ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

"15" вересня 2025 р.м. ОдесаСправа № 916/796/21(127/4822/19)
Господарський суд Одеської області у складі судді Грабован Л.І.,

дослідивши матеріали заяви (вх. №2-1419/25 від 12.09.2025 р.) ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Шанс-2013 (65014, м. Одеса, Деволанівський узвіз, 12, прим., 15Н, ) арбітражного керуючого Бови Дарії Володимирівни про зміну способу забезпечення позову у справі №916/796/21(127/4822/19)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Шанс-2013 (65014, м. Одеса, Деволанівський узвіз, 12, прим., 15Н, )

до відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 )

про стягнення інфляційного збільшення суми боргу та 3% річних;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.02.2019 р. задоволено заяву ТОВ Шанс-2013 вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), а саме на:

- нежитлове приміщення офісу №13, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер майна - 28401946);

- нежитлове приміщення офісу №16, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер майна - 28402490).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.08.2025 р. задоволено клопотання (вх. №2-1206/25 від 29.07.2025 р.) ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Шанс-2013 арбітражного керуючого Бови Дарії Володимирівни про часткове скасування заходів забезпечення позову, вжиті ухвалою Вінницького міського суду від 18.02.2019 р. по справі №916/796/21(127/4822/19) та частково скасовано заходи забезпечення позову, вжитті ухвалою Вінницького міського суду від 18.02.2019 р. у справі №916/796/21(127/4822/19), а саме арешт на нежитлове приміщення офісу №13, що розташоване за адресою: м. Одеса, пров. віце-Адмірала Жукова, 17/19 (реєстраційний номер майна 28401946).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.09.2025 р. зупинено провадження у справі №916/796/21(127/4822/19) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Шанс-2013 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційного збільшення суми боргу та 3% річних до закінчення перегляду Південно-Західним апеляційним господарським судом рішень у справах №916/796/21(522/21418/17), №916/796/21(522/21417/17) та №916/796/21(522/3841/17).

Ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю Шанс-2013 арбітражний керуючий Бова Дарія Володимирівна, посилаючись на ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України звернулась до господарського суду із заявою (вх. №2-1419/25 від 12.09.2025 р.) про зміну способу забезпечення позову у справі №916/796/21(127/4822/19), у якій просить суд:

- здійснити заміну заходів забезпечення позову ТОВ Шанс-2013 до ОСОБА_1 , накладених ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.02.2019 року у справі № 127/4822/19;

- скасувати арешт на майно, а саме нежитлове приміщення офісу №16, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер майна - 28402490), що накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.02.2019 р.;

- вжити заходів забезпечення позову у межах ціни позову в розмірі 4 793 620,08 грн шляхом: накладення арешту на грошові кошти, як в національній валюті (гривні), так і в іноземній валюті, що належать ОСОБА_2 (код НОМЕР_1 ) та знаходяться на всіх його рахунках в усіх банківських та інших фінансово-кредитних установах та заборони приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Парфьонову Георгію Володимировичу виплачувати кошти з депозитного рахунку приватного виконавця в межах зведеного виконавчого провадження №76458141 на користь ОСОБА_1 чи його уповноважених осіб до набрання законної сили рішення господарського суду Одеської області у справі 916/796/21(127/4822/19).

В обґрунтування заяви, ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю Шанс-2013 арбітражний керуючий Бова Д.В. зазначає, що арешт вищезазначеного майна не здатний забезпечити виконання рішення суду у цій справі, оскільки нежитлове приміщення офісу №13 було продано в межах зведеного виконавчого провадження №76458141, а нежитлове приміщення офісу №16 наразі продається.

Оскільки, вартість офісу №16 може виявитися більшою, ніж розмір заборгованості ОСОБА_3 у зведеному виконавчому проваджені №76458141 у ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Шанс-2013 арбітражного керуючого Бови Д.В. виник сумнів, що відповідна різниця коштів буде перерахована виконавцем на рахунок ОСОБА_4 . Позивач вважає, що зазначені кошти залишаються єдиним активом відповідача, за якого потенційно можливо виконати рішення суду у цій справі.

У межах зведеного виконавчого провадження №76458141 приватним виконавцем Парфьоновим Г.В. було реалізовано приналежне Міхілю Міхілю нежитлове приміщення офісу №13, загальною площею 239.0 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , РНОНМ: 28401946, за результатами чого, ТОВ Шанс-2013 було виплачено кошти в сумі 4 488 387,86 грн., що підтверджується банківською випискою. Таким чином, залишок нестягнутих коштів за рішеннями суду у справах №916/796/21(522/21418/17), №916/796/21(522/21417/17) та №916/796/21(522/3841/17) складає 2 093 338, 58 грн.

