ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2025 р. Справа№ 910/3027/24 (910/10433/24)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Сотнікова С.В.

Остапенка О.М.

Секретар судового засідання: Басараба К.Ю.

За участю представників учасників справи:

Представники сторін в судове засідання не з`явились

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2025 у справі № 910/3027/24 (910/10433/24) (суддя Чеберяк П.П., повний текст рішення складено та підписано - 21.03.2025)

за позовом ОСОБА_1

до Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аргумент фонд»

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»

про визнання договору недійсним

в межах справи № 910/3027/24

за заявою ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.03.2025 у справі № 910/3027/24 (910/10433/24) (суддя Чеберяк П.П., повний текст рішення складено та підписано - 21.03.2025) в задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав є неналежним та неефективним, оскільки визнання недійсним оспорюваного договору купівлі-продажу майнових прав не призведе до поновлення прав позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2025 у справі № 910/3027/24 (910/10433/24) та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.

В обґрунтування підстав для скасування оскаржуваного судового рішення позивач посилався на те, що рішення є необґрунтованим, незаконним, таким, що позбавляє його доступу до правосуддя, а отже підлягає скасуванню апеляційним судом.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2025 апеляційну скаргу у справі № 910/3027/24 (910/10433/24) передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Сотніков С.В., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2025 у справі № 910/3027/24 (910/10433/24) витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/3027/24 (910/10433/24); відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2025 у справі № 910/3027/24 (910/10433/24) до надходження матеріалів даної справи до Північного апеляційного господарського суду.

02.06.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/3027/24 (910/10433/24).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2025 у справі 910/3027/24 (910/10433/24) відкрито апеляційне провадження у справі № 910/3027/24 (910/10433/24), розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2025 у справі № 910/3027/24 (910/10433/24) призначено на 02.07.2025.

23.06.2025 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги з урахуванням правових висновків ВПВС, в яких заявник просить врахувати правовий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 6 листопада 2024 року у справі № 21/5005/2686/2012 (провадження № 12-11гс24) та застосувати його при вирішенні даної справи № 910/3027/24 (910/10433/24).

23.06.2025 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аргумент фонд» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2025 у справі №910/3027/24 (910/10433/24) - без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.06.2025 у справі № 910/3027/24 (910/10433/24), у зв`язку з відпусткою головуючого судді Остапенка О.М. з 02.07.2025 по 04.07.2024, з метою незмінності складу суду, розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2025 у справі № 910/3027/24 (910/10433/24) призначено на 07.07.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2025 у справі № 910/3027/24 (910/10433/24) оголошено перерву у справі № 910/3027/24 (910/10433/24) до 10.09.2025.

09.09.2025 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника ОСОБА_1 - Ярошенко О.М. надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що договір про надання правової допомоги з ОСОБА_1 нею було укладено тільки 09.09.2025, а отже вона не мала часу для ознайомлення з матеріалами справи.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду у судовому засіданні 10.09.2025 розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 - Ярошенко О.М. про відкладення розгляду справи зазначає таке.

Положеннями ст. 129 Конституції України, ст. 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи ухвала про відкриття провадження у справі була постановлена 09.06.2025, 23.06.2025 позивач скористався своїм правом на подання заяв, доповнень та подав додаткові пояснення до апеляційної скарги також 07.07.2025 відбулося судове засідання, на якому був присутній інший представник ОСОБА_1 - Ларіонов О.О. й надав свої пояснення по суті апеляційної скарги.

Отже, заявнику в повній мірі було надано можливість скористатися своїми процесуальними права шляхом подання апеляційної скарги, інших заяв та клопотань, крім того, дана справа вже була відкладена, тому з метою дотримання розумних строків розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про час, місце та дату судового засідання, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті без представників сторін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 15.12.2010 між Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЄОН» (позичальник) було укладено Генеральну кредитну угоду № 600/02-2010.

Відповідно до п. 1.1 Генеральної кредитної угоди Банк зобов`язується надавати Позичальнику кредитні кошти в порядку і умовах, визначених у відповідних кредитних договорах та додаткових угодах до них, укладених в межах генеральної кредитної угоди і які є її невід`ємними частинами. Загальний розмір позичкової заборгованості позивача за кредитами, наданими в межах генеральної кредитної угоди, не повинен перевищувати 1 400 000,00 доларів США.

