ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" липня 2025 р. Справа № 911/841/20

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Будівництво і Фундамент" про перегляд рішення господарського суду Київської області від 02.12.2020 р. у справі № 911/841/20 в частині первісного позову за нововиявленими обставинами

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Будівництво і Фундамент", м. Київ

до Приватного підприємства "Спецвисотбуд 2006", Київська область, Бориспільський район, с. Мала Олександрівка

про стягнення 1906927,12 грн.

за зустрічним позовом Приватного підприємства "Спецвисотбуд 2006", Київська область, Бориспільський район, с. Мала Олександрівка

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Будівництво і Фундамент", м. Київ

про визнання недійсним договору та застосування наслідків недійсного правочину

Суддя Лопатін А.В.

за участю секретаря судового засідання Єрьоміч О.А.

за участю представників згідно з протоколом судового засідання.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Будівництво і Фундамент" (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою до відповідача Приватного підприємства "Спецвисотбуд 2006" про стягнення 1906927,12 грн., з яких: 928940,00 грн. основного боргу, 163319,81 грн. інфляційних втрат, 68913,00 грн. 3% річних, 745754,31 грн. пені.

12.05.2020 р. на адресу суду від відповідача надійшла зустрічна позовна заява.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.05.2020 р. прийнято до розгляду у справі № 911/841/20 зустрічну позовну заяву Приватного підприємства "Спецвисотбуд 2006" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Будівництво і Фундамент" про визнання недійсним договору, додаткових угод до нього та стягнення коштів; об`єднати вимоги за відповідним позовом в одне провадження з первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Будівництво і Фундамент"до Приватного підприємства "Спецвисотбуд 2006" про стягнення 1906927,12 грн.

Рішенням господарського суду від 02.12.2020 р. відмовлено в задоволенні первісного позову, зустрічний позов задоволено частково, визнано недійсним договір підряду на виконання робіт № 03-03/2017 від 03.03.2017 р., в частині додаткової угоди № 1 від 31.03.2017 р., додаткової угоди № 2 від 16.06.2017 р., додаткової угоди № 3 від 01.08.2017 р., укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Будівництво і Фундамент" та Приватним підприємством "Спецвисотбуд 2006", які є невід`ємними частинами договору підряду на виконання робіт № 03-03/2017 від 03.03.2017 р., стягнуто з ТОВ "Компанія "Будівництво і Фундамент" на користь ПП "Спецвисотбуд 2006" кошти в сумі 1300000 (один мільйон триста тисяч) гривень 00 копійок та 21602 (двадцять одну тисячу шістсот дві) гривні 00 копійок судового збору, в іншій частині в задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 р. апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення залишено без змін.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.01.2022 р. у справі № 911/841/20 рішення господарського суду Київської області від 02.12.2020 р. та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 р. у справі № 911/841/20 скасовано, справу № 911/841/20 направлено до господарського суду Київської області на новий розгляд.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.04.2022 р. у справі № 911/841/20 виправлено описки, допущені у постанові Верховного Суду від 19.01.2022 р. у справі № 911/841/20, а саме: пункт 81 мотивувальної частини постанови після слів "рішення судів попередніх інстанцій" доповнено словами "в частині часткового задоволення зустрічного позову"; після слів "а справа направленню" доповнено словами "у цій частині"; пункт 2 резолютивної частини постанови після слів "у справі № 911/841/20" доповнено словами "в частині часткового задоволення зустрічного позову"; пункт 3 резолютивної частини постанови після слів: "Справу № 911/841/20" доповнено словами "у цій частині".

24.03.2025 р. через канцелярію суду представником ТОВ "Компанія "Будівництво і Фундамент" подано заяву про перегляд рішення господарського суду Київської області від 02.12.2020 р. у справі № 911/841/20 в частині первісного позову за нововиявленими обставинами, яка, крім іншого, містить клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

28.03.2025 р. через систему "Електронний суд" від представника ПП "Спецвисотбуд 2006" надійшли заперечення на клопотання ТОВ "Компанія "Будівництво і Фундамент" про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою господарського суду Київської області від 31.03.2025 р. розгляд клопотання представника ТОВ "Компанія "Будівництво і Фундамент" про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами призначено на 07.05.2025 р.; встановлено строк до 05.05.2025 р. для подання учасниками у справі пояснень, аргументів, міркувань та, у разі наявності, заперечень відносно предмету розгляду в судовому засіданні, що відбудеться 07.05.2025 р.

