конструктивні елементи благоустрою (фігурний елемент мощення) площею 805,0 м.кв. за адресою: м. Ужгороді, пл. Кирила і Мефодія, б/н.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, №303-А. пункт 29).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що ним надано вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, зважаючи на зазначене вище, позовні вимоги як обґрунтовано заявлені, підтверджені належними та допустимими доказами підлягають до задоволення в заявленому розмірі.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача у справі.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 221, 236, 238, 240, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Коралфенікс» (88000, м. Ужгород, вул. Івана Франка, буд. 1В, корп. Б, офіс 2, ) на користь Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради (88000, м. Ужгород, пл. Поштова, буд. 3, ) 238 790,58 грн (двісті тридцять вісім тисяч сімсот дев`яносто гривень 58 копійок) заборгованості та 9637,86 грн (дев`ять тисяч шістсот тридцять сім гривень 86 копійок) в повернення сплаченого судового збору.

3. Розірвати Договір на право тимчасового користування конструктивними елементами благоустрою суб`єкту господарювання комунальної власності територіальної громади м. Ужгород № 31 від 10.08.2020, укладений між Департаментом міської господарства Ужгородської міської ради (перейменованого у Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коралфенікс».

4. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Коралфенікс» (88000, м. Ужгород, вул. Івана Франка, буд. 1В, корп. Б, офіс 2, ) демонтувати огорожу будівельного майданчика та повернути за актом приймання-передачі Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради (88000, м. Ужгород, пл. Поштова, буд. 3, ) об`єкт оренди - конструктивні елементи благоустрою (фігурний елемент мощення) площею 805,0 м.кв. за адресою: м. Ужгороді, пл. Кирила і Мефодія, б/н.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного Господарського суду.

Повне судове рішення складено та підписано 16 липня 2025 року.

Суддя Лучко Р.М.