Згідно із п. 1.2 Генеральної кредитної угоди остання об`єднує кредитні продукти, які будуть надані шляхом укладання відповідних кредитних договорів кредитором з позичальником та додаткових угод до них. Конкретні строки користування кредитними коштами, відсоткові ставки за користування кредитними коштами, комісійні винагороди, об`єкти кредитування визначаються сторонами окремо у кожному кредитному договорі, укладеному в межах цієї угоди (п. 2.4 Генеральної кредитної угоди).

Відповідно до п. 4.1 Генеральної кредитної угоди кредитор зобов`язується відкривати позичальнику позичкові рахунки згідно умов даної угоди, кредитних договорів та додаткових угод до них, у відповідності до загальних умов кредитування, викладених у ст. ст. 1, 2 цієї угоди та за письмовою вимогою позичальника перераховувати в безготівковій формі кредитні кошти в межах розмірів лімітів, визначених в кожному окремому кредитному договорі.

15.12.2010 на виконання укладеної Генеральної кредитної угоди між ПАТ «Банк Камбіо» та ТОВ «ЛЄОН» укладено кредитний договір (відзивна кредитна лінія) № 601/02-2010 (далі - кредитний договір-1), відповідно до якого, на умовах цього договору та укладеної між сторонами генеральної кредитної угоди, Банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію в сумі 400 000,00 доларів США на добудову басейну, зі сплатою 15,0 % річних та 1,0 % одноразової комісії за обслуговування кредитного рахунку.

В подальшому між сторонами вносились зміни та доповнення до кредитного договору-1 шляхом укладення додаткових угод до кредитного договору-1, якими, зокрема, було збільшено суму кредиту до 510 000,00 доларів США та узгоджено нові графіки погашення.

Також 15.12.2010 між ПАТ «Банк Камбіо» та ТОВ «ЛЄОН» було укладено кредитний договір (відзивна кредитна лінія) № 602/02-2010 (далі - кредитний договір-2), відповідно до якого, на умовах цього договору та укладеної між сторонами генеральної кредитної угоди, Банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію в сумі 1 000 000,00 доларів США на перекредитування кредиту іншого банку, зі сплатою 15,0 % річних та 1,0 % одноразової комісії за обслуговування кредитного рахунку.

В подальшому між сторонами вносились зміни та доповнення до кредитного договору-2 шляхом укладення додаткових угод до кредитного договору-2, якими, зокрема, узгоджено нові графіки погашення кредиту.

Крім цього, додатковою угодою від 29.11.2013 до Генеральної кредитної угоди сторони виклали пункт (б) п. 2.2 в новій редакції, визначивши розмір кредитної лінії в розмірі 1 507 000,00 доларів США, графік погашення - згідно кредитного договору-1 та кредитного договору-2, відсоткова ставка 15,0 % річних.

В якості забезпечення виконання зобов`язань за Генеральною кредитною угодою між Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» та ТОВ «ЛЄОН» було укладено Договір іпотеки від 16.12.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Кандзюбою О.Є. за реєстровим № 3508.

Відповідно до п. 1.1 Договору іпотеки №3508 в іпотеку ПАТ «Банк Камбіо» передано належне ТОВ «ЛЄОН» приміщення спорткомплексу, загальною площею 3416.9 кв.м., розташованого у підвалі на 1-му, ІІ-му поверхах, надбудові адміністративної будівлі літ. А-9, що знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Донецьк, вул. Овнатаняна, буд. 16А.

Окрім того, в якості забезпечення виконання зобов`язань за Генеральною кредитною угодою, 18.11.2011 між ПАТ «Банк Камбіо» та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Кандзюбою О.Є. за реєстровим №3420.

Відповідно до п. 1.1 Іпотечного договору №3420 в іпотеку передано чотирьохкімнатну квартиру №186 за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 7-Б, загальною площею 234,7 кв.м., житловою площею 89,0 кв.м. Реквізити правовстановлюючого документа та документів, що підтверджують права власності: свідоцтво про право власності, видане 30.11.2009 Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого округу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 19.11.2009 №1778-С/К1 та зареєстроване 07.12.2009 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно Київським БТІ, що підтверджується Реєстраційним написом на правовстановлюючому документі, записаний у реєстрову книгу №413-60, за реєстровим №44243.

В подальшому, 30.01.2020 між ПАТ «Банк Камбіо» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» укладено Договір №23 про відступлення прав вимоги, згідно з яким право вимоги за генеральною кредитною угодою №600/02- 2010 від 15.12.2010, кредитним договором №601/02-2010 від 15.12.2010, кредитним договором №602/02-2010 від 15.12.2010 року укладеними між Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЄОН» перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста».

