РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2025Справа № 910/15712/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Комсервиспром 10

до Міністерства юстиції України

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю Євробудсервіс-2020;

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю Старт 2018;

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Тетяна Василівна

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю Гіпек

про визнання протиправним та скасування наказу

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Шевчук М.Д.

представники учасників справи:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Кименко-Кучерява Т.В.

від третьої особи-1: не з`явився

від третьої особи-2: не з`явився

від третьої особи-3: не з`явився

від третьої особи: Лошадкіна В.О.

В судовому засіданні 28.08.2025 року, відповідно до положень ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

У жовтні 2023 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю Комсервиспром 10 (далі - ТОВ Комсервиспром 10, позивач) надійшла позовна заява до Міністерства юстиції України (далі Мін`юст, відповідач) про визнання протиправним та скасування Наказу Міністерства юстиції України № 4236/5 від 07.12.2020 в частині задоволених вимог скарги Товариства з обмежено відповідальністю Гіпек та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.11.2017 № 38329866, від 21.12.2017 № 338883986, прийнятих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Тетяною Василівною.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Наказ Міністерства юстиції України № 4236/5 від 07.12.2020 року, яким частково задоволено скаргу ТОВ Гіпек від 15.07.2020 року та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Змисловської Т.В. прийнятий з порушенням Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної адміністрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1128 від 25.12.2015 року, тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2023 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки. Цією ж ухвалою до участі у справі були залучені треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю Євробудсервіс-2020 (далі - ТОВ Євробудсервіс-2020, третя особа-1), Товариство з обмеженою відповідальністю Старт 2018 (далі ТОВ Старт 2018, третя особа-2), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Тетяна Василівна (далі приватний нотаріус Змисловська Т.В., третя особа-3) та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю Гіпек (далі - ТОВ Гіпек, третя особа) та запропоновано третім особам надати суду письмові пояснення стосовно заявленого позову.

14.11.2023 відповідач (Мін`юст) подав відзив на позовну заяву, в якому заявлені вимоги не визнав, зазначив, що при розгляді скарги Міністерство діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом. У той час, як під час розгляду скарги відповідачем було встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Т.В. рішення, що є предметом оспорюваного наказу, були прийняті з порушенням Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141. Також вказав, що позивачем не доведено обставин пропуску строків на звернення ТОВ Гіпек зі скаргою до Мін`юсту.

20.11.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, а 04.12.2023 - від відповідача заперечення на відповідь на відзив позивача, у яких сторони заперечили проти доводів один одного, підтримали власну позицію по суті справи.

08.12.2023 від третьої особи (ТОВ Гіпек) надійшли письмові пояснення по суті справи, у яких останній вважав, що у позові слід відмовити з підстав, зазначених відповідачем. Також вказав, що обставини прийняття відповідачем спірного наказу були предметом розгляду справи № 910/12547/21 за позовом ТОВ «Євробудсервіс-2020», за результатами якої рішенням Господарського суду міста Києва від 08.09.2022, залишеним без змін судами вищих інстанцій, у задоволенні позову ТОВ «Євробудсервіс-2020» було відмовлено. Крім того, було наголошено, що ТОВ Комсервиспром 10 не доведено набуття права власності на об`єкт незавершеного будівництва, розташованого на земельній ділянці площею 0,5026 га за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького, № 58, а тому останній не мало права розпоряджатись цим об`єктом, зокрема, передавати його як внесок у статутний капітал ТОВ «Старт 2018».

21.12.2023 від ТОВ Комсервиспром 10 надійшла відповідь на пояснення ТОВ Гіпек.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2024 року зупинено провадження у справі № 910/15712/23 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/6206/21, а ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2024 провадження у даній справі було поновлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2025 задоволене клопотання ТОВ Гіпек про витребування доказів, яке міститься у пунктах 3 - 7 прохальної частини пояснень щодо позову від 05.12.2023, витребувано докази, зазначені у резолютивної частині вказаної ухвали.

07.02.2025 від Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради, а 10.02.2025 - від Мін`юсту надійшли витребувані ухвалою суду від 16.01.2025 докази.

