СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Харків Справа № 905/639/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Сгара Е.В., суддя Хачатрян В.С., суддя Склярук О.І.

при секретарі судового засідання Ламановій А.В.

за участю представників сторін:

від апелянта: Сиволобов М.М.

розглянувши апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю Альфа Груп Центр адвоката Сиволобова Максима Марковича, м.Київ (вх.1636Д)

на ухвалу Господарського суду Донецької області від 09.07.2025 у справі №905/639/25 (суддя Харакоз К.С.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Альфа Груп Центр, м.Київ

до боржника Приватного малого комерційного підприємства Анаіт, м.Краматорськ

про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 09.07.2025 по справі №905/639/25:

- визнано дії представника Товариства з обмеженою відповідальністю Альфа Груп Центр адвоката Сиволобова Максима Марковича щодо подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного малого комерційного підприємства Анаіт зловживанням процесуальними правами;

- стягнуто з представника Товариства з обмеженою відповідальністю Альфа Груп Центр адвоката Сиволобова Максима Марковича в дохід Державного бюджету України штраф за зловживання процесуальними правами у розмірі 6056,00 грн.

Не погодившись із вищевказаною ухвалою, представник Товариства з обмеженою відповідальністю Альфа Груп Центр адвокат Сиволобов Максим Маркович звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Донецької області від 09.07.2025 у справі №905/639/25 про стягнення штрафу скасувати повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, скаржником зазначено наступне:

- положеннями КУзПБ прямо передбачено вимоги до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, підстави для відмови у відкритті, можливість відкликання та повторного звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство щодо боржника;

- згідно правових висновків Верховного Суду притягнення особи до відповідальності за процесуальні зловживання повинно ґрунтуватися на доказах її вини;

- вважає, що наведені судом обґрунтування обставин зловживання процесуальними правами не є достатніми та необхідними для кваліфікації його дій за п. 2 ч.1 ст.135 ГПК України як таких, що є зловживанням процесуальними правами, вчиненням дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, а отже, не можуть бути достатніми підставами для застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.07.2025, зокрема: відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю Альфа Груп Центр адвоката Сиволобова Максима Марковича на ухвалу Господарського суду Донецької області від 09.07.2025 по справі №905/639/25; призначено справу до розгляду на "04" вересня 2025 р. о 10:45 годині.

Апелянт в судовому засіданні 04.09.2025 наполягав на задоволенні апеляційної скарги, вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається із наявних в матеріалах справи документів та було встановлено місцевим господарським судом, Товариство з обмеженою відповідальністю Альфа Груп Центр звернулося до Господарського суду Донецької області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного малого комерційного підприємства Анаіт.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 09.06.2025 у справі №905/522/25 відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Груп Центр» про банкрутство Приватного малого комерційного підприємства «Анаіт» ().

В обґрунтування вищевказаної ухвали судом було зазначено про відсутність достатніх доказів, що свідчили б про реальність настання зобов`язань за договором постачання. Зокрема, судом було враховано: підписання всіх документів одними й тими самими особами; відсутність доказів обміну кореспонденцією між сторонами; лист-відповідь боржника, підписаний за місцезнаходженням стягувача; відсутність у матеріалах справи доказів обліку спірної заборгованості у бухгалтерській або податковій звітності заявника (у тому числі з належною реєстрацією).

В подальшому, незважаючи на наявність вищевказаної ухвали Господарського суду Донецької області від 09.06.2025 у справі №905/522/25 (яка за своєю суттю є остаточною), Товариство з обмеженою відповідальністю Альфа Груп Центр повторно звернулося до Господарського суду Донецької області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного малого комерційного підприємства Анаіт в межах іншої справи №?905/639/25.

Згідно відомостей автоматизованої системи документообігу суду (АСДС), обидві заяви - у справах №?905/522/25 та №?905/639/25 подані адвокатом Сиволобовим Максимом Марковичем, який діяв на підставі довіреності від 05.05.2025.

В межах справи №?905/639/25 адвокатом Сиволобовим М.М. було подано заяву про відкликання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду Донецької суду від 09.07.2025 по справі №905/639/25 у відкритті провадження у справі відмовлено на підставі п.2 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України.

Іншою ухвалою Господарського суду Донецької області від 09.07.2025 по справі №905/639/25:

- визнано дії представника Товариства з обмеженою відповідальністю Альфа Груп Центр адвоката Сиволобова Максима Марковича щодо подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного малого комерційного підприємства Анаіт зловживанням процесуальними правами;

- стягнуто з представника Товариства з обмеженою відповідальністю Альфа Груп Центр адвоката Сиволобова Максима Марковича в дохід Державного бюджету України штраф за зловживання процесуальними правами у розмірі 6056,00 грн./

При перегляді ухвали Господарського суду Донецької області від 09.07.2025 по справі №905/639/25 судова колегія апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Пунктами 2 та 11 ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства визначено, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з п. 5 ч. 5 ст. 13 ГПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Частиною 2 ст. 42 ГПК України визначено, що учасники справи зобов`язані, зокрема, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Згідно з частиною першою статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право (аналогічна позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 910/1873/17).