За вказаним договором відступлення прав вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» придбало:

1) право вимоги за Генеральною кредитною угодою №600/02-2010 від 15.12.2010:

- заборгованості по тілу кредиту в розмірі 1 000 000 дол. США (24 720 400 грн.);

- заборгованості по відсотках в розмірі 943 966,94 дол. США (23 335 240,34 грн.);

- загальна сума заборгованості в розмірі 1 943 966,94 дол. США (48 055 640,34 грн.);

2) право вимоги за Кредитним договором №601/02-2010 від 15.12.2010:

- заборгованість по тілу кредиту в розмірі 507 000, 00 дол. США (12 533 242, 80 грн.);

- заборгованості по відсотках в розмірі 478 591,22 дол. США (11 830 966,39 грн.);

- загальна сума заборгованості в розмірі 985 591,22 дол. США (24 364 209, 19 грн.);

3) право вимоги за Кредитним договором №602/02-2010 від 15.12.2010:

- заборгованість по тілу кредиту в розмірі 1 000 000 дол. США (24 720 400 грн.);

- заборгованості по відсотках в розмірі 943 966,94 дол. США (23 335 240,34 грн.);

- загальна сума заборгованості в розмірі 1 943 966,94 дол. США (48 055 640,34 грн.).

Крім того, відповідно до вказаного договору про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» переходять також майнові права за Іпотечним договором від 18.11.2011, посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Кандзюбою О.Є. та зареєстрованим в реєстрі за №3420, укладеного між Публічним акціонерним товариства «Банк Камбіо» та ОСОБА_1 ; майнові права за договором іпотеки від 16.12.2010 року, посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Кандзюбою О.Є. та зареєстрованим в реєстрі за №3508, укладеного між Публічним акціонерним товариства «Банк Камбіо» та ТОВ «ЛЄОН».

24.11.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (відповідач 2) та Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «АРГУМЕНТ ФОНД» (відповідач 1) від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору №16-01/11-2021 про управління активами корпоративного інвестиційного фонду від 16 листопада 2021 року діє Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Стронг Менеджмент Актив» було укладено Договір №07/24/11/2021/16 про відступлення права вимоги за кредитними договорами, відповідно до умов якого Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «АРГУМЕНТ ФОНД» набуло право вимоги за генеральною кредитною угодою №600/02-2010 від 15.12.2010, кредитним договором №601/02-2010 від 15.12.2010, кредитним договором № 602/02-2010 від 15.12.2010 в загальній сумі 2 929 558,16 дол. США, що станом на 24.11.2021 за офіційним курсом НБУ становило 78 689 104, 01 грн.

Крім того, 24.11.2021 року між відповідачем 1 та відповідачем 2 було укладено Договір №06/24/11/21/12 купівлі-продажу майнових прав, відповідно до умов якого Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «АРГУМЕНТ ФОНД» придбало у власність майнові права, які виникли за Іпотечним договором від 18.11.2011, посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Кандзюбою О. Є. та зареєстрованим в реєстрі за № 3420, та Договором іпотеки від 16.12.2010, посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Кандзюбою О. Є. та зареєстрованим в реєстрі за № 3508.

Надалі 24.08.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу майнових прав №06/24/11/21/12 від 24.11.2021 недійсним, оскільки договір укладений з порушенням вимог ст. 512, 513, 517, ч. 1 ст. 656 ЦК України та суперечить чинному законодавству.

Місцевий суд відмовляючи у задоволенні позову вимог виходив з того, що обраний позивачем, як власником нерухомого майна, спосіб захисту своїх прав є неналежним та неефективним, оскільки визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав не призведе до поновлення прав позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на таке.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 ЦК України).

Зазначені норми матеріального права визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права.

Разом із тим у статті 4 ГПК визначено, що юридичні особи та фізичні особи -підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (частина 2).

Право на звернення до господарського суду в установленому ГПК порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом (частина 1 статті 4 ГПК).

З огляду на положення статті 4 ГПК, статей 15, 16 ЦК підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під ефективним способом необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Розглядаючи справу суд має з`ясувати: 1) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 2) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 3) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах.

Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Водночас, питання належності та ефективності обраного позивачем способу захисту порушеного права або законного інтересу підлягає вирішенню судами після повного встановлення усіх фактичних обставин справи, а також після з`ясування того, чи існує у позивача право або законний інтерес та чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем (близька за змістом правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 17.06.2020 у справі № 922/2529/19).

Задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) цього права відповідачами з урахуванням належно обраного способу судового захисту.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.09.2022 у справі №910/12525/20 про визнання недійсними відкритих торгів, протоколу електронного аукціону та договору купівлі-продажу майнових прав вказала:

« 141. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що оспорювання ланцюга договорів купівлі-продажу майнових прав (або інших правочинів) не є ефективним способом захисту (близькі за змістом висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц, від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, від 23.02.2021 у справі № 359/3373/16-ц). Отже, задоволення заявленої позовної вимоги про визнання недійсним договору № 81/1 купівлі- продажу майнових прав у частині іпотечних договорів від 28.08.2014 № 2286

та від 18.11.2014 № 3181 не призведе до поновлення прав позивача.

142. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що позов про визнання правочину недійсним є способом захисту прав позивача, а не способом захисту інтересу у правовій визначеності, на який вказує позивач. Натомість відповідно до практики Великої Палати Верховного Суду інтерес позивача у правовій визначеності може захищатися, зокрема, позовом про визнання права або позовом про визнання відсутності права.

143. Так, у постанові від 27.11.2018 у справі № 905/2260/17 (пункти 58, 59) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що приписами, зокрема, статті 16 ЦК України, не передбачено такого способу захисту права та інтересу, як визнання договору припиненим, а реалізація такого способу захисту, як зміна або припинення правовідносин, може відбуватися шляхом розірвання договору. На підставі наведеного Велика Палата Верховного Суду вказала, що позивач прагне досягти правової визначеності, тобто прагне підтвердження судом припинення прав.

Водночас згідно з абзацом другим частини другої статті 20 ГПК України у цьому разі належним способом захисту є визнання відсутності права відповідача.

144. Велика Палата Верховного Суду бере до уваги, що такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання права, що визначений у пункті 1 частини другої статті 16 ЦК України, означає як наявність права, так і його відсутність.

Визнання права як у позитивному значенні (визнання існуючого права), так і в негативному значенні (визнання відсутності права і кореспондуючого йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у правовій визначеності. Така правова позиція відображена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.12) та від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц (пункти 54-56).

145. У пункті 57 постанови від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц Велика Палата Верховного Суду виснувала, що для належного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України заявити вимогу про визнання відсутності як права вимоги в іншої особи, що вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку, зокрема, у таких випадках: кредитор у таких правовідносинах без звернення до суду з відповідним позовом може звернути стягнення на майно особи, яку він вважає боржником, інших осіб або інакше одержати виконання поза волею цієї особи-боржника в позасудовому порядку; особа не вважає себе боржником у відповідних правовідносинах і не може захистити своє право у межах судового розгляду, зокрема, про стягнення з неї коштів на виконання зобов`язання, оскільки такого судового розгляду кредитор не ініціював (наприклад, кредитор надсилає претензії, виставляє рахунки на оплату тощо особі, яку він вважає боржником).

146. Застосування боржником способу захисту інтересу, спрямованого на усунення правової невизначеності у відносинах із кредитором, є належним лише в разі, якщо така невизначеність триває, ініційований кредитором спір про захист його прав суд не вирішив і відповідне провадження не було відкрите (пункт 64 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц).

147. Отже, за наявності вказаних обставин власник майна не позбавлений права звернутися з вимогою, зокрема, про визнання права іпотеки відсутнім і саме такий спосіб захисту може бути належним та ефективним у спірних правовідносинах. Однак вказане не означає, що позивач зобов`язаний використати цей спосіб захисту. Як Велика Палата Верховного Суду зазначила вище (пункти 115-118 цієї постанови), позивач є юридично захищеним.

148. Обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові. Подібний висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.21), від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 (пункт 52), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункт 76), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 155)».

Відсутність порушення прав і законних інтересів позивачки за договором купівлі-продажу майнових прав, дійсність якого вона оскаржила, є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові (див. наприклад, постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 4 грудня 2019 року у справі № 910/15262/18, від 3 березня 2020 року у справі № 910/6091/19, від 13 травня 2021 року у справі № 910/6393/20, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 9 серпня 2023 року у справі № 592/7979/18, від 26 січня 2022 року у справі № 750/13341/19).

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушені, невизнані або оспорені відповідачами. Питання про ефективність способу захисту слід вирішувати тільки тоді, якщо є підстави для висновку про те, що у спірних відносинах право позивачки порушене, оспорене чи невизнане (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2020 року у справі № 761/26815/17).

З аналізу актуальної судової практики вбачається, що обраний ОСОБА_1 спосіб захисту своїх прав є неналежним та неефективним, оскільки визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав не призводить до поновлення прав Позивача.

