ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" серпня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/1929/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Букарова Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Бейкер Тіллі Україна" (04112, місто Київ, вулиця Грекова, будинок 3, квартира 9)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське Пароплавство" (68600, Одеська обл., Ізмаїльський р-н, місто Ізмаїл, вул.Флотська, будинок 28)

про стягнення 2 993 474,52 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Шваб А.В. ордер серії АА №1570252 від 24.04.2025;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Бейкер Тіллі Україна".

16.05.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Бейкер Тіллі Україна" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське Пароплавство", в якій просить суд стягнути з відповідача кошти у сумі 2 800 020 грн, пеню у сумі 95 733,83 грн, 3% річних у сумі 18 480,12 грн, інфляційні втрати у сумі 79 240,57 грн, а також судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором №247-В-ФЕД-24 від 6.12.2024 у частині повної та своєчасної оплати наданих послуг з аудиту фінансової звітності.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 21.05.2025 суд відкрив провадження у справі № 916/1929/25 за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на "23" червня 2025 р. об 11:30.

06.06.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви ТОВ "Бейкер Тіллі Україна" у повному обсязі.

17.06.2025 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

23.06.2025 перед судовим засіданням до суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів та клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи (підготовчого засідання) та продовження строку проведення підготовчого провадження у зв`язку з підготовкою заперечень на відповідь на відзив по справі №916/1929/25.

В підготовче засідання 23.06.2025 з`явився представник позивача в режимі відеоконференції. Відповідач в судове засідання не з`явився.

В судовому засіданні судом було задоволено клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи у зв`язку з підготовкою заперечень на відповідь на відзив.

Ухвалою від 23.06.2025 суд відклав підготовче засідання при розгляді справи №916/1929/25 на "07" липня 2025 р. о 13:45.

30.06.2025 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

07.07.2025 до суду від відповідача надійшла заява про зупинення провадження у справі № 916/1929/25 до отримання експертного висновку у КП 0000784 від 29.05.2025.

У судове засідання 7.07.2025 з`явилися позивач та відповідач.

У судовому засіданні, за наслідками розгляду заяви про зупинення провадження у справі суд відмовив у задоволенні останньої з огляду на відсутність доказів, що підтверджують обставину знаходження кримінального провадження на стадії судового розгляду, оскільки підставою для зупинення проводження у справі є виключно неможливість розгляду справи за наявності пов`язаної справи, що розглядається іншим судом.

Крім того, судом було продовжено строк підготовчого провадження на 30 календарних днів, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 11.08.2025 о 12:00.

8.07.2025 до суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме, виписки з ЄДРПОУ щодо ПрАТ "УДП" станом на 30.04.2025.

У судове засідання 11.08.2025 з`явилися позивач та відповідач. При цьому, відповідач зазначив, що ним було отримано акт приймання-передачі наданих послуг, втім, не підписано його.

Судом було оголошено перерву в судовому засіданні до 27.08.2025 о 12:00.

27.08.2025 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи, у якому остання зазначає, що у зв`язку з відрядженням представника у справі Вишневської Г.В., яка єдина володіє повним обсягом інформації та матеріалами справи, ПрАТ "УДП" не зможе забезпечити явку сторони для участі у судовому засіданні з поважних причин.

Крім того, відповідачем зазначено, що для забезпечення повного та об`єктивного розгляду справи, а саме, отримання інформації щодо руху досудового слідства у КП 0000784 (можливо призначення судової експертизи), яке є пов`язаним з укладеним спірним договором надання аудиторських послуг ТОВ "Бейкер Тіллі", ПрАТ "УДП" 26.08.2025 звернулося до Ізмаїльського відділу ГУ НП у Одеській області, з огляду на що відповідач також просив суд відкласти розгляд справи з поважних причин на іншу дату та час.

У судове засідання 27.08.2025 з`явився позивач. Відповідач до суду не з`явився.

У судовому засіданні позивач заперечував проти задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Заслухавши думку представника позивача та дослідивши подане клопотання, суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про відкладення судового засідання з огляду на наступне.

Як вбачається з доданого до клопотання наказу ПрАТ "УДП" від 26.08.2025, Вишневську Г.В. було відряджено до м. Одеса, Одеський морський торговельний порт до 27.08.2025 для вирішення виробничих питань.

При цьому, суд зауважує, що представником відповідача жодним чином не доведено неможливість взяти участь у призначеному судом засіданні 27.08.2025, тобто, у день перебування представника відповідача в м. Одеса. Крім того, суд також зазначає, що дата та час судового засідання були визначені заздалегідь, у судовому засіданні 11.08.2025 за узгодженням зі сторонами.

Суд також враховує, що відповідно до виписки з ЄДР щодо ПрАТ "УДП" (а.с.150-151), окрім Вишневської Г.В. представниками відповідача є також дві інші особи та безпосередньо керівник, неможливість участі яких у призначеному судовому засіданні також жодним чином не доведена.

Щодо долученого до клопотання листа відповідача від 26.08.2025 до Ізмаїльського відділу ГУНП у Одеській області, суд зауважує, що справа перебуває на розгляді по суті, що унеможливлює прийняття судом доказів, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї відповідно до ч.8 ст.80 ГПК України.

Натомість, відповідачем не обґрунтовано неможливість звернення до відповідного органу протягом всього розгляду справи, починаючи з відкриття провадження, та направлення відповідного запиту лише 26.08.2025.

З огляду на наведене, суд доходить висновку про неповажність причин неявки представника відповідача у судове засідання, а також про відсутність підстав для відкладення розгляду справи до отримання відповіді від Ізмаїльського відділу ГУНП у Одеській області та прийняття до розгляду листа відповідача від 26.08.2025, та вважає за необхідне здійснити розгляд справи у призначеному судовому засіданні за відсутності відповідача.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та заслухавши заключне слово позивача, у судовому засіданні 27.08.2025 судом було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Бейкер Тіллі Україна".