28.04.2025 р. через систему "Електронний суд" від представника ПП "Спецвисотбуд 2006" надійшли ідентичні заперечення на клопотання ТОВ "Компанія "Будівництво і Фундамент" про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою господарського суду від 07.05.2025 р. задоволено клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, поновлено пропущений строк на подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, відкрито провадження у справі № 911/841/20 за нововиявленими обставинами, судове засідання призначено на 04.06.2025 р.

28.05.2025 р. через систему "Електронний суд" від представника ПП "Спецвисотбуд 2006" надійшли заперечення проти заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

04.06.2025 р. у судовому засіданні було оголошено перерву до 02.07.2025 р.

Ухвалою господарського суду від 04.06.2025 р. витребувано у судді господарського суду Київської області Третьякової О.О. матеріали справи № 911/841/20 за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Будівництво і Фундамент" до Приватного підприємства "Спецвисотбуд 2006" про стягнення 1906927,12 грн. та за зустрічним позовом Приватного підприємства "Спецвисотбуд 2006" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Будівництво і Фундамент" про визнання недійсним договору та застосування наслідків недійсного правочину.

У судовому засіданні 02.07.2025 р. представник заявника підтримав вимоги своєї заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, представник ПП "Спецвисотбуд 2006" заперечував проти задоволення вказаної заяви.

Розглянувши матеріали заяви ТОВ "Компанія "Будівництво і Фундамент" про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами та подані на неї заперечення, судом встановлено наступне.

Так, в обґрунтування заяви про перегляд рішення господарського суду Київської області від 02.12.2020 р. у справі № 911/841/20 в частині первісного позову за нововиявленою обставиною заявник зазначає, що рішенням господарського суду Київської області від 02.12.2020 р. у цій справі, залишеним без змін Постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 р., в задоволенні первісного позову (про стягнення 1906927,12 грн., з яких: 928940,00 грн. основного боргу, 163319,81 грн. інфляційних втрат, 68913,00 грн. 3% річних, 745754,31 грн. пені.) було відмовлено повністю, а зустрічний позов (про визнання недійсним договору підряду на виконання робіт № 03-03/2017 від 03.03.2017 р., додаткових угод до нього та стягнення коштів) був задоволений частково. В межах цього рішення Договір підряду на виконання робіт № 03-03/2017 від 03.03.2017 р. визнавався недійсним лише в частині Додаткових угод № 1 від 31.03.2017 р., № 2 від 16.06.2017 р. та № 3 від 01.08.2017 р., укладених між ТОВ "Компанія "Будівництво і Фундамент" та ПП "Спецвисотбуд 2006", які є невід`ємними частинами Договору. Крім того, суд присудив до стягнення з ТОВ "Компанія "Будівництво і Фундамент" на користь ПП "Спецвисотбуд 2006" коштів у сумі 1 300 000 грн. та 21 602 грн. судового збору.

Надалі ТОВ "Компанія "Будівництво і Фундамент" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою про скасування зазначених судових рішень у частині зустрічного позову та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Рішення судів попередніх інстанцій у частині первісного позову, в свою чергу, не оскаржувалися.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.01.2022 р. касаційну скаргу задоволено, рішення господарського суду Київської області від 02.12.2020 р. та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 р. скасовано у частині зустрічного позову, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду Київської області.

Під час нового розгляду справи № 911/841/20 в частині зустрічного позову рішенням господарського суду Київської області від 30.05.2024 р. (суддя Третьякова О.О.) було відмовлено у задоволенні зустрічного позову. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2025 р. рішення суду першої інстанції залишено без змін, наразі це рішення набрало законної сили (25.02.2025 р.).

Заявник наголошує, що предметом перегляду за нововиявленою обставиною є саме рішення господарського суду Київської області від 02.12.2020 р. у частині первісного позову. Він вказує, що скасування рішення у частині зустрічного позову та ухвалення іншого рішення під час нового розгляду створює підстави для перегляду первісного позову, оскільки первісний і зустрічний позови були взаємопов`язані.

Так, первісний позов ТОВ "Компанія "Будівництво і Фундамент" було подано через неналежне виконання ПП "Спецвисотбуд 2006" зобов`язання за Договором підряду № 03-03/2017 від 03.03.2017 р., з урахуванням Додаткових угод. Загальна вартість робіт за договором становила 2 408 337,00 грн., з яких відповідач сплатив 1 479 397,00 грн., а залишок у сумі 928 940,00 грн. заявлено як основний борг. Разом із нарахованою відповідальністю загальний розмір позовних вимог становив 1 906 927,12 грн.

