ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

"15" вересня 2025 р. Справа№ 911/618/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Сибіги О.М.

Гончарова С.А.

без виклику учасників судового процесу

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київщина-житло» про забезпечення позову у справі № 911/618/25

за апеляційною скаргою Української міської ради на рішення Господарського суду Київської області від 12.05.2025 (повний текст рішення складено 16.06.2025)

у справі №911/618/25 (суддя Щоткін О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київщина-житло»

до Української міської ради

про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 12.05.2025 позов задоволено повністю.

Визнано поновленим договір оренди земельної ділянки, укладений 27.06.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київщина-житло» та Українською міською радою Обухівського району Київської області, який посвідчений Щур Н.Р., приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу за реєстровим номером 4706 від 27.06.2008, а додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки укладеною в редакції, викладеною в резолютивній частині рішення суду.

Стягнуто з Української міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київщина-житло» 2 422 грн 40 коп. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Українська міська рада звернулася 07.07.2025 до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, сформованою в системі «Електронний суд» 06.07.2025, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Київської області від 12.05.2025 та постановити нове про відмову у задоволенні позову.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №911/618/25 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Тищенко О.В. судді: Гончаров С.А., Сибіга О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2025 витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи №911/618/25. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України, за апеляційною скаргою Української міської ради на рішення Господарського суду Київської області від 12.05.2025 у справі №911/618/25.

06.08.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №911/618/25.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2025 апеляційну скаргу Української міської ради на рішення Господарського суду Київської області від 12.05.2025 у справі №911/618/25 залишено без руху, запропоновано апелянту усунути недоліки, надавши докази, що підтверджують сплату судового збору у встановленому законодавством розмірі, а саме 3 633,60 грн. та доказів надсилання апеляційної скарги з доданими до неї документами позивачу (Товариству з обмеженою відповідальністю «Київщина-житло»).

03.09.2025 та 04.09.2025 на виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху від Української міської ради на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, з доказами сплати судового збору та доказами надсилання апеляційної скарги Товариству з обмеженою відповідальністю «Київщина-житло».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Української міської ради на рішення Господарського суду Київської області від 12.05.2025 у справі №911/618/25, розгляд справи №911/618/25 призначено на 08.10.2025.

12.09.2025 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Київщина-житло» надійшла заява про забезпечення позову, у якій заявник просить суд забезпечити позов шляхом:

- заборони Українській міській раді та виконавчому комітету Української міської ради приймати будь-які рішення, які направлені на розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :01:029:0016, а саме: затвердження детального плану території, зміну конфігурації земельної ділянки, її кадастрового номера, цільового призначення, передачу в оренду або власність фізичній або юридичній особі тощо;

- заборони державним реєстраторам вчиняти дії, направлені на виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору оренди земельної ділянки, укладеного 27 червня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київщина-житло» та Українською міською радою Обухівського району Київської області, який посвідчений Щур Н.Р., приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу за реєстровим номером 4706 від 27 червня 2008 року;

- заборони державним кадастровим реєстраторам, які діють на підставі Закону України «Про державний земельний кадастр» вчиняти реєстраційні та будь-які інші дії щодо земельної ділянки, кадастровий номер :01:029:0016.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.09.2025 заяву про забезпечення позову у справі №911/618/25 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Тищенко О.В. судді: Сибіга О.М., Гончаров С.А.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у справі № 911/618/25, колегія суддів дійшла висновку про відмову у її задоволенні, виходячи з наступного.

Предметом позову у цій справі є немайнова вимога про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки, укладеного 27.06.2008 між ТОВ «Київщина-житло», як орендарем, та Українською міською радою, як орендодавцем, а додаткову угоду про поновлення цього договору укладеною у запропонованій позивачем редакції.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.06.2008 ТОВ «Київщина-житло» (орендар) та Українська міська рада Обухівського району Київської області (орендодавець) уклали договір оренди земельної ділянки (далі договір оренди від 27.06.2008) для будівництва багатоповерхового житлового комплексу (розміщення багатоповерхових житлових будинків, оздоровчо-спортивного центра, об`єктів транспортно-гаражної інфраструктури) в м. Українка по вул. Київська (біля районної лікарні) Обухівського району Київської області, загальною площею 2,7 га, строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до викладених у позові обставин, сторони неодноразово вносили зміни і доповнення до вказаного договору. Зокрема, рішенням Господарського суду Київської області від 03.09.2019 у справі № 911/48/19, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2020, визнаний поновленим договір оренди земельної ділянки, укладений 27.06.2008 між ТОВ «Київщина-Житло» та Українською міською радою, який посвідчений Щур Н.Р., приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу за реєстровим номером № 4706 від 27.06.2008, а додаткова угода про поновлення договору оренди земельної ділянки визнана укладеною в запропонованій позивачем редакції.

Позивач зазначає, що звернувся до Української міської ради листом від 17.12.2024 за № 17/12-1, яким просив поновити договір оренди земельної ділянки від 27.06.2008. До цього листа, як зазначає позивач, ТОВ «Київщина-Житло» додало копію договору оренди земельної ділянки від 27.06.2008 (із змінами та доповненнями) та проект додаткової угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 27.06.2008 в двох примірниках з підписом керівника ТОВ «Київщина-Житло» і печаткою.