06.12.2024 між ТОВ "Бейкер Тіллі Україна" (Виконавець) та ПрАТ "УДП" (Замовник) було укладено договір від №247-В-ФЕД-24 про надання послуг з аудиту фінансової звітності.

Згідно з п.3.1. договору Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання провести аудиторську перевірку фінансової звітності та за результатами аудиту надати в електронному вигляді проекти аудиторських звітів протягом 60 днів з моменту отримання авнсового платежу.

Відповідно до пункту 7.1. договору, з урахуванням додаткової угоди №1 від 09.12.2024, загальна вартість послуг складає 2 800 020 грн.

Пунктами 7.4., 7.5. договору передбачено, що Замовник здійснює попередню оплату (авансування) у розмірі 30 відсотків від вартості послуг, розрахованої з урахуванням п. 7.1 договору, на рахунок Виконавця, зазначений в розділі 17 договору, протягом 5 робочих днів з дати отримання оригіналу відповідного рахунку, оформленого належним чином.

Остаточний розрахунок за послуги, розмір плати за які розрахований з урахуванням п.7.1, 7.4 розділу 7 договору, здійснюється прямим банківським переказом коштів на рахунок Виконавця за фактом надання послуг у повному обсязі протягом 5 робочих днів з дати підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг, на підставі виставленого Виконавцем рахунку, з урахуванням раніше сплаченого авансу.

Так, 12.12.2024 позивач направив відповідачу рахунок №775 на проведення авансового платежу на суму 840 006 грн. Хоча авансовий платіж ПрАТ "УДП" не було проведено, сторони добросовісно приступили до проведення аудиторської перевірки, обміну інформації тощо.

Результатом проведення аудиту стали проекти звітів, які були направлені Замовнику 29.01.2025.

Ознайомившись з проектами звітів від 29.01.2025, відповідач надав свої зауваження та додаткові матеріали для доопрацювання.

У подальшому, 10.02.2025 позивач направив відповідачу фінальні звіти незалежного аудитора щодо консолідованої фінансової звітності ПрАТ "УДП" спеціального призначення станом на 01 січня 2022 року, 31 грудня 2022 року та за 2022 рік, а також станом на 31 грудня 2023 року та за 2023 рік, разом з актом приймання-передачі наданих послуг та рахунком.

Однак, незважаючи на виконання робіт, відповідач листом від 10.02.2025 №174/02-02/01 звернувся до позивача з вимогою про розірвання договору у односторонньому порядку.

В подальшому, сторони вирішили продовжити договірні відносини, а у листі від ПрАТ "УДП" № 268/02-02/01 від 12.03.2025 останнє фактично визнало позов.

Водночас, відповідач ухиляється від сплати заборгованості, з огляду на що Товариство з обмеженою відповідальністю "Бейкер Тіллі Україна" звернулося до суду з позовною вимогою про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 2 800 020 грн, пені у сумі 95 733,83 грн, 3% річних у сумі 18 480,12 грн, інфляційних втрат у сумі 79 240,57 грн.

3.2. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське Пароплавство".

Відповідач вважає позов таким, що передчасно поданий, а позовні вимоги - необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Дійсно, 06.12.2024 між ТОВ "Бейкер Тіллі Україна" та ПрАТ "УДП" було укладено договір від № 247-В-ФЕД-24 про надання послуг з аудиту фінансової звітності.

Відповідно до частини 2 пункту 5.4 договору сторонами договору чітко визначено, що датою початку надання послуг є день, наступний після дня отримання авансового платежу за надання послуг, згідно п.7.5 розділу 7 цього договору.

Таким чином, відповідач вважає, що у зв`язку з тим, що ПрАТ "УДП" не провело авансування надання послуг, проти чого позивач не заперечує, інших доказів на спростування зазначеного не надав, у виконавця не настало підстав для початку надання послуг з проведення аудиту у відповідності до умов договору, а тим більше для формування звіту, надання акту приймання-передачі наданих послуг та виставлення рахунку щодо остаточного розрахунку за надані послуги.

Умовами договору не передбачено, що надання замовником інформації, вихідних даних для проведення аудиту або повідомлень про будь-які інші події та обставини, визначено договором як підстава для початку надання послуг.

Тобто, прийнявши рішення про надання послуг відповідачу без дотримання останнім умов договору про попередню оплату вартості послуг, позивач самостійно на свій ризик передчасно здійснив дії щодо формування звіту та виконання умов договору.

Згідно з підпунктом 5 пункту 6.1. договору виконавцю надано право відмовитися від проведення аудиту у випадках, якщо замовник порушує умови цього договору. Таким правом виконавець, не отримавши авансу, не скористався та передчасно безпідставно подав позов з вимогою сплатити повну вартість договору.

Ознайомившись з проектами звітів від 29.01.2025, відповідач надав свої зауваження та додаткові матеріали для доопрацювання. Однак, зазначені зауваження не у повному обсязі були прийняті до уваги виконавцем, що підтверджується у листі-відповіді на заперечення до Звіту незалежного аудитора за 2023 рік та Звіту незалежного аудитора за 2023 рік вих. №104/25 від 06.02.2025, та не знайшли свого відображення у звіті від 31.01.2025.

ПрАТ "УДП" не надавало виконавцю ані підписаної Фінансової звітності, складеної за МСА, яка є предметом договору, ані жодних письмових запевнень (листів-запевнень), з огляду на що вважати послуги, надані позивачем, виконаними якісно та у повному обсязі, як того вимагають умови договору, вимоги законодавства та стандарти проведення міжнародного аудиту, в ПрАТ "УДП" не має підстав.

Крім того, ПрАТ "УДП" є акціонерним товариством, 100 % акцій якого належить державі, та перебуває в сфері управління Мінрозвитку, але позивач не відповідає критеріям підприємства, для якого проведення аудиту фінансової звітності (консолідованої фінансової звітності) за Міжнародними стандартами фінансової звітності у т.ч. за період 2022 та 2023 роки є обов`язковим.