У межах виконавчого провадження №76458141, приватним виконавцем також здійснюється продаж нежитлового приміщення офісу №16 загальною площею 263,50 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , РНОНМ 28402490. Згідно з оголошення на веб-сайті СЕТАМ https://setam.net.ua/auction/579940 - приватним виконавцем розміщеного оголошення про проведення аукціону (третього) з продажу нежитлового приміщення офісу №16 загальною площею 263,50 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , РНОНМ 28402490, стартова вартість майна складає 5 729 836,00 грн., дата проведення 29.09.2025 р.

Станом на поточну дату розгляд справи №916/796/21(127/4822/19) не завершено і у випадку продажу нежитлового приміщення офісу №16 29.09.2025 р., яке належить ОСОБА_5 приватний виконавець Парфьонова Г.В. буде вимушений перерахувати залишок коштів від реалізованого майна (орієнтовно на рахунок Боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_3 , тому позивач вважає, що у випадку продажу майна нежитлового приміщення офісу №16 29.09.2025 року, яке належить ОСОБА_6 , є ризик того, що рішення у справі №916/796/21(127/4822/19) не буде виконано після набуття законної сили, що призведено до не можливості погашення вимог кредиторів у справі №916/796/21 про банкрутство ТОВ Шанс-2013, що стало підставою для звернення до суду із заявою про зміну способу забезпечення позову.

Норми права, що підлягають застосуванню.

Ст. 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Ч. 4 ст. 137 ГПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно ч. 1 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Ч. 1 ст. 140 ГПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно ч. 8 ст. 140 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ст. 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно ч. 1 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Ч.ч. 1, 2 ст. 91 ГПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України викладені у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/19256/16, від 14 травня 2018 року у справі № 910/20479/17, від 23 червня 2018 року у справі № 916/2026/17, від 16 серпня 2018 року у справі № 910/5916/18, від 11 вересня 2018 року у справі № 922/1605/18, від 14 січня 2019 року у справі № 909/526/18, від 21 січня 2019 року у справі № 916/1278/18, від 25 січня 2019 року у справі № 925/288/17, від 26 вересня 2019 року у справі № 904/1417/19.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність, зокрема передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (постанови Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №910/17014/20 та від 28.07.2021 у справі №910/3704/21).

При використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначити обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами (пункт 8.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №914/1570/20).

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Необхідною умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача (відповідачів) на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

В ухвалі про вжиття заходів до забезпечення позову має міститись мотивований висновок про те, як невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в ч.ч. 2,5,6,7 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України).

Судовий розсуд це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу (правовий висновок Верховного Суду викладено у постановах від 24.10.2022 у справі № 916/950/22 та від 15.05.2019 у справі № 910/688/13).

Сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань після пред`явлення позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Наведена правова позиція викладена і у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 року у справі № 910/1040/18, а також у постановах Верховного Суду від 16.03.2020 року у справі № 916/3245/19, від 16.10.2019 року у справі № 904/2285/19.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що в заяві (вх. №2-1419/25 від 12.09.2025 р.) про зміну способу забезпечення позову у справі №916/796/21(127/4822/19) ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Шанс-2013 арбітражного керуючого Бови Дарії Володимирівни про зміну способу забезпечення позову у справі №916/796/21(127/4822/19) відсутні будь-які доводи, посилання, обґрунтування необхідності зміни способу вжиття заходів та доказів на підтвердження того, що рішення у справі №916/796/21(127/4822/19) не буде виконано та призведе до неможливості погашення вимог кредиторів у справі №916/796/21 про банкрутство ТОВ Шанс-2013 суду не надано. Заявник у тексті заяви лише припускає, що невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, що в свою чергу не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Таким чином, припущення заявника про неможливість виконання прийнятого в подальшому судового рішення, в разі його задоволення, не підтверджується жодними належними та допустимими доказами у розумінні ст. 76-77 ГПК України, а тому суд дійшов висновку, що заява про зміну способу забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні заяви ліквідатора ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Шанс-2013 арбітражного керуючого Бови Дарії Володимирівни про зміну способу забезпечення позову у справі №916/796/21(127/4822/19).

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви (вх. №2-1419/25 від 12.09.2025 р.) ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Шанс-2013 (65014, м. Одеса, Деволанівський узвіз, 12, прим., 15Н, ) арбітражного керуючого Бови Дарії Володимирівни про зміну способу забезпечення позову у справі №916/796/21(127/4822/19) відмовити.

Ухвала набирає законної сили 15 вересня 2025 року у відповідності до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Копію ухвали надіслати до електронного кабінету користувача підсистеми "Електронний суд": ТОВ Шанс-2013 в особі ліквідатора арбітражного керуючого Бові Д.В.

Суддя Л.І. Грабован