04.03.2025 від Київського державного нотаріального архіву надійшли письмові пояснення щодо неможливості надати витребувані ухвалою від 16.01.2025 докази.

13.03.2025 від позивача надійшло клопотання про продовження строку виконання вимог ухвали суду від 16.01.2025, розглянувши яке, суд ухвалою від 20.03.2025, занесеною до протоколу судового засідання, відмовив у його задоволенні, як необгрунтованому, оскільки, обставини, викладені у цьому клопотанні не підтверджені належними доказами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2025, занесеною до протоколу судового засідання, підготовче провадження було закрите та справу призначено до розгляду по суті.

Представник позивача заявив клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження.

За результатами розгляду вказаного клопотання суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 22.05.2025, відмовив у його задоволенні як у безпідставному, виходячи з того, що діючим Господарським процесуальним кодексом України не передбачена можливість процесуального повернення судового засідання на попередню стадію розгляду справи (зокрема, у підготовче засідання), якщо розгляд справи розпочато по суті, крім випадків зміни складу суду відповідно до ч. 14 ст. 32 ГПК України. Також суд виходив з того, що після закриття підготовчого засідання, на стадії судового розгляду справи по суті не підлягають задоволенню заяви позивача про долучення доказів по справі, поданих без клопотання про поновлення процесуальних строків та зазначення причин пропуску такого строку.

Представник позивача та третіх осіб-1, 2, 3 в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача подав клопотання про відкладення розгляду справи, у якому судом було відмовлено.

У судовому засіданні під час розгляду справи по суті представник відповідача проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні.

Представник третьої особи (ТОВ Гіпек) вважав, що позов задоволенню не підлягає.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників провадження, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

24.11.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Т.В. (третьою особою-3) було внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 38329866, яким зареєстровано право власності за ТОВ Комсервиспром 10 (позивачем) на об`єкт нерухомого майна: 99 % від загальної площі об`єкта незавершеного будівництва односекційної будівлі по проспекту "Житлово-громадський комплекс" за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького 58 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 391).

Підставою виникнення права власності за позивачем зазначено договір про задоволення вимог іпотекодержателя в порядку ст. 38 Закону України "Про іпотеку", серія і номер: 568, виданий 12.01.2012, видавник: Курковська Я.Л., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу.

В подальшому, 21.12.2017 третьою особою-3 було внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 38883986, яким зареєстровано право власності за ТОВ "Старт 2018" (третьою особою-2) на об`єкт нерухомого майна: 99 % від загальної площі об`єкта незавершеного будівництва односекційної будівлі по проспекту "Житлово-громадський комплекс" за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького 58 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 391).

Підставою виникнення права власності за ТОВ "Старт 2018" зазначено акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 3421, 3422, виданий 13.12.2017, видавник: Дажук М.В., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу та рішення загальних зборів про створення ТОВ "Старт 2018", серія та номер: 1038, виданий 22.11.2017, видавник: Коновалова Е.А., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу.

04.07.2018 року між ТОВ Старт 2018 (продавець) та ТОВ Євробудсервіс-2020 (покупець) був укладений договір купівлі-продажу, предметом якого є нерухоме майно - 99% від загальної площі об`єкта незавершеного будівництва одно секційної будівлі по проекту "Житлово-громадський комплекс", загальною площею 13003 м.кв., який складається з 25 поверхів, цокольного поверху та технічного поверху, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького 58.

04.07.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. було прийнято рішення № 41895286 про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю Євробудсервіс-2020 на об`єкт нерухомого майна: 99% від загальної площі об`єкта незавершеного будівництва одно секційної будівлі по проекту "Житлово-громадський комплекс" за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького 58 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 391).

15.07.2020 ТОВ Гіпек звернулось до Офісу протидії рейдерству Міністерства юстиції України зі скаргою на дії, проведені державним реєстратором вх. № 19922-33-20, у якій, зокрема, просив скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Змисловської Т.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 38329866 від 24.11.2017, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності ТОВ Комсервиспром 10 (позивача) № 23555199 від 24.11.2017 на об`єкт нерухомого майна реєстраційний № 391, скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Змисловської Т.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38883986 від 21.12.2017, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності ТОВ "Старт 2018" (третьої особи-2) № 24081255 від 18.12.2017 на об`єкт нерухомого майна реєстраційний № 391.