Відповідач зазначає, що концептуальною основою фінансової звітності ПрАТ "УДП" є національні Положення (стандарти) бухгалтерського обліку, а не Міжнародні стандарти фінансової звітності, з огляду на що послуги, надані позивачем за умовами укладеного договору, що є предметом спору, не могли ґрунтуватися на належних документах, складених за міжнародними стандартами, за їх відсутності, відповідно послуги не могли бути надані позивачем повно та достовірно, належним чином у відповідності до вимог договору та нормативно-правових актів, події або умови, у яких працює суб`єкт господарювання ПрАТ "УДП" не могли бути повноцінно оцінені виконавцем, а звіт - неупереджено розкрити інформацію про основні події або умови ведення господарської діяльності.

Отже, витрати на проведення такого аудиту є необґрунтованими та такими, що погіршують фінансовий стан відповідача та створюють ризик витрати державних коштів.

Крім того, відповідач зазначає, що внаслідок неправильно підготовленого техніко-економічного обґрунтування щодо необхідності закупівлі аудиторських послуг, ПрАТ "УДП" необґрунтовано проведено торги та укладено з ТОВ "Бейкер Тіллі Україна" договір від 06.12.2024.

Про неправомірні дії посадових осіб ПрАТ "УДП" щодо укладання вищезазначеного договору про проведення фінансового аудиту з ТОВ "Бейкер Тіллі Україна" та службову недбалість, що завдала істотну шкоду інтересам ПрАТ "УДП" - підприємства державного сектору економіки, до правоохоронних органів було подано відповідні заяви про вчинення кримінального правопорушення №645/01-01.2/02 №648/01-01.2/02 від 15.05.2025, на підставі чого 29.05.2025 в ЄРДР внесено відповідні дані та відкрито КП 0000784 за ч.1 ст.367 КК України.

Відповідач також посилається на п.5.10 та п.9.5 договору, та зазначає, що замовник має право відмовитись від договору в односторонньому порядку, що має наслідком розірвання договору, надіславши повідомлення виконавцю, в інших випадках, передбачених договором. Договір вважається розірваним в день надходження відповідного письмового повідомлення виконавцю. Оформлення додаткової угоди про розірвання договору в такому випадку не вимагається.

До того ж, відповідно до пункту 5.7 договору здача-приймання наданих послуг після закінчення їх надання в повному обсязі оформлюється актом приймання-передачі наданих послуг. Тобто, за умовами укладеного договору необхідною умовою розрахунку замовника з виконавцем є наявність підписаних уповноваженими представниками сторін актів приймання наданих послуг, які між сторонами підписано не було.

При цьому, відповідач просив суд під час оцінки наданих сторонами доказів застосувати стандарт "balance of probabilities" ("баланс ймовірностей") щодо визнання вказаних вище фактів недоведеними з огляду на те, що докази, надані позивачем на їх підтвердження, не є більш вірогідними, ніж докази, надані відповідачем на їх спростування, оскільки останні ґрунтуються безпосередньо на умовах договору та положеннях законодавства.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача штрафних санкцій, компенсаційних нарахувань за невиконання ним грошових зобов`язань згідно розрахунку, наведеного у позові, відповідач вважає, що у зв`язку з відсутністю підстав для задоволення позовних вимог за основним боргом у повному обсязі, позовні вимоги про стягнення суми пені, відсотків річних та інфляційних втрат за невиконання грошових зобов`язань є похідними від інших, тому не підлягають задоволенню.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

06.12.2024 між ТОВ "Бейкер Тіллі Україна" та ПрАТ "УДП" було укладено договір №247-В-ФЕД-24 про надання послуг з аудиту фінансової звітності (а.с.14-20).

Згідно з пунктом 3.1. договору замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання, за завданням замовника, надати послуги з аудиту фінансової звітності, а саме: 1) аудит консолідованої фінансової звітності ПрАТ "УДП" спеціального призначення станом на 01 січня 2022 року, 31 грудня 2022 року та за 2022 рік, складеної за Міжнародними стандартами фінансової звітності; 2) аудит консолідованої фінансової звітності ПрАТ "УДП" станом на 31 грудня 2023 року та за 2023 рік, складеної за Міжнародними стандартами фінансової звітності.

За умовами пункту 3.2. договору замовник зобов`язується забезпечити умови для надання зазначених послуг, прийняти надані послуги та оплатити виконавцеві вартість таких послуг в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п.3.6. договору управлінський персонал замовника відповідає за повноту і достовірність бухгалтерських і інших документів, що надаються виконавцю з метою надання послуг, згідно цього договору, а також впровадження та підтримання системи внутрішнього контролю за складанням такої звітності, та вибір і застосування облікових політик та оцінок, обґрунтованих у відповідних обставинах.

Згідно з п.4.2 договору виконавець буде проводити аудит згідно з вимогами Міжнародних стандартів аудиту та Міжнародних стандартів завдань з надання впевненості і власною практикою аудиту. Міжнародні стандарти аудиту вимагають, щоб виконавець планував і виконував аудит таким чином, щоб забезпечити достатню впевненість щодо відсутності суттєвих викривлень у фінансовій звітності. Аудит включає вибіркову перевірку підтверджень чи та пояснень, які наводяться у фінансових звітах.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що електронні листи, направлені з електронних адрес координаторів, визнаються офіційною інформацією відповідної сторони, направленою на виконання цього договору, якщо інше не вказано прямо у самому електронному листі.

Відповідно до частини 2 пункту 5.4 договору датою початку надання послуг є день, наступний після дня отримання авансового платежу за надання послуг, згідно п. 7.5 розділу 7 цього договору.

Згідно пункту 5.5. договору замовник має право протягом 10 (десяти) робочих днів висловити свої обґрунтовані зауваження або заперечення до проєктів аудиторських звітів шляхом направлення таких зауважень чи заперечень на електронну адресу виконавця або погодити проекти аудиторських звітів без зауважень.