Відповідно до пп. "а" п. 3 ст. 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є неприйнятною будь-яка індивідуальна заява, подана згідно зі статтею 34, якщо суд вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання.

Частиною 1 ст. 131 ГПК України визначено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Пункт 4 частини першої статті 132 ГПК України визначає штраф одним із заходів процесуального примусу.

Приписами ч. 1 ст. 135 ГПК України встановлено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною десятою статті 188 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 43 ГПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Колегія суддів зазначає, що під зловживанням процесуальними правами слід розуміти особливу форму господарського процесуального правопорушення, тобто умисні, недобросовісні дії учасників господарського процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав учасників судового процесу та їх представників, та перешкоджанням діяльності суду із справедливого та своєчасного розгляду і вирішення господарської справи.

Як вже зазначалось вище, Товариство з обмеженою відповідальністю Альфа Груп Центр (в особі представника Сиволобова Максима Марковича) зверталося до Господарського суду Донецької області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного малого комерційного підприємства Анаіт двічі у справах №905/522/25 та №?905/639/25.

Вимоги та підстави заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Альфа Груп Центр про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного малого комерційного підприємства Анаіт є ідентичними.

В свою чергу вищевказані дії не відповідають принципу добросовісності, оскільки ухвалою Господарського суду Донецької області від 09.06.2025 у справі №905/522/25 відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Груп Центр» про банкрутство Приватного малого комерційного підприємства «Анаіт» (). Зазначена ухвала за своїм змістом є остаточною, що стало підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п.2 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України згідно іншої ухвали Господарського суду Донецької суду від 09.07.2025 по справі №905/639/25, яка не оскаржується апелянтом.

Колегія суддів апеляційної інстанції приймає до уваги, що згідно ч.7 ст. 39 КУзПБ відмова у відкритті провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявності підстав, встановлених цим Кодексом..

Разом з тим, таке право не є безумовним, в даному випадку в ухвалі Господарського суду Донецької області від 09.06.2025 у справі №905/522/25 було встановлено факт відсутності достатніх доказів, які б свідчили про реальність настання зобов`язань за договором постачання. Зокрема, судом було враховано: підписання всіх документів одними й тими самими особами; відсутність доказів обміну кореспонденцією між сторонами; лист-відповідь боржника, підписаний за місцезнаходженням стягувача; відсутність у матеріалах справи доказів обліку спірної заборгованості у бухгалтерській або податковій звітності заявника (у тому числі з належною реєстрацією).

Отже, ухвала Господарського суду Донецької області від 09.06.2025 у справі №905/522/25 за своїм змістом є остаточною, що стало наслідком для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п.2 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України (є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав).

Крім того, в межах справи №?905/639/25 адвокатом Сиволобовим М.М. було подано заяву про відкликання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відповідно до частини п`ятої статті 226 ГПК України, задоволення такої заяви тягне за собою залишення заяви без розгляду

Місцевий господарський суд розцінив вищевказані процесуальні дії як спосіб уникнення правових наслідків раніше ухваленого рішення та створення штучних передумов для подальшого маніпулювання процедурою судового розгляду, намаганням обійти дію принципу остаточності судового рішення (res judicata) та підмінити фактичне зобов`язання правом на повторне звернення до суду.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції, що повторне подання адвокатом Сиволобовим М.М. в межах справи №?905/639/25 заяви за ідентичних підстав після набрання законної сили ухвалою у попередній справі, а також подання заяви про відкликання, з метою уникнення правових наслідків має навмисний характер, спрямований на унеможливлення ефективного здійснення судочинства, що є достатною правовою підставою для застосування до адвоката Сиволобова Максима Марковича заходу процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 6056грн.

Доводи апелянта були спростовані в даній постанові, крім того судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що апеляційна скарга представника Товариства з обмеженою відповідальністю Альфа Груп Центр адвоката Сиволобова Максима Марковича підлягає залишенню без задоволення а ухвала Господарського суду Донецької області від 09.07.2025 по справі №905/639/25 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю Альфа Груп Центр адвоката Сиволобова Максима Марковича на ухвалу Господарського суду Донецької області від 09.07.2025 по справі №905/639/25 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Донецької області від 09.07.2025 по справі №905/639/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя Е.В. Сгара

Суддя В.С. Хачатрян

Суддя О.І. Склярук

Повний текст постанови складено та підписано 08.09.2025 року