ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.09.2025м. СумиСправа № 920/1061/23(589/4084/19)

Господарський суд Сумської області у складі головуючого судді Яковенка В.В., розглянувши матеріали справи № 920/1061/23(589/4084/19)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Шосткинське підприємство Харківенергоремонт (вул. Каденюка Леоніда, 1, м. Шостка, Сумська область, 41107, )

до відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 )

про стягнення 24401 грн 36 коп.

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Шосткинське підприємство Харківенергоремонт звернулось до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом про стягнення з відповідача 24401,36 грн заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 14.10.2016 по 31.12.2017 та 1921,00 грн судового збору.

Ухвалою від 09.12.2019 Шосткинський міськрайонний суд Сумської області постановив відкрити провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Заочним рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 10.10.2023 позов задоволено.

Постановою Сумського апеляційного суду Сумської області від 19.06.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником Кравцовим А.О., задоволено частково; заочне рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 10.10.2023 скасовано; закрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Шосткинське підприємство Харківенергоремонт до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 30.06.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Шосткинське підприємство Харківенергоремонт про передачу справи за встановленою юрисдикцією задоволено; передано справу № 589/4084/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Шосткинське підприємство Харківенергоремонт до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до Господарського суду Сумської області.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.07.2025 матеріали справи передано судді Яковенку В.В.

Ухвалою від 14.07.2025 суд постановив: прийняти позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Шосткинське підприємство Харківенергоремонт до розгляду у відокремленому провадженні в межах провадження у справі № 920/1061/23 банкрутство ТОВ Шосткинське підприємство Харківенергоремонт та відкрити провадження у справі; справа № 920/1061/23(589/4084/19) підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Ухвала суду від 14.07.2025, надіслана відповіачу, повернулась до суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З огляду на викладене, відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи.

Відповідач не скористався наданим йому процесуальним правом і не подав до суду відзив на позов.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

При цьому, оскільки до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, враховуючи наступне.

З 15.10.2006 ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» забезпечує тепловою енергією на опалення підприємства, установи, організації та населення м. Шостки і визнане надавачем послуг з теплопостачання (постачання теплової енергії) згідно з рішенням Виконавчого комітету Шосткинської міської ради № 226 від 28.07.2006.

Предметом господарської діяльності позивача є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення, підприємств, установ та організації міста Шостка. Тому позивач є виконавцем комунальної послуги в значенні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІ.

ТОВ ШП Харківенергоремонт забезпечує тепловою енергією на опалення будинок АДРЕСА_2 .

Власником нежитлового приміщення квартир АДРЕСА_3 вищевказаного будинку, опалювальна площа якого 65,70 кв.м, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.04.2019 є ОСОБА_1 , яка набула у власність квартиру АДРЕСА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 03.03.2008 та квартиру АДРЕСА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 06.11.2008.

Згідно зі ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.06.2009 представниками ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» складено акт обстеження опалювального об`єкта квартир АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , яким зафіксовано, що на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії (протокол № 5 від 07.05.2009) здійснено демонтаж опалювальних приладів, обрізані стояки нарощені. Через приміщення квартир проходять два стояка внутрішньобудинкової системи опалення.

На заяву відповідача про отримання дозволу, постійно діюча міжвідомча комісія прийняла рішення про надання дозволу на відключення від мереж ЦО за вищевказаною адресою та надала перелік організацій, до яких необхідно звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО.

25.09.2009 ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» надало Технічні умови на відключення системи централізованого опалення для виконання.

Як зазначає позивач, на виконання п. 1.2. протоколу № 5 Комісії від 07.05.2009 та п. 2.3., 2.4. Порядку відповідачем отримано проект газопостачання та опалення житлового будинку № 12 кв. № 25, 26 по вул. Свободи в м. Шостка, який був погоджений ТОВ «ШП «Харківенергоремонт».

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 05.01.2009 в нежитловому приміщенні за адресою: вул. Свободи, 12, квартири 25, АДРЕСА_4 , що належить відповідачу, здійснено самовільне від`єднання від системи централізованого опалення, що заборонено законодавством України. Самовільне відключення від системи централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги з теплопостачання.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначено Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ від 09.11.2017 (далі Закон).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

У свою чергу ч. 6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» основними обов`язками споживача теплової енергії є, зокрема, додержання вимог договору та нормативно-правових актів і забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

За ст. 11 Цивільного кодексу України взаємні права та обов`язки сторін виникають у тому числі з нормативно - правових актів органів місцевого самоврядування.

На підставі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певні дії, а саме: виконати роботу, надати послуги та інше, друга сторона повинна оплатити ці послуги, при цьому кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із пунктами 18, 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21 липня 2005 року за №630 (далі Правила № 630), плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку, а розрахунковим періодом для оплати послуг визначено календарний місяць.

Відповідно до п. 24, 25 Правил № 630 споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Правилами передбачено, що в разі відмови споживача від користування послугами з теплопостачання він має право розірвати договір та вимагати відключення відповідних мереж за умови технічної можливості, оскільки при цьому не повинні порушуватися санітарно-гігієнічні, теплотехнічні вимоги та експлуатаційні показники інших квартир багатоквартирного житлового будинку.

Дозвіл на відключення споживача від користування послугами із централізованого опалення та гарячого водопостачання надається органами місцевого самоврядування.

Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж центрального опалення й гарячого водопостачання виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника будинку або уповноваженою ним особою, представника виконавця послуг та власника, наймача квартири або уповноваженої ним особи. Після закінчення робіт складається акт про відключення квартири від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання та в десятиденний термін подається заявником до відповідної комісії на затвердження і є єдиною підставою для зняття з обліку та припинення відповідних нарахувань.

Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (п. 2.1. наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 № 169 «Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22.11.2005 № 4», який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин.

При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (п. 2.2. наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 № 169 «Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22.11.2005 № 4».

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 № 4, установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Згідно з пунктами 2.6, 2.7 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні постійної діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Тобто єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинним законодавством України не передбачено. Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 08.07.2020 року у справі № № 554/946/18, провадження № 61-44416св18.

З матеріалів справи вбачається, що процедура відключення від системи централізованого опалення будинку відповідачем дотримана.

01.06.2009 представником власника будинку, представником монтажної організації, представником виконавця послуг з ЦО і ГВП, Яцюк О.А., як власницею квартири, складено акт про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП, який затверджено рішенням постійної діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань щодо відключення від мереж ЦО і ГВП (протокол від 01.02.2018 № 1).

Також матеріали справи містять Технічні умови № 63 від 25.09.2009 видані ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» відповідачу на відключення системи централізованого опалення споживача при проектуванні та встановленні автономної системи опалення.

Відповідно до акта від 11.06.2009 огляду квартир за адресою: вул. Свободи, 12, кв. №№ 25, 26, пристрої опалення демонтовано, стояки внутрішньо будинкової системи опалення теплоізольовані та зашиті гіпсокартоном.

Відсутність технічної можливості надання послуги з опалення у заявлений у позові період не спростовано позивачем. Факт надання позивачем послуги не підтверджено належними та допустимими доказами, як і факт отримання споживачем (відповідачем) повної послуги щодо якої заявлено позов.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачкою виконані всі передбачені законом умови для відключення квартир від мереж централізованого опалення, а відтак таке відключення не може вважатися самовільним, та вона правомірно, починаючи з 01.06.2009, не споживає послуги з опалення квартир.

З огляду на викладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» до Яцюк О.А. про стягнення заборгованості, є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 232, 233, 236 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

Рішення складено 08.09.2025.

Згідно зі статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суддя В.В. Яковенко