За умовами пункту 5.6. договору виконавець зобов`язаний протягом 10 (десяти) робочих днів врахувати зауваження або заперечення до проектів аудиторських звітів або надати обґрунтовані пояснення щодо неможливості такого врахування, та передати замовнику результати надання послуг, які включають: 1) Звіт незалежного аудитора щодо консолідованої фінансової звітності ПрАТ "УДП" спеціального призначення станом на 01 січня 2022 року, 31 грудня 2022 року та за 2022 рік, складеної за Міжнародними стандартами фінансової звітності (у 3 примірниках та у електронному вигляді (файл.pdf), українською мовою та переклад англійською мовою). 2) Звіт незалежного аудитора щодо консолідованої фінансової звітності ПрАТ "УДП" станом на 31 грудня 2023 року та за 2023 рік, складеної за Міжнародними стандартами фінансової звітності (у 3 примірниках та у електронному вигляді (файл.pdf), українською мовою та переклад англійською мовою).

Згідно пункту 5.7 договору здача-приймання наданих послуг після закінчення їх надання в повному обсязі оформлюється актом приймання-передачі наданих послуг. Днем завершення надання послуг є день підписання (складання) акту без зауважень та заперечень. Датою підписання (складання) акту є дата, зазначена в ньому, якщо замовником поруч із підписом уповноваженої особи не зазначена інша дата - в такому разі датою підписання (складання) акту є дата, проставлена під підписом представника замовника. Акт складається виконавцем в двох примірниках (по одному примірнику для кожної сторони), підписується з його боку (із проставленням відбитку печатки, якщо використовується) та передається на розгляд замовнику одночасно за настання обставин, зазначених в п. 5.6 розділу 5 договору.

Відповідно до п.5.8 договору замовник розглядає наданий акт та, у разі відсутності зауважень, підписує його та направляє один примірник виконавцю протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати його отримання.

У випадку наявності зауважень до наданих виконавцем послуг або до оформлення акту, замовник має право відмовитися від підписання акту, письмово повідомивши про це виконавця, або підписати його із зауваженнями, вказавши перелік недоліків, які виконавець зобов`язаний усунути, протягом 5 (п`яти) робочих днів, якщо інший строк усунення недоліків не буде погоджено сторонами. Після усунення вказаних недоліків акт підлягає оформленню у порядку, вказаному у розділі 5 цього договору (п.5.9 договору).

Пунктом 5.10. договору передбачено, що у разі, якщо у ході надання послуг з`ясовується відсутність подальшої потреби замовника в отриманні послуг, неминучість отримання негативного результату або отримання збитків Замовником через надання таких послуг, замовник повідомляє про це виконавця, а виконавець зобов`язаний припинити їх надання щойно інформація стала відомою і негайно або не пізніше наступного робочого дня повідомити замовника про факт припинення надання послуг. Сторони зобов`язані впродовж наступних трьох робочих днів або за додатковою домовленістю сторін розглянути питання доцільності надання послуг повністю або частково за цим договором та шляхом переговорів узгодити змінений конкретний перелік та обсяг послуг, що надаватимуться надалі. В разі не проведення таких переговорів та недосягнення згоди, надання послуг припиняється з дня повідомлення виконавця про відсутність потреби в наданні послуг, результати наданих послуг після цієї дати замовником не приймаються та не оплачується.

Згідно з пп.5 п.6.1. договору виконавцю надано право відмовитися від проведення аудиту у випадках, якщо замовник порушує умови цього договору.

Крім того, частиною 1 пункту 6.4. договору визначено наступні зобов`язання замовника: 1) своєчасно та у повному обсязі надати вихідні дані, інформацію, документацію, пояснення та інші відомості, необхідні для проведення аудиту в обсязі та формі, визначених виконавцем, а також повідомити інші факти, які стали відомі замовнику на дату передачі інформації виконавцю або протягом строку надання послуг та можуть істотно вплинути на результати аудиту; не пізніше ніж за 1 (один) робочий день до дати закінчення надання послуг надати виконавцю оригінал повного комплекту підписаної фінансової звітності, яка є предметом аудиту за договором, затвердженої до випуску. У разі неможливості виконати цю вимогу повідомити про це виконавця не пізніше ніж за 5 робочих днів до дати закінчення надання послуг; не пізніше ніж за 1 (один) робочий день до дати закінчення надання послуг надати виконавцю підписані письмові запевнення (лист-запевнення) щодо відповідальності управлінського персоналу та з інших питань, що вимагаються МСА, або якщо аудитор визначає, що необхідно отримати такі запевнення, доречні до Фінансової звітності.

Відповідно до пункту 7.1. договору, з урахуванням додаткової угоди №1 від 09.12.2024, підписаною сторонами стосовно зменшення вартості послуг, загальна вартість послуг складає 2 800 020,00 грн.

Пунктами 7.4., 7.5. договору передбачено, що замовник здійснює попередню оплату (авансування) у розмірі 30 (тридцяти) відсотків від вартості послуг, розрахованої з урахуванням п. 7.1 договору, на рахунок виконавця, зазначений в розділі 17 договору, протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання оригіналу відповідного рахунку, оформленого належним чином.

Остаточний розрахунок за послуги, розмір плати за які розрахований з урахуванням п. 7.1, 7.4 розділу 7 договору, здійснюється прямим банківським переказом коштів на рахунок виконавця за фактом надання послуг у повному обсязі протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг, на підставі виставленого виконавцем рахунку, з урахуванням раніше сплаченого авансу. Днем оплати є дата списання коштів з відповідних поточних банківських рахунків замовника.

Пунктом 8.6 договору передбачено, що замовник має право на власний розсуд розпоряджатися інформацією, що міститься в отриманих в ході виконання цього договору документах, оприлюднювати інформацію про результати закупівлі та виконання договору, використовувати отриману інформацію та документи для аналізу своєї діяльності (внутрішні та зовнішні аудити, тощо).

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками (якщо використовуються) і діє до 30 червня 2025 року, але в будь-якому випадку до повного виконання взаємних зобов`язань сторін, передбачених договором (п.9.1. договору).