Зустрічний позов ПП "Спецвисотбуд 2006", в свою чергу, був спрямований на визнання недійсними Договору підряду та Додаткових угод, що, як вказує заявник, стало головною підставою для відмови у задоволенні первісного позову, адже спірні документи визначали розмір заборгованості.

Як зазначає заявник, після скасування Верховним Судом рішень у частині зустрічного позову та нового розгляду справи, коли суд відмовив у задоволенні зустрічного позову і відновив чинність Договору та Додаткових угод, підстава, на якій базувалася відмова у первісному позові, відпала. Це, на переконання заявника, створює нововиявлену обставину, яка має вирішальне значення для справи, оскільки прямо впливає на оцінку предмета спору та дозволяє дійти іншого висновку щодо первісного позову.

У зв`язку з вищенаведеним ТОВ "Компанія "Будівництво і Фундамент" звернулось до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, з подальшим його скасуванням або зміною та ухваленням нового рішення про повне задоволення первісного позову.

Від Приватного підприємства "Спецвисотбуд 2006", в свою чергу, надійшли заперечення на заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Так, ПП "СПЕЦВИСОТБУД 2006" вважає вказану заяву безпідставною, необґрунтованою, поданою зі зловживанням процесуальними правами, наданими учасникам судового процесу.

Зокрема, ПП "Спецвисотбуд 2006" зазначає, що обставини, на які посилається заявник, не можуть вважатися нововиявленими, оскільки вони не є істотними для вирішення спору і не відповідають усім критеріям нововиявлених обставин, а визнання недійсними Договору підряду № 03-03/2017 від 03.03.2017 р. та трьох додаткових угод до нього (додаткових угод № 1, № 2 та № 3) не було єдиною підставою для відмови у задоволенні первісного позову. Окремо ПП "Спецвисотбуд 2006" звертає увагу на те, що суд під час ухвалення рішення також враховував відсутність належним чином засвідчених доказів, поданих ТОВ "Компанія "Будівництво і Фундамент". Зокрема, позивач надав лише ксерокопії актів приймання виконаних робіт за період березеньлипень 2017 року, які не містили необхідних реквізитів: підписів, ініціалів, дати засвідчення та слова "Згідно з оригіналом". Хоч представник ТОВ "Компанія "Будівництво і Фундамент" надав оригінали актів, вони не відповідали копіям, що були додані до позову. Тому подані документи не могли підтверджувати факти, зазначені в первісному позові, що безпосередньо впливало на юридичну оцінку обставин справи.

ПП "Спецвисотбуд 2006" також вказує, що скасовані судові рішення у частині зустрічного позову не були підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні первісного позову. Скасування рішення може вважатися нововиявленою обставиною лише за умови, що суд, ухвалюючи рішення, виходив із відповідного акта або прямо його обґрунтовував. У цій справі господарський суд в рішенні від 02.12.2020 р. не посилався на скасовані рішення і не використовував їх як основу для ухвалення рішення у частині первісного позову.

Таким чином, ПП "Спецвисотбуд 2006" робить висновок, що ТОВ "Компанія "Будівництво і Фундамент" фактично ставить під сумнів оцінку доказів, проведену судом першої інстанції, і намагається домогтися повторного розгляду справи та винесення іншого рішення. Оскільки скасування рішення суду у частині зустрічного позову не є підставою для перегляду рішення від 02.12.2020 р. у частині первісного позову про стягнення 1 906 927,12 грн., ПП "Спецвисотбуд 2006" вважає, що заяву ТОВ "Компанія "Будівництво і Фундамент" слід залишити без задоволення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку про те, що вказані у заяві про перегляд рішення господарського суду Київської області від 02.12.2020 р. у справі № 911/841/20 обставини не є нововиявленими в розумінні статті 320 ГПК України та відповідна заява підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

За приписами частини другої статті 320 ГПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до частини першої ст. 321 ГПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано:

1) з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 320 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення;

2) з підстави, визначеної пунктом 2 частини другої статті 320 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли вирок (ухвала) у кримінальному провадженні набрав (набрала) законної сили;

3) з підстави, визначеної пунктом 3 частини другої статті 320 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано судове рішення, що стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду;

4) з підстави, визначеної пунктом 1 частини третьої статті 320 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня офіційного оприлюднення відповідного рішення Конституційного Суду України;