Разом із тим, в тексті апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, Господарський суд міста Києва відмовивши у задоволенні позову з посиланням на те, що належним та ефективним способом захисту його прав має бути пред`явлення позову про визнання права іпотеки відсутнім, суд поставив позивача у безвихідне становище та, фактично, позбавив можливості судового захисту.

Однак, відмовляючи у задоволенні позову про визнання недійсним Договору купівлі-продажу майнових прав №06/24/11/21/12 від 24.11.2021, Господарський суд міста Києва поставив Позивача у безвихідне становище, адже суд по-перше, зазначив належний спосіб захисту, а по-друге, в провадженні Господарського суду міста Києва перебувають матеріали справи №910/3272/25 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Аргумент Фонд», ПАТ «Банк Камбіо», Треті особи: ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», ОСОБА_3 про визнання іпотеки за Іпотечним договором від 18.11.2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Кандзюбою О.Є. та зареєстрованим в реєстрі за №3420, укладеним між Публічним акціонерним товариства «Банк Камбіо» та ОСОБА_1 - припиненою.

Тобто, станом на сьогоднішній день, позивач фактично скористався правом звернення до суду із належним способом захисту, а відтак твердження ОСОБА_1 про безвихідне становище не відповідають дійсності.

Також, як на підставу апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, скаржник вказує: «в рішенні по справі №910/14968/22(910/7825/23) суд зазначив, що предметом оспорюваних договорів було право вимоги до боржника за даними договорами, яким і є позивач, відтак, останній являється заінтересованою особою, чиїх прав та інтересів безпосередньо стосуються вчинені відповідачами оспорювані правочини.

В даній справі №910/3027/24(910/10433/24) предметом оспорюваних договорів так само є право вимоги до боржника, яким є позивач, проте суд першої інстанції вказав, що визнання недійсним договору є неналежним та неефективним способом захисту прав ОСОБА_1 ».

Проте, у спорі по справі №910/3027/24(910/10433/24) ОСОБА_1 є Іпотекодавцем та майновим поручителем, а Боржником фактично виступає ТОВ «ЛЄОН», відповідно враховуючи наведену Позивачем практику по справі №910/14968/22 (910/7825/23) право на звернення до суду із відповідним позовом має ТОВ «ЛЄОН».

Щодо аргументу апеляційної скарги про залучення третіх осіб у справі №910/3027/24 (910/10433/24) колегія зазначає таке.

В тексті апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що нормами ГПК України не передбачено такої вимоги до змісту позову, як окреме обґрунтування юридичного інтересу третіх осіб щодо даної справи, або зазначення, яким чином внаслідок прийняття судового рішення у справі цих осіб буде наділено новими правами чи покладено на них нові обов`язки тощо.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Натомість, позов, що був поданий до суду першої інстанції, не містив клопотання Позивача про залучення третіх осіб: ПАТ «Банк Камбіо» та ТОВ «ЛЄОН». Згадка в тексті позовної заяви третіх осіб без зазначення обґрунтованих мотивів, як судове рішення буде стосуватись прав, обов`язків та інтересів безпосередньо ПАТ «Банк Камбіо» та ТОВ «ЛЄОН» не слугує підставою для залучення таких третіх осіб. Разом з тим, необхідно визнати, що ОСОБА_1 не був позбавлений права заявити відповідне клопотання про залучення третіх осіб, проте не скористався ним.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2021 у справі №9901/360/20 наголосила, що недоведеність необхідності залучення третіх осіб у справі є підставою для відмови в їх залученні при відкритті провадження у справі.

Таким чином, враховуючи, що в тексті позовної заяви було відсутнє клопотання позивача та обґрунтування необхідності залучення третіх осіб, то Господарським судом міста Києва правомірна не залучено ПАТ «Банк Камбіо» та ТОВ «ЛЄОН» третіми особами у справу №910/3027/24 (910/10433/24).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, належним чином з`ясував обставини, що мають значення для справи, а відтак належить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг.

Згідно з пунктом 1) частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 276 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду у цій справі є законним, обґрунтованим і підстав для його скасування або зміни не вбачається, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Судовий збір за подачу апеляційних скарг, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладається судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 255, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2025 у справі № 910/3027/24 (910/10433/24) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2025 у справі № 910/3027/24 (910/10433/24) залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги розподіляється відповідно до ст. ст. 129 та 282 Господарського процесуального кодексу України.

4. Справу № 910/3027/24 (910/10433/24) повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст складено і підписано 15.09.2025.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді С.В. Сотніков

О.М. Остапенко