Відповідно до п.9.5 договору замовник має право відмовитись від договору в односторонньому порядку, що має наслідком розірвання договору, надіславши повідомлення виконавцю, у разі: прийняття судом постанови про визнання Виконавця банкрутом; застосування щодо виконавця санкцій відповідно до Закону України "Про санкції" від 14.08.2014 №1644-VII, Указів Президента України, якими вводяться в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій); порушення виконавцем антикорупційного застереження; в інших випадках, передбачених договором.

Договір вважається розірваним в день надходження відповідного письмового повідомлення виконавцю. Оформлення додаткової угоди про розірвання договору в такому випадку не вимагається.

Згідно з п.11.7 договору у випадку прострочення замовником платежів більш ніж на 20 днів за цим договором, замовник зобов`язаний сплатити на користь виконавця пеню в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за весь період прострочення.

Відповідно до п.15.8. договору будь-яке письмове повідомлення, запит, вимога, лист, заява тощо (далі - повідомлення), яке замовник надсилає виконавцю в межах виконання договору, вважається одержаним виконавцем в день, що настане раніше:

15.8.1. День, зазначений в квитанції, повідомленні про вручення чи іншому документі зі штемпелем відділення поштового зв`язку або служби кур`єрської доставки про доставку повідомлення виконавцю (його уповноваженій особі); АБО

15.8.2. На десятий календарний день з моменту надсилання замовником повідомлення виконавцю через відділення поштового зв`язку (рекомендованим або цінним поштовим відправленням) або службою кур`єрської доставки: АБО

15.8.3. День, зазначений на копії повідомлення або іншому документі, у випадку передачі повідомлення нарочним способом.

Відповідно до п.15.9. договору будь-які повідомлення, які направляються електронною поштою сторонами цього договору на e-mail, вказаний у пунктах 15.12. та/або 15.13. цього договору, мають юридичну силу.

Належним підтвердженням направлення документу та його отримання будь-якою із сторін є звичайне технічне підтвердження відповідного обладнання замовника чи виконавця про відправлення документу: звіт серверу про відправлення електронного повідомлення тощо.

Додатком №1 до договору є протокол узгодження вартості послуг від 6.12.2024, згідно з яким загальна ціна цього договору становила 3 300 000 грн (а.с.21).

5.12.2024 позивач направив на електронну адресу відповідача лист, у якому зазначив, що у зв`язку з початком виконання робіт за договором позивач підготував початковий запит з аудиту (а.с.24-27).

9.12.2024 сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору, відповідно до якої сторони виклали п.7.1 договору та текст протоколу узгодження вартості послуг у новій редакції, а саме, зменшили вартість послуг з аудиту фінансової звітності до 2 800 020 грн (а.с.22).

Позивачем також надано суду витяг з сайту Prozorro, з якого вбачається, що вказаний договір був укладений сторонами за результатами проведення публічної закупівлі (а.с.34), переможцем якої стало ТОВ "Бейкер Тіллі Україна", що також не заперечується сторонами.

12.12.2024 позивач направив відповідачу рахунок №775 на проведення авансового платежу на суму 840 006,00 грн (а.с.23).

16.12.2024 позивач направив Міністерству розвитку громад та територій України лист з наданням інформації про заплановані обсяги та тривалість аудиту (а.с.37-42), у відповідь на який Міністерство розвитку громад та територій України направило лист від 27.01.2025 з урахуванням значного погіршення показників діяльності за 2024 рік (оперативні показники) у порівнянні із попереднім роком та від`ємного грошового потоку із можливим дефіцитом обігових коштів вже впродовж 1-го кварталу поточного року вважає за необхідне всебічно дослідити та висвітлити в аудиторському звіті питання формування (з урахуванням підстав) та повноти відображення дебіторської та кредиторської заборгованості товариства, зокрема, афілійованих осіб, із виділенням сумнівної складової (а.с.43).

29.01.2025 позивач направив відповідачу проекти звітів аудитора за 2022 та 2023 роки (а.с.28).

10.02.2025 позивач направив відповідачу електронним листом звіти незалежного аудитора щодо консолідованої фінансової звітності ПрАТ "УДП" спеціального призначення станом на 01 січня 2022 року, 31 грудня 2022 року та за 2022 рік, а також станом на 31 грудня 2023 року та за 2023 рік, разом з актом приймання-передачі наданих послуг та рахунком на сплату послуг (а.с.29).

При цьому, у судовому засіданні 11.08.2025 відповідачем було зазначено про отримання вказаного акту приймання-передачі наданих послуг 10.02.2025, втім, не підписання останнього.

Вкладенням до означеного електронного листа також був лист позивача від 10.02.2025 №114/25, у якому останній зазначив, що у зв`язку з виконанням робіт у повному обсязі станом на дату направлення відповідного лист позивач передає на підписання акт на загальну суму 2 800 020 грн (а.с.30).

Крім того, 11.02.2025 позивачем були направлено відповідний перелік документів на поштову адресу відповідача (а.с.31).

У свою чергу, відповідач листом від 10.02.2025 №174/02-02/01 звернувся до позивача з вимогою про розірвання договору у односторонньому порядку у зв`язку з погіршенням фінансового стану відповідача та тим, що у замовника відпала необхідність в отриманні послуг за договором (а.с.33). Вказаний лист направлений на електронну адресу позивача 11.02.2025 (а.с.32).

12.02.2025 позивачем було направлено на поштову адресу відповідача лист №117/25 від 11.02.2025 (а.с.35-36), у якому останній зазначив про повне виконання ним зобов`язань за договором та відсутність підстав для розірвання відповідачем договору в односторонньому порядку відповідно до п.5.10 договору.

Листом №194/02-02/01 від 17.02.2025 відповідач підтвердив намір про одностороннє розірвання договору на підставі п.5.10, абз. 5 п.9.5 договору, водночас, зазначив про намір провести переговори стосовно компенсації виконаних виконавцем послуг (а.с.44).

Листом №268/02-02/01 від 12.03.2025 відповідач звернувся з відповідача з проханням продовжити співпрацю в межах договору щодо проведення аудиту фінансової звітності компанії за 2022 та 2023 роки та з урахуванням важкого фінансового стану відповідача просив розглянути можливість розстрочення оплати за надані послуги терміном на 12 місяців (а.с.45).