5) з підстави, визначеної пунктом 2 частини третьої статті 320 цього Кодексу, - особою, стосовно якої постановлено рішення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, не пізніше тридцяти днів з дня, коли така особа дізналася або могла дізнатися про набуття цим рішенням статусу остаточного;

6) з підстави, визначеної пунктом 3 частини третьої статті 320 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли вирок у кримінальному провадженні набрав законної сили.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є важливою гарантією захисту прав і свобод людини, зокрема, у сфері господарського судочинства. Перегляд судових рішень, які набрали законної сили, є додатковим засобом забезпечення законності судового рішення і є резервним механізмом захисту прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб і забезпечення справедливого та ефективного здійснення правосуддя.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами також є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та/або необґрунтованість судового рішення, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Метою перегляду справи за нововиявленими обставинами є не ревізія судових рішень або усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 р. у справі № 19/028-10/13).

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою стадією судового процесу (факультативна стадія), під час якої суд, що ухвалив судове рішення, після набрання ним законної сили переглядає його з ініціативи осіб, які брали участь у справі, або осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки у зв`язку з виявленням істотних обставин, що існували, але не були їм відомі на час вирішення справи.

Інститут перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами вже по своїй природі передбачає конфлікт між принципом "правової визначеності" та "правом на справедливий суд", але останній (з урахуванням того ж принципу "правової визначеності", в аспекті чіткості судового процесу та винятковості переліку і вимог до обставин, що можуть виступати як нововиявлені) має пріоритет.

Законодавство, в тому числі і ГПК, не містить визначення поняття "нововиявлені обставини", проте за своєю юридичною суттю нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи які передбачені нормами права і тягнуть виникнення, зміну або припинення правовідносин; які мають істотне значення для вирішення справи по суті; існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам господарського процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного, повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона обов`язково вплинула б на остаточні висновки суду.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2021 р. у справі № 901/424/18, від 27.05.2020 р. у справі № 802/2196/17-а, від 30.08.2022 р. у справі № 904/5417/18.

Сталість такого підходу Верховного Суду також підтверджується послідовно викладеною правовою позицією Великої Палати Верховного Суду в постанові від 27.05.2020 р. у справі № 802/2196/17-а, відповідно до якої нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та об`єктивно не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2019 р. у справі № 127/10129/17, провадження № 14-549зц18).

Тож, нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення даної конкретної справи. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона обов`язково вплинула б на остаточні висновки суду; юридичний факт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

Водночас нововиявленими можуть бути визнані лише істотно значимі, суттєві обставини, тобто такі обставини, вплив яких на суть справи та винесене рішення може потягнути за собою скасування рішення суду та винесення іншого рішення, такі, що ставлять під сумнів або спростовують висновки суду, покладені в основу прийнятого судового рішення.

Саме істотність для справи є однією із визначальних ознак обставин, що можуть бути визнані нововиявленими у справі.

Крім цього, суд зазначає, що законом не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі. Отже, господарський суд переглядає судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення.

Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відповідно до частини четвертої ст. 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Велика Палата Верховного Суду та Верховний Суд у постановах послідовно сформулювали правові висновки, що не є нововиявленими обставинами, зокрема:

- нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи (пункт 6.38 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 901/819/18 від 14.04.2021 р., а також подібні правові висновки, що викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.05.2021 р. у справі № 752/4995/17, постанові Верховного Суду від 12.04.2022 р. у справі № 904/3923/20);

- обставини, які ґрунтуються на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи; крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (пункти 27-28 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 127/10129/17 від 22.01.2019 р.);

- викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі; не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах (правова позиція, викладена в постановах Верховного Суду від 27.08.2019 р. у справі № 920/1077/16, від 15.01.2020 р. у справі № 916/24/17);

- обставини, які виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, не можуть визнаватися нововиявленими; до того ж не вважається нововиявленими обставини зміна правової позиції суду в інших подібних справах (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.05.2020 р. у справі № 802/2196/17-а);

- ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі; обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими (постанова Великої Палати Верховного Суду від 09.06.2022 р. у справі № 901/230/20).

Таким чином, перегляд рішення за нововиявленими обставинами є спеціально встановленою процедурою і є можливим лише за умови наявності підстав для такого перегляду, встановлених ГПК України, та за умови дотримання порядку і строку подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, встановлених ГПК України.

