УХВАЛА

м. Київ

11.09.2025Справа №910/5684/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Зеленіної Н.І., розглянувши без виклику сторін матеріали скарги Фізичної особи-підприємця Нестеренко Катерини Віталіївни на постанови державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Павліченко Вікторії Олександрівни у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Нестеренко Катерини Віталіївни (правонаступник Компанії Ель Пасадена Інвест Лімітед (El Pasadena Invest Limited)

до: 1. Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк",

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінілон"

про розірвання договору та стягнення 202 051,22 доларів США,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 у справі №910/5684/20 позовні вимоги Компанії Ель Пасадена Інвест Лімітед (El Pasadena Invest Limited) задоволені частково; розірвано договір №SI296N банківського рахунка від 20.09.2006, який укладено між Компанією Ель Пасадена Інвест Лімітед (El Pasadena Invest Limited) та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк"; присуджено до стягнення з Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на користь компанії Ель Пасадена Інвест Лімітед (El Pasadena Invest Limited) 195 860 доларів США - суми заборгованості та 82 019 грн 34 коп. - витрат по сплаті судового збору; у задоволенні іншої частини позову - відмовлено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 задоволено клопотання Фізичної особи-підприємця Нестеренко Катерини Віталіївни про заміну сторони її правонаступником; замінено у справі Компанію Ель Пасадена Інвест Лімітед (El Pasadena Invest Limited) її правонаступником Фізичною особою-підприємцем Нестеренко Катериною Віталіївною ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2024 апеляційні скарги Компанії Ель Пасадена Інвест Лімітед (El Pasadena Invest Limited) та Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 у справі № 910/5684/20 залишено без задоволення; рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 у справі № 910/5684/20 залишено без змін.

29.04.2024 Господарський суд міста Києва видав наказ про примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2022.

Через систему "Електронний суд" 08.09.2025 від Фізичної особи-підприємця Нестеренко Катерини Віталіївни надійшла скарга на постанову державного виконавця про зупинення вчинення виконавчих дій від 22.07.2025 у ВП № 77993921 та постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 22.07.2025 у ВП № 77994098 державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Павліченко Вікторії Олександрівни.

Відповідно до ст. 3391 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Статтею 341 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений строк для подання скарги може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою.

У разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду.

За твердженням скаржника про наявність оскаржуваних постанов стягував дізнався лише під час ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень 22.08.2025, а відтак при обрахунку строків на оскарження керувався строком, який обраховував з моменту, коли дізнався про спірні постанови з 22.08.2025. При такому розрахунку ця скарга подається вчасно 05.09.2025, в останній день вказаного строку - 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав.

Суд не погоджується із вказаними твердженнями заявника та вважає вказані причини пропуску строку для подання скарги неповажними, а заяву такою яка підлягає залишенню без розгляду, з огляду на наступне.

У частині п`ятій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Верховний Суд в своїх рішеннях неодноразово вказував, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця необхідно виходити з того, що у ГПК України не міститься переліку поважних причин пропуску строку, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга залишається без розгляду та повертається заявникові.

Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного, приватного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком, а тому у разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду від 18.11.2020 в справі № 466/948/19 зроблено висновок, що з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

У рішенні по справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява №23436/03 ЄСПЛ зазначено: «Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder v. the United Kingdom в ід 21 лютого 1975 року, Серія А №18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі Guerin v. France від 29 липня 1998 року, Reports of Judgments and Decisions 1998-V, p. 1867, § 37). Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту (рішення у справі Perez de Rada Cavanilles v. Spain від 28 жовтня 1998 року).

В постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі №755/8494/16-ц вказано про те, що відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03).

Інформацію про хід виконавчого провадження заявник мав змогу дізнатися з Автоматизованої системи виконавчих проваджень за посиланням: https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors.

За таких обставин причини пропуску встановленого законом строку для оскарження рішень приватного виконавця не можуть вважатися поважними.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 320/7888/16-ц вказано, що стосується дотримання процесуальних строків, то, слід вважати, що сторони повинні таких дотримуватись та пропуск таких, за загальним правилом, призводить до втрати права особою на вчинення певної процесуальної дії у даному випадку на подання скарги.

Згідно п. 5 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», скарга (заява), пропущений строк на подання якої не поновлено, залишається без розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись статями 234, 235, 341 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Фізичної особи-підприємця Нестеренко Катерини Віталіївни на постанови державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Павліченко Вікторії Олександрівни - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя Н.І. Зеленіна