За твердженнями позивача, Українська міська рада в місячний строк надісланий орендарем лист-повідомлення з проєктом додаткової угоди не розглянула, рішення про поновлення договору оренди землі не прийняла, додаткову угоду про поновлення договору оренди землі з орендарем не уклала. Заперечення щодо поновлення договору оренди землі орендодавець орендарю не надсилав. Таким чином, на думку позивача, своєю бездіяльністю Українська міська рада допустила зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі.

При цьому заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що Українська міська рада після ухвалення рішення судом першої інстанції у справі № 911/618/25 продовжує вчиняти активні дії та заходи, спрямовані на розпорядження спірною земельною ділянкою.

За доводами заявника, у порядок денний 12.06.2025 п`ятдесят четвертої сесії Української міської ради восьмого скликання було винесено питання за № 19.27 «Про надання дозволу Виконавчому комітету Української міської ради на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність цільове призначення якої змінюється з «для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку» на «для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги» площею 2,2709 га кадастровий номер :01:029:0016, за адресою: вул. Київська, м.Українка Обухівського району, Київської області», тобто земельної ділянки, яка є предметом спору у справі №911/618/25.

Позивач вважає, що наразі викладені вище активні заходи: ухвалення рішення про відмову в поновленні договору оренди з порушенням строку і порядку, передбачених статтею 33 Закону України «Про оренду землі», в період розгляду судового спору; явне виявлення намірів розпорядитися спірною земельною ділянкою після ухвалення судового рішення і в період знаходження справи на перегляді в апеляційному порядку, безпосередньо свідчать про обґрунтованість загрози вчинення Українською міською радою дій, які утруднять або унеможливлять ефективний судовий захист позивача у межах провадження у справі № 911/618/25.

Отже, заявляючи клопотання про забезпечення позову, позивач просить суд вчинити заходи щодо охорони матеріально-правових інтересів ТОВ «Київщина-Житло» від недобросовісних дій з боку Відповідача з тим, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема: забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Оскільки предметом позову в цій справі є вимоги немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то у даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому в такому немайновому спорі має досліджуватися і те, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Такі правові висновки викладені у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.12.2018 у справі № 912/1616/18 і від 26.09.2019 у справі № 917/751/19.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Заявник не надав суду апеляційної інстанції жодних доказів на підтвердження наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування такого виду забезпечення позову, як заборона Українській міській раді та виконавчому комітету Українськоїміської ради приймати будь-які рішення, які направлені на розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :01:029:0016, а також заборона державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії щодо спірної земельної ділянки.

Між тим, колегія суддів враховує, що позивач під час розгляду справи в суді першої інстанції двічі звертався із заявою про забезпечення позову, в задоволенні якої було відмовлено ухвалою суду від 20.02.2025, а ухвалою від 07.03.2025 заяву про забезпечення позову повернуто.

Відповідно до положень ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч. 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в заяві про вжиття заходів забезпечення позову відсутнє достатнє обґрунтування та докази, які підтверджують доцільність та необхідність термінового забезпечення позову у запропонований заявником спосіб, натомість як саме лише включення до порядку денного сесії міської ради питання щодо розробки проекту землеустрою спірної земельної ділянки (яке за твердженням самого заявника розглянуто не було) не вказує на наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування запропонованих заявником видів забезпечення позову.

Суд звертає увагу, що застосування заходів забезпечення позову не може ґрунтуватися припущеннях.

При цьому, запропоновані позивачем заходи забезпечення позову шляхом заборони Українській міській раді та виконавчому комітету Української міської ради приймати будь-які рішення, які направлені на розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :01:029:0016, зокрема, затвердження детального плану території та інше відносяться до кола повноважень останньої як органу, що здійснює функції власника комунального майна, натомість як задоволення заяви позивача про вжиття вказаного заходу забезпечення може спричинити втручання у діяльність органу місцевого самоврядування щодо реалізації міською радою розпорядчих повноважень щодо земельної ділянки, яка регламентована законодавчими приписами.

Забезпечення позову пов`язане з реалізацією судом повноважень, які мають дискреційний характер. Водночас, оскільки така дискреція має наслідком обмеження певних прав іншої особи, вона не може носити абсолютний характер, її підґрунтям повинні бути об`єктивні дані, а не виключно внутрішнє сприйняття заявником поведінки відповідача як такої, що спрямована на створення перешкод у виконанні майбутнього рішення.

З огляду на відсутність доказів у даній справі, які б свідчили, що невжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, доводи позивача викладені в заяві про вжиття заходів забезпечення позову є нічим іншим, як припущеннями.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Враховуючи відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання цієї заяви покладаються на позивача.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234, 281 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Київщина-житло» про забезпечення позову у справі № 911/618/25 відмовити повністю.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу заяви про забезпечення позову покласти на її заявника позивача у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді О.М. Сибіга

С.А. Гончаров