Прийняття заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина п`ята статті 320 ГПК України).

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, тобто те, по відношенню до чого позивач просить у суду захисту. Разом з тим підстава позову - це ті фактичні обставини, на яких позивач обґрунтовує свої вимоги. Фактичні обставини, викладені позивачем в позовній заяві, згодом в процесі розгляду справи набувають форму доказів, які можуть оскаржуватися відповідачем. Підставою позову виступають також і правові норми, на які посилається позивач в підтвердження своїх вимог.

Окрім того, під час вирішення питань щодо правової природи юридичних фактів як нововиявлених обставин та їх істотності необхідно керуватися правилами статті 86 ГПК України.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. Підставою перегляду рішення за нововиявленими обставинами є відсутність у суду можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Подібну за змістом правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.02.2018 р. у справі № 454/3003/14-ц, від 18.12.2019 р. у справі № 904/1775/18.

Так, заявник, обґрунтовуючи необхідність перегляду рішення господарського суду Київської області від 02.12.2020 р. у справі № 911/841/20 в частині первісного позову за нововиявленими обставинами, посилався на пункт третій частини другої статті 320 ГПК України, а саме на скасування постановою Верховного Суду від 19.01.2022 р. у справі № 911/841/20 рішення господарського суду Київської області від 02.12.2020 р. та постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 р. в частині зустрічного позову (щодо часткового задоволення зустрічного позову) та винесення нового судового акта (рішення судді Третьякової О.О.) щодо зустрічного позову. На думку ТОВ "Компанія "Будівництво і Фундамент" зазначене скасування та ухвалення іншого судового акта за результатами нового розгляду справи № 911/841/20 є нововиявленою обставиною, яка має наслідком необхідність перегляду рішення господарського суду Київської області від 02.12.2020 р.

Водночас суд ще раз наголошує, що необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту).

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані із вимогою у цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими, а не нововиявленими обставинами.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (п. 27-34 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004 р.).

Вищевказана позиція висвітлена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.03.2020 р. по справі № 921/96/18.

Також суд зазначає, що при розгляді заяви про перегляд судового рішення, зокрема у зв`язку із скасуванням судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду необхідно мати на увазі, що скасування такого рішення може бути визнано нововиявленою обставиною лише у тому випадку, коли суд обґрунтовував дане судове рішення, що переглядається, скасованим судовим рішенням, адже суд переглядає раніше прийняте ним рішення в межах, в яких нововиявлені обставини впливають на його суть.

Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 14.04.2021 р. у справі № 901/819/18: "Вирішуючи питання про скасування судового рішення з підстав, визначених пунктом 3 частини другої статті 361 КАС, які аналогічні положенням пункту 3 частини другої статті 320 ГПК України, (скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду), суд повинен виходити саме з преюдиційного зв`язку судових рішень. Разом з тим слід мати на увазі, що скасування судового рішення може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував судове рішення, що переглядається, скасованим судовим рішенням (актом) чи виходив із вказаного акта, не посилаючись прямо на нього".

При цьому частиною четвертою ст. 75 ГПК України унормовано, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи зі змісту цієї норми, необхідною умовою її застосування є збіг складу сторін у справі, що розглядається, і справі (або справах), у якій раніше було встановлено факти, що мають значення для вирішення нового спору. Преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають повторному доказуванню, оскільки їх істинність уже підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, і тому немає потреби встановлювати їх знову, ставлячи під сумнів стабільність та обов`язковість такого акта.

У даному випадку скасування постановою Верховного Суду від 19.01.2022 р. у справі № 911/841/20 рішення господарського суду Київської області від 02.12.2020 р. та постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 р. в частині зустрічного позову (щодо часткового задоволення зустрічного позову) та ухвалення нового рішення (рішення судді Третьякової О.О. від 30.05.2024 р.) не може розцінюватися судом як нововиявлена обставина, а є лише новою обставиною, що виникла після ухвалення рішення від 02.12.2020 р. Так, господарський суд Київської області, розглядаючи первісний позов, не спирався у своїх висновках на зазначені акти та не використовував їх як підставу для мотивування свого рішення. Це підтверджується, по-перше, хронологією ухвалення відповідних рішень, оскільки вони були винесені у різний час і, відповідно, не могли взаємно впливати одне на одне; по-друге, відсутністю між ними преюдиційного зв`язку, адже висновки суду щодо первісного позову ґрунтувалися на самостійному дослідженні доказів, поданих сторонами у справі, незалежно від результатів розгляду зустрічного позову.

