ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

10 вересня 2025 року Справа № 922/2217/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Пугачові Д.І.

розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви Садівничого товариства "Світанок" (вх. № 20644 від 09.09.2025) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про компенсацію моральної шкоди, а також усні клопотання представника ОСОБА_1 та представника Садівничого товариства "Світанок" щодо застосування заходів процесуального примусу, подані у справі

за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )
до Садівничого товариства "Світанок" (адреса: 62492, Харківська обл., Харківський р.-н, с. Лизогубівка; ) Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_5 (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 )
про визнання недійсним рішення

за участю представників сторін та третьої особи:

позивача - ОСОБА_1 (особисто), Орлов О.О. (ордер серії АХ № 1270021 від 25.06.2025);

відповідача - Олефір А. М. (статут), Хомич А. А. (ордер серії АХ № 1278426 від 30.07.2025);

третьої особи - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Садівничого товариства "Світанок" (далі - відповідач) , в якій просить суд визнати недійсним рішення звітних зборів СТ «Світанок» від 01.07.2023 в частині виключення ОСОБА_1 з членів Садівничого товариства «Світанок» за несплату членських внесків за 2023 рік.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.06.2025 позовну заяву залишено без руху; надано позивачу п`ятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви; визначено спосіб усунення недоліків.

Позивач звернувся до суду з заявою про усунення недоліків позовної заяви (вх. № 15348 від 30.06.2025).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.07.2025 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі; справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 30.07.2025.

У підготовчому засіданні 30.07.2025 оголошено перерву до 12.08.2025.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.08.2025, яку занесено до протоколу судового засідання, відкладено підготовче засідання на 27.08.2025.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.08.2025 залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_5 (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) та відкладено проведення підготовчого засідання на 10.09.2025.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.07.2025, яку занесено до протоколу судового засідання, відкладено підготовче засідання на 10.09.2025.

Садівниче товариство "Світанок" надіслало на адресу суду зустрічну позовну заяву (вх. № 20644 від 09.09.2025), в якій просить суд:

1) забезпечти витрати на професійну правничу допомогу відповідача за зустрічним позовом шляхом зобов`язання ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок суд 30000,00 грн (ч. 4 ст. 125 ГПК України) як суму, що охоплює вже понесені витрати 15000,00 грн (підтверджені актом від 27.08.2025) та прогнозовані витрати до завершення розгляду справи;

2) витребувати у відповідачівза зустрічним позовом для належного забезпечення можливого виконання судового рішення: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 повні реквізити усіх розрахункових/карткових рахунків у банківських та інших фінансових установах України (назва установи, МФО, IBAN/номер рахкуну), а також відомості про наявні активи на підконтрольній території України (рухоме та нерухоме майно, корпоративні права, рахунки), які можуть бути джерелом компенсації судових витрат і моральної шкоди;

3) викликати та допитати як свідків за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь СТ "Світанок" компенсації моральної шкоди у розмірі 30000,00 грн з кожного;

4) розподіл судових витрат у справі здійснити згідно з ст. 129 ГПК України, поклавши на відповідачів за зустрічним позовом витрати СТ "Світанок" на професійну правничу допомогу у фактично підтвердженому та розумно необхідному розмірі;

5) залишити за СТ "Світанок" право уточнити (збільшити/зменшити) розмір зустрічних вимог щодо компенсації моральної шкоди та судових витрат залежно від подальшого обсягу робіт і процесуальних дій у справі.

Зустрічний позов обгрунтовано з посиланням на завдання СТ "Світанок" ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 моральної шкоди в зв`язку з поданням ОСОБА_1 позову по даній справі подання та фактичною підтримкою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 правової позиції ОСОБА_1 шляхом надання заяви свідка в якій містяться безпідставні відомості, що створює істотні ризики для ділової репутації та фінансово-господарської діяльності Садівничого товариства "Світанок".

У підготовче засідання 10.09.2025 прибули представники сторін.