15.10.2020 за результатами розгляду вищевказаної скарги Колегією Міністерства юстиції з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (далі - Колегія) було надано висновок, яким, зокрема, рекомендовано: 1) скаргу ТОВ Гіпек від 15.07.2020 задовольнити частково; 2) скасувати рішення про державну реєстрацію прав на їх обтяжень від 24.11.2017 № 38329866 від 21.12.2017 № 38883986, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловської Т.В.

Серед мотивів рішення, викладених у стислому вигляді, Колегією зазначено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Т.В. порушено п. Порядку № 1127, оскільки нею прийнято оскаржуване рішення за відсутності документу, що посвідчує право на земельну ділянку, документу, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт та технічного паспорта на об`єкт незавершеного будівництва; вказаним приватним нотаріусом під час прийняття оскаржуваного рішення не було належним чином перевірено обсяг цивільної правоздатності та дієздатності ТОВ Комсервиспром 10 та уповноваженої особи Зулфієвого Г.О., таким чином оскаржувані рішення, прийняті приватним нотаріусом Змисловською Т.В. підлягають скасуванню, оскільки прийняті з порушенням законодавства.

На підставі висновку колегії від 15.10.2020 Міністерством юстиції України (відповідачем) прийнято рішення, оформлене наказом від 07.12.2020 № 4236/5, яким скаргу ТОВ Гіпек від 15.07.2020 задоволено частково, скасовано рішення від 24.11.2017 № 38329866, від 21.12.2017 № 38883986, прийняті приватним Змисловською Т.В.

Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ Комсервиспром 10 посилалось на те, що державна реєстрація права була здійснена за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується; наказом Мін`юсту від 21.02.2018 № 560/7 вже було відмовлено ТОВ Гіпек у задоволенні скарги щодо скасування рішення приватного нотаріусу Змисловської Т.В. від 24.11.2017 № 38329866 від 21.12.2017 № 38883986; ТОВ Гіпек звернулось до Мін`юсту зі скаргою з порушенням строків, встановлених ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Отже, як вважає позивач, наказ Мін`юсту № 4236/5 від 07.12.2020 в частині задоволених вимог скарги ТОВ Гіпек та скасування рішень про державну реєстрацію обтяжень від 24.11.2017 № 38329866, від 21.12.2017 № 38883986, прийнятих приватним нотаріусом Змисловською Т.В. є протиправним, а тому має бути скасованим.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

В силу приписів статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб а також відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно з положеннями статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Верховним Судом у постанові від 19.01.2022 у справі № 924/316/21 зазначено, що наведена норма визначає об`єктом захисту саме порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів.

При цьому позивач самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 10.11.2021 у справі № 910/8060/19.

У даному випадку позивач вказує, що позов ТОВ Комсервиспром 10 обґрунтований необхідністю захисту його власних прав та ТОВ "Старт 2018", що порушені спірним наказом Міністерства юстиції України, оскільки про наявність спірного наказу ТОВ Комсервиспром 10 дізналось випадково, та не мало можливості, як і ТОВ "Старт 2018", надати пояснення відповідачу під час розгляду ним скарги ТОВ Гіпек.

Правовідносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

За приписами ч. 1 ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до ст. 6 Закону, організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб`єкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав врегульовано приписами ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ч. 1 вищевказаної статті, рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю (ч. 3 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У частині 5 вказаної статті зазначено, що скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити: 1) повне найменування (ім`я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім`я) представника скаржника, якщо скарга подається представником; 2) реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується; 3) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника; 4) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 5) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав; 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову у задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги; б) скасування рішення про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; в-1) усунення порушень, допущених державним реєстратором, з визначенням строків для виконання наказу; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю. Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ" і "е" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України. У рішенні Міністерства юстиції України чи його територіального органу за результатами розгляду скарги можуть визначатися декілька шляхів задоволення скарги.