20.03.2025 позивач направив відповідачу лист №231/25 від 19.03.2025, у якому підтримав пропозицію щодо подальшої співпраці та запропонував у разі необхідності уточнення, внесення змін чи доповнення завдання на аудит в межах зазначеного договору узгодити та зафіксувати всі домовленості між сторонами та необхідні зміни в договір шляхом підписання відповідної додаткової угоди до договору (а.с.46).

5. Позиція суду.

5.1. Щодо суті спору.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надані йому послуги в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 Цивільного кодексу України).

Як було встановлено судом, 06.12.2024 між ТОВ "Бейкер Тіллі Україна" та ПрАТ "УДП" було укладено договір № 247-В-ФЕД-24 про надання послуг з аудиту фінансової звітності (а.с.14-20), згідно з пунктом 3.1. якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання, за завданням замовника, надати послуги з аудиту фінансової звітності, а саме: 1) аудит консолідованої фінансової звітності ПрАТ "УДП" спеціального призначення станом на 01 січня 2022 року, 31 грудня 2022 року та за 2022 рік, складеної за Міжнародними стандартами фінансової звітності; 2) аудит консолідованої фінансової звітності ПрАТ "УДП" станом на 31 грудня 2023 року та за 2023 рік, складеної за Міжнародними стандартами фінансової звітності.

Надаючи оцінку правовій природі укладеного між сторонами договору, суд зауважує, що останній фактично є договором про надання послуг.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи положення ст.204 ЦК України щодо презумпції правомірності правочину, який не був визнаний судом недійсним у встановленому порядку, договір про надання послуг є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Як встановлено судом, між сторонами було укладено договір №247-В-ФЕД-24 про надання послуг з аудиту фінансової звітності від 06.12.2024 за результатами проведеної публічної закупівлі. Вказана обставина також підтверджена сторонами у заявах по суті справи.

Таким чином, судом не аналізується обов`язковість проведення аудиту консолідованої фінансової звітності ПрАТ "УДП" та не беруться до уваги доводи відповідача у відповідній частині, оскільки правовідносини між сторонами у даному випадку виникли на підставі договору, що не визнавався судом недійсним, а отже, є обов`язковим для виконання сторонами.

При цьому, як встановлено судом, відповідач посилався на п.5.10, абз.5 п.9.5 договору, обґрунтовуючи підстави для розірвання договору в односторонньому порядку.

Натомість, аналізуючи положення пункту 9.5 договору, суд зазначає, що останній є бланкетним, оскільки ним передбачено, що замовник має право відмовитись від договору в односторонньому порядку, що має наслідком розірвання договору, надіславши повідомлення виконавцю, зокрема, в інших випадках, передбачених договором.

Так, пунктом 5.10. договору передбачено, що у разі, якщо у ході надання послуг з`ясовується відсутність подальшої потреби замовника в отриманні послуг, неминучість отримання негативного результату або отримання збитків Замовником через надання таких послуг, замовник повідомляє про це виконавця, а виконавець зобов`язаний припинити їх надання щойно інформація стала відомою і негайно або не пізніше наступного робочого дня повідомити замовника про факт припинення надання послуг. Сторони зобов`язані впродовж наступних трьох робочих днів або за додатковою домовленістю сторін розглянути питання доцільності надання послуг повністю або частково за цим договором та шляхом переговорів узгодити змінений конкретний перелік та обсяг послуг, що надаватимуться надалі. В разі не проведення таких переговорів та недосягнення згоди, надання послуг припиняється з дня повідомлення виконавця про відсутність потреби в наданні послуг, результати наданих послуг після цієї дати замовником не приймаються та не оплачується.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, 10.02.2025 позивач направив відповідачу електронним листом звіти незалежного аудитора щодо консолідованої фінансової звітності ПрАТ "УДП" спеціального призначення станом на 01 січня 2022 року, 31 грудня 2022 року та за 2022 рік, а також станом на 31 грудня 2023 року та за 2023 рік (а.с.29).

Так, згідно з ч.1,2,3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно до ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд, висновки якого в силу положень ст. 236 ГПК України враховуються судом, в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Оцінюючи надані позивачем у підтвердження обставини надання послуг з аудиту докази через призму стандарту "вірогідність доказів", враховуючи, що відповідачем жодним чином не спростовано факт отримання послуг за договором, з огляду також на те, що відповідно до п.8.6 договору останній має право на власний розсуд розпоряджатися інформацією, що міститься в отриманих в ході виконання цього договору документах, оприлюднювати інформацію про результати закупівлі та виконання договору, використовувати отриману інформацію та документи для аналізу своєї діяльності (внутрішні та зовнішні аудити, тощо), суд вважає доведеною позивачем обставину надання послуг за договором на суму 2 800 020 грн.

Таким чином, враховуючи, що повний обсяг робіт за договором був виконаний позивачем (виконавцем) 10.02.2025, тобто, до дати надсилання відповідачем (замовником) листа №174/02-02/01 11.02.2025, а також з огляду на надсилання у подальшому відповідачем листа №268/02-02/01 від 12.03.2025 з пропозицією продовжити співпрацю в межах договору щодо проведення аудиту фінансової звітності компанії (а.с.45), яка була підтримана позивачем, суд зазначає про те, що відповідачем не був дотриманий порядок розірвання договору відповідно до п.5.10 договору, з огляду на що доводи відповідача про припинення договору не можуть бути прийняті судом.

При цьому, суд звертає увагу на те, що однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників приватних правовідносин мають бути добросовісними. Добра совість - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (постанови Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 390/34/17, від 11.11.2019 у справі № 337/474/14-ц). З урахуванням того, що норми цивільного законодавства мають застосовуватися із врахуванням добросовісності, то принцип добросовісності не може бути обмежений певною сферою.

Суд зауважує, що добросовісність, як одна з основоположних засад цивільного законодавства (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), вимагає від всіх учасників цивільних правовідносин бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість.