Позивач та його представник заперечили проти прийняття до розгляду зустрічної позовної заяви. Крім того, представник позивача просив суд застосувати до відповідача заходи процесуального примусу в зв`язку з поданням зустрічного позову, який, на думку представника позивача, є необгрунтованим а з його поданням відповідач намагається затягнути розгляд даної справи.

Відповідач та його представник наполягали на прийнятті зустрічної позовної заяви. Крім того, представник відповідача просив суд застосувати до позивача заходи процесуального примусу в зв`язку з поданням завідомо безпідставного позову.

Розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви (вх. № 20644 від 09.09.2025), суд зазначає таке.

По-перше, статтею 113 ГПК України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Статтею 118 ГПК України передбачено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Як зазначалось, ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк, з дня вручення даної ухвали, для подання відзиву на позовну заяву. Враховуючи день отримання ухвали, відповідач мав подати зустрічний позов до 16.07.2025 (включно). Однак, зустрічний позов надійшов до суду засобами поштового зв`язку лише 09.09.2025.

Таким чином, при поданні зустрічного позову позивач пропустив встановлений строк на його подання.

Клопотань про поновлення цього строку при поданні зустрічного позову відповідачем не заявлялося.

По-друге, відповідно до ч. 2 ст. 180 ГПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Звідси право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Таке право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, установлених процесуальним законодавством. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом за умови не лише їх взаємопов`язаності, а й доцільності їх спільного розгляду.

Пов`язаність первісного позову з зустрічним означає, що вони виникають з одних правовідносин або задоволення зустрічного може частково чи повністю виключити задоволення первісного, при цьому їх спільний розгляд є доцільним

Враховуючи наявні матеріали справи, виниклі між сторонами правовідносини, навантаженість та складність справи, суд констатує про як недоцільність, так і процесуальну неможливість розгляду зустрічного позову разом з первісним.

Зокрема предметом первісного позову є вимога позивача про визнання недійсним рішення звітних зборів СТ «Світанок» від 01.07.2023 в частині виключення ОСОБА_1 з членів Садівничого товариства «Світанок» за несплату членських внесків за 2023 рік.

Предметом же зустрічного позову є стягнення з як з позивача, так і з осіб яке не є сторонами або третіми особами у даній справі моральної шкоди, в зв`язку з поданням ОСОБА_1 позову по даній справі подання та фактичною підтримкою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 правової позиції ОСОБА_1 шляхом надання заяви свідка в якій містяться безпідставні відомості, що створює істотні ризики для ділової репутації та фінансово-господарської діяльності Садівничого товариства "Світанок".

Однак, вимоги за первісним та зустрічним позовом в розумінні ч. 2 ст. 180 ГПК України не можуть вважатися пов`язаними, а їх спільнй розгляд в одному провадженні не може вважатися доцільним.

До того ж, в зустрічній позовній заяві СТ «Світанок» заявлено вимоги не тільки до позивача у даній справі, а і до осіб, які не є сторонами або третіми особами в межах даної справи, що взагалі унеможливлює прийняття зустріного позову до розгляду.

З цього приводу суд також зазначає, що за змістом положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне, між собою.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

ВІдповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України, Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи, зокрема, у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав. Таким чином, корпоративні права - це сукупність прав учасника юридичної особи, зміст яких визначається її організаційно-правовою формою та установчими документами, корпоративні права (в тому числі майнові права та обов`язки учасника товариства) є об`єктами цивільних прав (майном), а тому підлягають захисту у встановленому чинним законодавством порядку.

Спір, що виник з корпоративних правовідносин, тобто пов`язаних зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності господарського товариства, підлягає розгляду господарським судом.

Сторонами у корпоративному спорі є: юридична особа та її учасник (засновник, акціонер, член), у тому числі учасник, який вибув, а також учасники (засновники, акціонери, члени) юридичної особи.

Учасник, який вибув зі складу юридичної особи, може бути стороною корпоративного спору щодо визначення та стягнення належної йому до сплати вартості частки майна юридичної особи, про визнання недійсними рішень про виключення його зі складу юридичної особи, а також про визнання недійсними інших рішень юридичної особи, якщо ці рішення прийняті в період до виходу (виключення) учасника, а відповідні вимоги обґрунтовуються порушенням його корпоративних прав на момент прийняття такого рішення.

