УХВАЛА

м. Київ

16.09.2025Справа № 910/11352/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОНГ" (04073, м. Київ, пр-т Степана Бандери, буд. 9, ідентифікаційний код 21685120)

до Акціонерного товариства "Київгаз" (01103, м. Київ, вул. Михайла Бойчука, буд. 4б, ідентифікаційний код 03346331)

про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії та стягнення 100 000,00 грн моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СТРОНГ" (далі позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Київгаз" (далі відповідач) про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії та стягнення 100 000,00 грн моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами були укладені договори № КГ/ПВ-911 від 11.06.2018 на розробку проектної документації по об`єкту "Облаштування комерційного вузла обліку газу засобами дистанційної передачі інформації за адресою м. Київ, проспект Степана Бандери, буд. 9 в Оболонському районі міста Києва" та договір №КГ/ПВ-912 від 11.06.2018. В подальшому, представниками ПАТ "Київгаз" здійснено заміну лічильника, яка, втім, не була відображена у проектній документації. 27.02.2024 представниками АТ "Київгаз" була проведена перевірка технічного стану комерційного вузла обліку газу (ВОГ) на об`єкті споживача, за результатами якої було визначено, що газоспоживне обладнання не відповідає тому, яке зазначено в технічних умовах, що зафіксовано в акті перевірки №0014/24 від 27.02.2024. 21.10.2024 представниками АТ "Київгаз" складено акт контрольного огляду вузла обліку газу №ДВ-21.10/3, де вказано, що в супереч пункту 3 глави 6 розділу X Кодексу ГРМ споживачем не надано оригінал робочого проекту на ВОГ. На підставі складеного акту представники відповідача, в порушення глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ, відмовили позивачу в поновлені газопостачання. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням внести зміни в існуючу проектну документацію, однак такі вимоги залишені без відповіді і задоволення, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом, у якому позивач просить суд:

- визнати дії AT "Київгаз" неправомірними, в частині невиконання зобов`язань по договору № КГ/ПВ-911 та зобов`язати надати ТОВ "СТРОНГ" проектну документацію з "Облаштування комерційного вузла обліку газу засобами дистанційної передачі інформації за адресою м. Київ, проспект Степана Бандери, буд. 9 в Оболонському районі міста Києва";

- визнати неправомірними дії AT "Київгаз" по обмеженню ТОВ "СТРОНГ" в відборі газу у період з 21.10.2025 року по 21.11.2025 року;

- зобов`язати AT "Київгаз" провести перерахунок та відшкодувати позивачу вартість невідібраного газу в. період протиправного обмеження доступу до газових мереж;

- стягнути з АТ "Київгаз" на користь ТОВ "СТРОНГ" 100 000,00 грн компенсації моральної шкоди.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно з приписами пунктів 3-5 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Суд зазначає, що позовні вимоги мають бути сформульовані чітко і не залежати від настання тих чи інших обставин, а тому позивач вправі визначати один чи кілька способів захисту, які, однак, не будуть альтернативними чи обґрунтовуватись відповідними застереженнями щодо настання чи ненастання певних обставин тощо.

При цьому, суд зауважує, що судове рішення за результатами вирішення спору не може бути абстрактним або умовним, а повинно містити відповідні до закону або договору способи захисту прав та інтересів заявника з чітко визначеним переліком вимог до кожного з відповідачів.

Так, позивач, подавши позов 06.09.2025 (засобами поштового зв`язку) зокрема просить суд визнати неправомірними дії AT "Київгаз" по обмеженню ТОВ "СТРОНГ" в відборі газу у період з 21.10.2025 року по 21.11.2025 року, при тому що в тексті позовної заяви зазначає про відмову в поновлені газопостачання з 21.10.2024. Отже позовна заява не містить належного обґрунтування щодо періоду обмеження газопостачання.

При цьому, позивачем також заявлена вимога про зобов`язання відповідача провести перерахунок та відшкодувати позивачу вартість невідібраного газу в період протиправного обмеження доступу до газових мереж аналогічно без зазначення конкретного періоду обмеження доступу до газових мереж та конкретних сум вартості невідібраного газу.

Також позовна заява взагалі не містить жодного обґрунтування щодо стягнення з відповідача 100 000,00 грн моральної шкоди.

Окрім цього, пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підтвердження виконання приписів господарського процесуального закону заявником додано позовної заяви платіжну інструкцію №1737 від 04.09.2025 на суму 3 820, 00 грн.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлюються Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" встановлено, що з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3 028, 00 грн.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, Товариством з обмеженою відповідальністю "СТРОНГ" заявлено дві вимоги немайнового характеру (про визнання неправомірними дій та зобов`язання надати проектну документацію; про визнання неправомірними дії по обмеженню у відборі газу) та дві вимоги майнового характеру (про відшкодування вартості невідібраного газу; про стягнення 100 000, 00 грн моральної шкоди).

З огляду на це позивач мав сплатити судовий збір за кожну вимогу немайнового характеру (3028, 00 грн *2) та 1,5 відсотка ціни за майнові вимоги.

Враховуючи, що позивачем невірно визначено ціну позову (не конкретизовано суми відшкодування вартості невідібраного газу), суд позбавлений можливості зазначити, яка саме сума судового збору підлягає сплаті.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано вимог частини 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

З урахуванням встановлених недоліків, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху на підставі ч.1 ст.174 ГПК України із встановленням 6-деннного строку з дня вручення копії даної ухвали для усунення виявлених недоліків шляхом надання до суду заяви з чітко та конкретно сформульованими позовними вимогами, вірним зазначенням ціни позову, та доказів доплати судового збору виходячи з ціни позову та за дві вимоги немайнового характеру.

Відповідно до приписів ч. 3, 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОНГ" без руху.

2. Встановити позивачу шестиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

Ухвала набирає законної сили 16.09.2025 та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Г. Пукшин