Частиною третьою статті 13 ЦК України визначено, що не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що добросовісність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) базується ще на римській максимі "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінка, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, - це, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 461/9578/15-ц, від 05.02.2025 у справі № 925/457/23).

Таким чином, враховуючи, що листом №268/02-02/01 від 12.03.2025 відповідач звернувся до позивача з пропозицією продовжити співпрацю в межах договору щодо проведення аудиту фінансової звітності компанії (а.с.45), водночас, зазначення ним під час розгляду справи про припинення дії договору внаслідок відмови ПрАТ "УДП" від нього, суд доходить висновку про те, що такі дії відповідача у сукупності суперечать принципам справедливості, добросовісності та заборони суперечливої поведінки.

Суд також не бере до уваги доводи відповідача стосовно надання позивачем послуг з аудиту фінансової звітності неналежної якості та порушення ним міжнародних стандартів аудиту з огляду на наступне.

Закон України "Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність" визначає правові засади аудиту фінансової звітності, провадження аудиторської діяльності в Україні та регулює відносини, що виникають при її провадженні.

Згідно з ч.1 ст.42 Закону України "Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність" аудитора та суб`єкта аудиторської діяльності може бути притягнуто до професійної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

Дисциплінарне провадження - це сукупність процедурних дій, що вчиняються Органом суспільного нагляду за аудиторською діяльністю або Аудиторською палатою України в межах повноважень з розгляду та вирішення дисциплінарної справи, підставою для порушення якої стало письмове звернення або подання або загальнодоступна інформація, що містять відомості про наявність у діях аудитора та/або суб`єкта аудиторської діяльності ознак професійного проступку (далі - заява (скарга) (ч.2 ст.42 Закону України "Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність").

При цьому, відповідно до ч.5 ст.42 Закону України "Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність" одним із професійних проступків аудитора та суб`єкта аудиторської діяльності є порушення міжнародних стандартів аудиту.

Водночас, як встановлено судом, доказів прийняття рішення про притягнення аудитора або суб`єкта аудиторської діяльності ТОВ "Бейкер Тіллі Україна" до професійної відповідальності за вчинення професійного проступку матеріали справи не містять. В матеріалах справи також відсутні будь-які інші докази, що ставлять під сумнів якість наданих позивачем послуг.

Так, пунктами 7.4., 7.5. договору передбачено, що замовник здійснює попередню оплату (авансування) у розмірі 30 (тридцяти) відсотків від вартості послуг, розрахованої з урахуванням п. 7.1 договору, на рахунок виконавця, зазначений в розділі 17 договору, протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання оригіналу відповідного рахунку, оформленого належним чином.

Остаточний розрахунок за послуги, розмір плати за які розрахований з урахуванням п.7.1, 7.4 розділу 7 договору, здійснюється прямим банківським переказом коштів на рахунок виконавця за фактом надання послуг у повному обсязі протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг, на підставі виставленого виконавцем рахунку, з урахуванням раніше сплаченого авансу. Днем оплати є дата списання коштів з відповідних поточних банківських рахунків замовника.

При цьому, відповідно до п.15.9. договору будь-які повідомлення, які направляються електронною поштою сторонами цього договору на e-mail, вказаний у пунктах 15.12. та/або 15.13. цього договору, мають юридичну силу.

Належним підтвердженням направлення документу та його отримання будь-якою із сторін є звичайне технічне підтвердження відповідного обладнання замовника чи виконавця про відправлення документу: звіт серверу про відправлення електронного повідомлення тощо.

Як встановлено судом, 12.12.2024 позивач направив відповідачу рахунок №775 на проведення авансового платежу на суму 840 006 грн (а.с.23).

10.02.2025 позивач направив відповідачу електронним листом звіти незалежного аудитора щодо консолідованої фінансової звітності ПрАТ "УДП" спеціального призначення станом на 01 січня 2022 року, 31 грудня 2022 року та за 2022 рік, а також станом на 31 грудня 2023 року та за 2023 рік, разом з актом приймання-передачі наданих послуг та рахунком на сплату послуг на суму 2 800 020 грн (а.с.29).

При цьому, під час розгляду справи відповідач підтвердив отримання вказаного листа 10.02.2025, з якого вбачається надання позивачем послуг за договором.

Таким чином, з урахуванням п.7.4, 7.5, 15.9 договору суд доходить про те, що граничним строком оплати заборгованості зі сплати авансу за договором у сумі 840 006 грн є 19.12.2024, зі сплати остаточної вартості наданих послуг у сумі 1 960 014 грн 17.02.2025.

Натомість, доказів сплати заборгованості у сумі 2 800 020 грн матеріали справи не містять.

Таким чином, враховуючи несплату відповідачем заборгованості за надані послуги за договором у сумі 2 800 020 грн у встановлений сторонами строк, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення з відповідача заборгованості у вказаній сумі.

Аналізуючи вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд вказує наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2,3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як вже було зазначено судом, відповідальність за невиконання грошового зобов`язання за договором у вигляді пені погоджена сторонами у п.11.7 договору у випадку прострочення замовником платежів більш ніж на 20 днів за цим договором, замовник зобов`язаний сплатити на користь виконавця пеню в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за весь період прострочення.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приймаючи до уваги порушення відповідачем строків оплати наданих послуг, враховуючи положення чинного законодавства, суд вважає правомірним нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд, з огляду на неправильне визначення позивачем початкових дат нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат всупереч приписам ст.253, ч.5 ст.254 ЦК України, за допомогою системи "Ліга закон" зробив власні розрахунки, згідно з яким сума пені становить 91 445,58 грн, сума 3% відсотків річних 18 019,85 грн, сума інфляційних втрат 79 148,35 грн, з огляду на що суд зазначає про часткове задоволення вимог позивача в цій частині.

Розрахунок інфляційних втрат

Період 1

IIc (101,20 : 100) (100,80 : 100) (101,50 : 100) (100,70 : 100) = 1.04264522

Інфляційне збільшення:

840 006,00 x 1.04264522 - 840 006,00 = 35 822,24 грн.