Згідно з ч. 8 зазначеної ст. Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо: 1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті; 2) на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується; 3) наявна інформація про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін; 4) наявна інформація про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав; 5) є рішення цього органу з того самого питання; 6) в органі розглядається скарга з цього питання від того самого скаржника; 7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень; 8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги; 9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу; 10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

Разом з цим, встановлено, що Господарським судом міста Києва розглядалася справа № 910/12547/21 за позовом ТОВ "Євробудсервіс-2020" до Мін`юсту та ТОВ "Гіпек" про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 4236/5 від 07.12.2020 про часткове задоволення скарги ТОВ "Гіпек" щодо скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: від 24.11.2017 № 38329866, від 21.12.2017 № 338883986.

Суд зазначає, що у вказаній справі досліджувалось питання звернення ТОВ "Гіпек" зі скаргою у 2020 році, а не у 2018 році, та суди посилаючись на ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва (від 11.04.2018 у справі №761/12819/18; від 11.04.2018 у справі №761/12820/18; від 31.05.2018 у справі № 761/18796/18; від 31.05.2018 у справі №761/18793/18; від 31.05.2018 у справі №761/6900/19; від 19.07.2019 у справі №752/607/18) (що наявні і у матеріалах даної справи), зазначили, що з їх змісту не вбачається закінчення стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні № 00005.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 56 Кримінального процесуального кодексу України ТОВ "Гіпек", як потерпілий, має право отримувати копії матеріалів, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, лише після закінчення досудового розслідування, та вказане товариство немало можливості дізнатися про порушення його прав у розумінні ч. 3 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Крім того, судом у даній справі встановлено, що 28.09.2018 державним реєстратором Грицай Н.В. було проведено реєстраційну дію за результатом якої було скасовано реєстрацію ТОВ "Гіпек" від 28.07.2005 шляхом перетворення. 03.02.2020 наказом Мін`юсту № 347/5 вказана реєстраційна дія державного реєстратора Грицай Н.В. була скасована і державна реєстрація ТОВ "Гіпек" була поновлена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п. 3 ч. 2 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби» визначено, що з дня оголошення карантину зупиняється перебіг строків на звернення за отриманням адміністративних та інших послуг та строків надання цих послуг, визначених законом. Від дня припинення карантину перебіг цих строків продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Отже, ТОВ "Гіпек" було дотримано вимоги ч. 3 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в частині звернення зі скаргою 15.07.2020.

Щодо доводів позивача про повторне звернення ТОВ "Гіпек" зі скаргою до Мін`юсту у 2020 році, то у справі № 910/12547/21 судами було надано оцінку цій обставині та встановлено, що вимоги, викладені у скарзі ТОВ "Гіпек" № 560/7 від 21.02.2018, не є ідентичними вимогам скарги ТОВ "Гіпек" від 15.07.2020, що виключає повторність звернення ТОВ "Гіпек" з аналогічною скаргою до Мін`юсту.

Разом з тим, у справі № 910/12547/21 було встановлено, що приватним нотаріусом Змисловською Т.В. під час вчинення реєстраційних дій, що були предметом спірного наказу № 4236/5 від 07.12.2020, було порушено вимоги п.п. 10-1, 40, 57-1 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, п. 10 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141, а також ст.ст. 10, 18, 23, 24, 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Зокрема, вказаний приватний нотаріус за відсутності документів, необхідних для державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва прийняв 24.11.2017 рішення № 38329866 та 21.12.2017 рішення № 338883986 про проведення реєстраційних дій. У той час, як невжиття необхідних заходів щодо перевірки документу, що посвідчує право на земельну ділянку, документу, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт та технічного паспорта на об`єкт незавершеного будівництва та перевірки обсягу цивільної правоздатності та дієздатності потягнуло за собою внесення в Державний реєстр відомостей, які не відповідають принципу верховенства права, а також засадам об`єктивності, достовірності та повноти, що з огляду на положення статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є неприпустимим.