До корпоративних спорів також відносяться: спори за позовами учасників юридичної особи про визнання недійсними установчих документів або їх частин, змін до них; спори про ліквідацію юридичної особи чи скасування її державної реєстрації за позовами учасників (засновників, акціонерів, членів) до цієї юридичної особи; спори за позовами акціонерів приватних акціонерних товариств про переведення на них прав та обов`язків покупця акцій у зв`язку з порушенням їхнього переважного права на придбання акцій, що продаються іншими акціонерами товариства; спори за позовами акціонерів публічних акціонерних товариств та акціонерів - власників привілейованих акцій про переведення на них прав і обов`язків покупця акцій у зв`язку з порушенням їхнього переважного права на придбання акцій додаткової емісії, що розповсюджуються шляхом приватного розміщення; справи за позовом учасника товариства з обмеженою відповідальністю або учасника товариства з додатковою відповідальністю про переведення на учасника прав та обов`язків покупця у зв`язку з порушенням його переважного права на купівлю частки (її частини) у статутному капіталі товариства; спори між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи та юридичною особою щодо права власності на майно, передане юридичній особі як вклад до статутного (складеного) капіталу.

У даному випадку предметом позову ОСОБА_1 є вимоги які виникають з корпоративних відносин.

Однак вимоги за зустрічним позовом хоча і заявлені в межах справи зі спорах, що виникають з корпоративних відносин, однак вони не носять характер корпоративних. До того ж, сам відповідач в зустрічній позовній заяві стверджує, що три з чотирьох відповідачів не є членами Садівничого товариства «Світанок».

Згідно зі ст. 21 ГПК України, Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку що спір за зустрічним позовом підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 6 ст. 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для повернення зустрінчої позовної заяви її заявникові на підставі ст. ст. 118, ч. 6 ст. 180 ГПК України, оскільки позивачем при поданні зустріного позову недотримано вимог ч. 1-2 ст. 180 ГПК України, а сумісний розгляд позовних вимог за первісним та зустрічним позовами є не тільки недоцільним а і взагалі неможливим з огляду на вищевикладене.

Щодо усних клопотань представника ОСОБА_1 та представників Садівничого товариства "Світанок" щодо застосування заходів процесуального примусу суд зазначає.

Відповідно до ст. 131 ГПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

За змістом ч. 1 ст. 132 ГПК України заходами процесуального примусу є: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; штраф.

У даному випадку, сторонами та їх представниками не зазначено які саме заходи процесуального примусу слід застосувати суду, а також необгрунтовано підстав для їх застосування (зокрема належними та допустимими доказами не доведено необгрунтованості дій протилежної сторони щодо подання як первісного так і зустріного позовів), а тому підстав для застосування до як до позивача, так і до відповідача заходів процесуального примусу суд не вбачає.

Враховуючи викладене, усні клопотання сторін та їх представників про застосування заходів процесуального примусу один до одного не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 131-132, 162, 164, 172, 173, 180, 234-235, 250 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Зустрічну позовну заяву Садівничого товариства "Світанок" (вх. № 20644 від 09.09.2025) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди повернути заявникові без розгляду.

Роз`яснити Садівничому товариству "Світанок" про його право на подання окремого позову до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 згідно зі встановленою законом підвідомчістю та підсудністю.

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про застосування заходів процесуального примусу відмовити.

У задоволенні клопотання представників Садівничого товариства "Світанок" про застосування заходів процесуального примусу відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та в частині повернення зустрічної позовної заяви може бути оскаржена в строк та порядку, передбаченому статтями 254-257 ГПК України з урахуванням вимог п. 4 Прикінцевих положень ГПК України та п. 17.5 перехідних положень ГПК України.

Заперечення на ухвали які не підлягають оскарженню окремо від рішення можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали підписано 11.09.2025

Суддя О.І. Байбак