Відтак доводи заявника не можуть бути прийняті судом, оскільки посилання на скасовані судові рішення не підтверджує наявність нововиявлених обставин у розумінні статті 320 ГПК України. Такі обставини не існували на момент розгляду справи та не мали жодного впливу на висновки суду щодо первісного позову.

Крім того, суд звертає увагу на те, що підставою для відмови у задоволенні первісного позову про стягнення заборгованості було не лише визнання недійсними договорів, на підставі яких заявлялися вимоги. Відмова ґрунтувалася також на відсутності належних та допустимих доказів, здатних підтвердити заявлені вимоги. Зокрема, надані позивачем копії актів приймання виконаних робіт не були належним чином засвідчені, відрізнялися від оригіналів та не могли підтвердити фактичне виконання робіт, що є ключовим для оцінки правомірності стягнення заборгованості. Так, у рішенні суду від 02.12.2020 р. з приводу цього, зокрема, вказано наступне: "позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) на підтвердження заявлених вимог надано незавірені жодним чином копії актів приймання виконаних робіт: № 1 за березень 2017 року; № 1 за травень 2017 року; № 1 за червень 2017 року; № 1 за липень 2017 року; № 1 за серпень 2017 року, з яких лише останній акт містить дату його складання. Поряд із цим, присутній в судовому засіданні представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) надав для огляду оригінали актів за зазначений період, однак такі оригінали містили дату їх складання, а отже не є оригіналами саме зазначених копій актів приймання виконаних робіт: № 1 за березень 2017 року; № 1 за травень 2017 року; № 1 за червень 2017 року; № 1 за липень 2017 року".

Виходячи з цього, твердження заявника про нібито необхідність скасування рішення на підставі нововиявлених обставин, пов`язаних із недійсністю додаткових угод, є необґрунтованим. Вказані обставини не були єдиними та вирішальними при розгляді справи, не спростовують фактичні обставини, встановлені судом, і не впливають на правову оцінку, надану судом під час ухвалення рішення від 02.12.2020 р. у справі № 911/841/20. Встановлення дійсності договорів підряду та додаткових угод у рамках перегляду справи за нововиявленими обставинами саме по собі не створює підстав для скасування раніше ухваленого рішення.

Відповідно до частин першої-третьої статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

При цьому, згідно з частиною четвертою статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, interalia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення Європейського суду з прав людини від 09.06.2011 р. у справі "Желтяков проти України", рішення ЄСПЛ у справі "Брумеску проти Румунії" від 28.11.1999 р. , заява № 28342/95).

У світлі наведеного суд зазначає, що заявник фактично ставить під сумнів законність та обґрунтованість рішення суду, яке вже набрало законної сили та не було оскаржене у встановленому порядку. Подані ним вимоги спрямовані на повторний розгляд справи і ухвалення нового рішення на його користь, що суперечать положенням глави 3 розділу V Господарського процесуального кодексу України. Останні чітко визначають порядок перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами та забороняють спроби фактичного "перевідкриття" справи без наявності об`єктивних підстав, передбачених законом.

За приписами частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом (частина третя статті 13 ГПК України).

При цьому кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 13 ГПК України).

Згідно з частиною першою статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною першою статті 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтями 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Пунктом 1 частини третьої статті 325 ГПК України визначено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Відповідно до частини четвертої ст. 325 ГПК України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

За таких умов, оскільки заявник не надав суду доказів, які б підтверджували наявність нововиявлених обставин у розумінні чинного процесуального законодавства та могли б у встановленому порядку спростувати факти, покладені в основу рішення у справі № 911/841/20, а також з огляду на відсутність у поданих заявником даних сукупності ознак, що надавали б їм статусу нововиявлених, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ "Компанія "Будівництво і Фундамент" про перегляд рішення господарського суду Київської області від 02.12.2020 р. у справі № 911/841/20 в частині первісного позову за нововиявленими обставинами та про залишення зазначеного рішення в силі.

Керуючись ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Будівництво і Фундамент" б/н від 24.03.2025 р. про перегляд рішення господарського суду Київської області від 02.12.2020 р. у справі № 911/841/20 в частині первісного позову за нововиявленими обставинами відмовити.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржена у строки та в порядку, визначеному § 1 глави 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання повного тексту ухвали 15.09.2025 р.

Суддя А.В. Лопатін