Період 2

IIc (101,50 : 100) (100,70 : 100) = 1.02210500

Інфляційне збільшення:

1 960 014,00 x 1.02210500 - 1 960 014,00 = 43 326,11 грн.

Розрахунок 3% річних

Період прострочення грошового зобов`язання:Кількість днів у періодіСума
з 09/01/2025 до 09/05/2025 840 006,00 x 3 % x 121 : 365 : 1001218 354,03 грн.
з 11/03/2025 до 09/05/2025 1 960 014,00 x 3 % x 60 : 365 : 100609 665,82 грн.

Розрахунок пені

Період розрахункуКількість днів у періодіСума
09.01.2025 - 23.01.2025 : 13,50 (облікова ставка НБУ) 840 006,00 (Сума боргу) x (13,50 : 365) x 15 днів (прострочення) : 100154 660,30 грн.
24.01.2025 - 06.03.2025 : 14,50 (облікова ставка НБУ) 840 006,00 (Сума боргу) x (14,50 : 365) x 42 днів (прострочення) : 1004214 015,45 грн.
07.03.2025 - 09.05.2025 : 15,50 (облікова ставка НБУ) 840 006,00 (Сума боргу) x (15,50 : 365) x 64 днів (прострочення) : 1006422 829,75 грн.
11.03.2025 - 09.05.2025 : 15,50 (облікова ставка НБУ) 1 960 014,00 (Сума боргу) x (15,50 : 365) x 60 днів (прострочення) : 1006049 940,08 грн.

5.2. Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч.3-4 ст.126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно п. 8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Заявляючи вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу, позивач зазначив, що такі витрати склали 246 000 грн.

У підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано суду договір про надання правової допомоги від 22.04.2025 (а.с.8), укладений між адвокатом Швабом А.В. (Адвокат) та ТОВ "Бейкер Тіллі Україна" (Клієнт) предметом якого є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані зі захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів клієнта (п.1.1 договору).

Відповідно до п.2.3.1 договору обов`язком клієнта, зокрема, є сплата гонорару адвокату в розмірі та в строк погоджені між ними.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2025 року (п.3.1 договору).

Пунктами 4.1, 4.2 договору передбачено, що визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначені обґрунтованого розміру гонорару. Гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється протоколом до цього договору.

Позивачем також надано суду протокол погодження розміру гонорару (а.с.9), згідно з п.1 якого сторони погодили, що адвокат надаватиме клієнту правову допомогу у судовому спорі по стягненню заборгованості з ПрАТ "Українське Дунайське Пароплавство".

Розмір гонорару адвоката складає 246 000 грн за підготовку, подачу і розгляд позову в суді першої інстанції; 123 000 грн за представництво інтересів клієнта у судовому процесі в апеляційній інстанції (п.2 протоколу).

Гонорар адвоката включає податок на доходи фізичних осіб 18% та військовий збір 5%. Сторони погодили, що податковим агентом при сплаті гонорару буде адвокат (п.3 протоколу).

Гонорар адвоката не включає витрати на поїздки для участі у судовому процесі, а також не включає витрати на сплату судового збору. Сторони погодили, що всі документально підтверджені витрати адвоката компенсуються клієнтом (п.4 протоколу).

Оплата гонорару у розмірі 246 000 грн проводиться клієнтом протягом десяти календарних днів з моменту підписання даного протоколу та виставлення рахунку адвокатом. Оплата гонорару у розмірі 123 000 грн проводиться клієнтом протягом десяти календарних днів з моменту прийняття сторонами рішення про подачу апеляційної скарги (у випадку необхідності) або участі в апеляційній інстанції у випадку подачі апеляційної скарги відповідачем і виставлення рахунку адвокатом (п.5 протоколу).

Матеріали справи містять рахунок №01-2025 від 30.04.2025 на суму 246 000 грн (а.с.10) та платіжну інструкцію №10848 від 1.05.2025 на суму 246 000 грн щодо сплати ТОВ "Бейкер Тіллі Україна" гонорару адвоката (а.с.11).

Матеріали справи також містять ордер серії АА №1570252 від 24.04.2025 та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4234 від 26.10.2010 адвоката Шваба А.В. (а.с.12-13).

Враховуючи вищевказані докази, суд зазначає про доведеність позивачем факту надання їй правничої допомоги.

Суд зазначає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7,9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічних висновків дійшов також Європейський суд з прав людини, рішення якого, відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини можуть бути використані судом в якості джерела права.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так суд вважає в цілому завищеним розмір гонорару адвоката з урахуванням рівня складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі та пропорційності по відношенню до сторін та предмету спору.

Суд також бере до уваги помилковість здійснених представником позивача розрахунків пені, 3% річних та інфляційних втрат, що, зокрема, зумовило часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Бейкер Тіллі Україна".

З огляду на наведені вище положення Закону, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тощо, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати на правничу допомогу, які були понесені позивачем, у сумі 40 000 грн.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно.

Керуючись ст.129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське Пароплавство" (68600, Одеська обл., Ізмаїльський р-н, місто Ізмаїл, вул.Флотська, будинок 28, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бейкер Тіллі Україна" (04112, місто Київ, вулиця Грекова, будинок 3, квартира 9, ) основний борг у сумі 2 800 020 /два мільйони вісімсот тисяч двадцять/ грн, пеню у сумі 91 445 /дев`яносто одна тисяча чотириста сорок п`ять/ грн 58 коп., 3% річних у сумі 18 019 /вісімнадцять тисяч дев`ятнадцять/ грн 85 коп., інфляційні втрати у сумі 79 148 /сімдесят дев`ять тисяч сто сорок вісім/ грн 35 коп., судовий збір у сумі 44 829 /сорок чотири тисячі вісімсот двадцять дев`ять/ грн 51 коп., витрати на правничу допомогу у сумі 40 000 /сорок тисяч/ грн.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 08 вересня 2025 р.

Суддя Ю.М. Щавинська