Також суд враховує положення ч. 8 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", якими визначено вичерпний перелік підстав для відмови Міністерством юстиції України та його територіальними органами у задоволенні скарги у сфері державної реєстрації прав, серед яких, зокрема є та обставина, що на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується (пункт 2).

Як вказує позивач, на момент прийняття спірного наказу, право власності на об`єкт незавершеного будівництва одно секційної будівлі по проекту "Житлово-громадський комплекс", загальною площею 13003 м.кв., який складається з 25 поверхів, цокольного поверху та технічного поверху, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького 58, було зареєстроване за ТОВ "Євробудсервіс-2020".

Проте, у цій справі позивач звертаючись із даним позовом про визнання протиправним та скасування спірного наказу Мін`юсту, вказує на наявність його порушених прав та ТОВ Старт 2018, у власності яких перебувало вказане нерухоме майно.

Разом з цим, суд зазначає, що у справі № 910/6206/21 за позовом ТОВ "Гіпек" про визнання недійсним укладеного між ТОВ "Євробудсервіс-2020" та ТОВ "Старт 2018" договору купівлі-продажу від 04.07.2018, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. за реєстровим № 721 від 04.07.2018, а також про скасування рішення приватного нотаріуса Чорнєй В. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності за ТОВ "Євробудсервіс-2020" на об`єкт нерухомого майна, Верховним Судом було встановлено, що право власності на спірне майно (об`єкт незвершеного будівництва житлово-громадський комплекс по вул. Б. Хмельницького, 58 у Шевченківському районі м. Києва) одночасно було зареєстроване за ТОВ "Гіпек" (за скаргою якого у даній справі був прийнятий спірний наказ) та ТОВ "Євробудсервіс-2020" (яким набуто майно від ТОВ Старт 2018, а останнім, від ТОВ Комсервиспром 10).

Зокрема, окрім встановлених у даній справі обставин, Верховний Суд у справі № 910/6206/21 зазначив, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ТОВ "Гіпек" є власником об`єкта нерухомого майна: незавершене будівництво, житлово-громаський комплекс по вулиці Богдана Хмельницького, 58 у Шевченківському районі міста Києва II черга будівництва, літера "Т", загальна площа: 11462, 9 кв. м, житлова площа: 8383, 6 кв.м, опис: незавершений будівництвом Житлово-громадський комплекс має відсоток готовності 40%, який розташований на земельній ділянці за кадастровим номером № :88:199:0001, площею 0,5026 га, за адресою: місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, № 58 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).

Державна реєстрація права власності ТОВ "Гіпек" на вказаний об`єкт незавершеного будівництва була проведена на підставі таких документів: дозвіл на використання будівельних робіт, серія та номер: 0384-Шв/Р, виданий 28.05.2008 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві; договір оренди земельної ділянки від 07.10.2003, серія та номер: 977; технічний паспорт, виданий Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХІНВЕНТАРИЗАЦІЯ" 25.01.2018; довідка про відсоток готовності незавершеного будівництвом об`єкта нерухомого майна, серія та номер: 415 (НЖ-2018/ВГ, видана Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХІНВЕНТАРИЗАЦІЯ" 25.01.2018.

Тому, Верховний Суд у справі № 910/6206/21 дійшов висновку, що належному способу захисту прав та інтересів відповідає позовна вимога про витребування спірного нерухомого майна з чужого незаконного володіння, а судове рішення у такому спорі обов`язково призведе до закриття одного з розділів реєстру незалежно від того, на чию користь воно буде ухвалено.

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тож, враховуючи позицію Верховного Суду у справі № 910/6206/21, суд зазначає, що в даному випадку визнання недійсним та скасування спірної частини наказу Міністерства юстиції України № 4236/5 від 07.12.2020 щодо задоволених вимог скарги ТОВ Гіпек та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.11.2017 № 38329866, від 21.12.2017 № 338883986, не є належним способом захисту прав позивача, оскільки не призведе до реального відновлення стверджуваного ним права щодо права власності на зазначений об`єкт незавершеного будівництва.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 925/642/19, постанова Великої Палати Верховного Суду від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ТОВ Комсервиспром 10 задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі відмови у задоволенні позову витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 11.09.2025 року.

Суддя О.В. Котков