ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.09.2025 Справа № 908/197/25

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі колегії суддів: Головуючий суддя Боєва О.С., судді: Мірошниченко М.В., Федько О.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУДМІКС» про забезпечення позову у справі № 908/197/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУДМІКС»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ»

про стягнення суми 6540028,99 грн,

Без повідомлення (виклику) сторін,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Запорізької області у складі колегії суддів: головуючий суддя - Боєва О.С., судді: Мірошниченко М.В., Федько О.А. перебуває справа №908/197/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУДМІКС» до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» про суми 6540028,99 грн основного боргу.

Ухвалою суду від 30.07.2025 продовжено строк підготовчого провадження у справі №908/197/25 на тридцять днів, підготовче засідання відкладено на 11.09.2025.

09.09.2025 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУДМІКС» надійшла заява про забезпечення позову у справі № 908/197/25.

Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.09.2025 вищезазначену заяву передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Боєва О.С., судді: Мірошниченко М.В., Федько О.А.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявником (позивачем) зазначено, зокрема, про наступне. 01 лютого 2023 року між ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» та ТОВ «Будівельна компанія «БУДМІКС» був укладений договір підряду №01/02. За період з лютого 2023 року по 21 червня 2024 року між сторонами відбувалась активна господарська діяльність на виконання Договору, обороти становлять 18087823,28 грн. По завершенню виконання робіт і прийняття їх ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ», були складені акти здачі-приймання робіт (надання послуг) та надані на підписання відповідачу. Частина цих актів відповідачем була підписана. Частина ж актів, без пояснення причин та зауважень до виконаних робіт відповідачем підписана не була. Отже відповідач в порушення умов договору підряду №01/02 від 01.02.2023 року не виконав свої зобов`язання щодо належного прийняття виконаних робіт, а також щодо оплати виконаних робіт на суму 6540028,99 грн, яка заявлена позивачем до стягнення з ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» у даній справі. З урахуванням характеру правовідносин, що склалися між сторонами, у тому числі майнового характеру спору, суттєвого розміру позовних вимог, існує дійсна ймовірність того, що невжиття заходів до забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти, може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову. За результатами розгляду справи № 908/2710/24 Верховний Суд 28 серпня 2025 прийняв постанову, якою касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РДД» залишив без задоволення, а рішення Господарського суду Запорізької області від 27.01.2025 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.07.2025 у справі № 908/2710/24 про задоволення позову без змін. Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «РДД» та ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ», ці два підприємства належать одному і тому самому власнику. Договори між ТОВ «БК «БУДМІКС» та ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» і між ТОВ «БК «БУДМІКС» та ТОВ «РДД» є повністю подібними. Позивач вважає, що після винесення постанови Верховним Судом у справі №908/2710/24 ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» може вжити заходи спрямовані на відчуження майна та грошових коштів з метою ухилення від виконання рішення суду, яке буде ухвалено по цій справі. В даному випадку існує вірогідність того, що відповідач може в будь-який момент розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках. В заяві також вказано про відсутність пропозицій щодо зустрічного забезпечення. Просить суд накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках у банківських або інших кредитно-фінансових установах Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ», інформація про які буде виявлена у процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову, в межах ціни позову 6 540 028,99 грн.

10.09.2025 до суду від ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» через систему «Електронний суд» надійшло заперечення на заяву про забезпечення позову, в якому відповідачем зазначено, зокрема, наступне. Дійсно ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» та ТОВ «РДД» мають єдиного беніфіціарного власника - ОСОБА_1 , при цьому, яке це має значення для розгляду справи 908/197/25 позивач не зазначає. Господарським судом Запорізької області, а в подальшому Центральним апеляційним господарським судом та Верховним Судом розглядалась справа 908/2710/24 за позовом позивача до ТОВ «РДД». Підставою винесення рішення не на користь ТОВ «РДД» було неповідомлення позивача про неприйняття робіт за актами приймання передачі робіт. Разом з тим вказана справа не є тотожною справі №908/197/25. По даній справі ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» надав позивачеві повідомлення про неприйняття робіт, надав позивачеві акти по тим роботам, які були прийняті. Крім того, відповідач надав до суду докази фальсифікації актів виконаних робіт, обсягів робіт та їх ціни з боку позивача документи по об`єктам, по яким погоджувались роботи в два-три рази відрізняються від тих, які подані до суду, не зважаючи на одну і ту ж саму дату їх видачі; відповідачем надано суду два висновки експерта про невідповідність даних, зазначених в актах виконаних робіт, наданих позивачем до суду, попереднім кошторисам по тим роботам, які погоджувались сторонами. Крім того, ТОВ «РДД» сплатило заборгованість відповідно до Постанови Центрального апеляційного господарського суду по справі № 908/2710/24 в день отримання повного тексту судового рішення ще до звернення до ВС з касаційною скаргою. Отже вказані обґрунтування позивача безпідставні. Також стосовно співмірності заявлених вимог про забезпечення позову відповідач зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» розпорядженням голови Запорізької обласної військової адміністрації №271 від 08.05.2024 року визначено критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період у Запорізькій області. Діяльність підприємства безпосередньо пов`язана з задоволенням потреб територіальної громади на території Запорізької області в продуктах харчування. На даний час штат підприємства складає 685 осіб, кількість магазинів та торгових точок на території м. Запоріжжя 40 одиниць. Відповідно до останньої поданої фінансової звітності станом на 30.06.2025 року активи підприємства складають 418,8 млн. гривень, основні засоби підприємства 73,7 млн. грн., запаси 138,8 млн. (копія балансу на вказану дату додається). Відповідно до звіту про фінансові результати за 1 півріччя 2025року чистий дохід від реалізації продукції склав 735,9 млн.грн, чистий прибуток після сплати всіх податків і зборів склав 5,1 млн. грн. Вказані дані фінансової звітності у сукупності з фактом одноразової оплати заборгованості по справі № 908/2710/24 свідчать про безпідставність заяви про забезпечення позову. Активи підприємства в десятки разів перевищують за розміром суму, яку намагається стягнути позивач, що не дозволяє говорити про те, що відповідачем можуть бути вчинені дії, які б утруднили виконання можливого судового рішення по даній справі, якщо воно буде винесено на користь позивача. Заява про забезпечення позову покликана виключно завдати репутаційних збитків відповідачеві, оскільки наявність арешту буде негативно сприйнята банківськими установами, які кредитують відповідача. Задоволення даної заяви призведе до втручання в господарську діяльність відповідача, порушення фінансування з боку банківських установ та погіршенні можливостей підприємства забезпечувати потреби територіальної громади м. Запоріжжя в продуктах харчування в даний не простий для країни час. Крім того, весь штат позивача складає 1 особу. Наскільки відомо відповідачеві активи у товариства відсутні. Отже з яких засобів позивач зможе відшкодувати відповідачеві мільйонні збитки, заподіяні забезпеченням позову відповідачеві не відомо і позивачем у заяві вказані питання не висвітлюються. Просив відмовити позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову. Призначити розгляд заяви в судовому засіданні з викликом сторін.

Розглянувши клопотання відповідача про розгляд заяви про забезпечення позову в судовому засіданні з викликом сторін, суд відмовляє у його задоволенні у зв`язку необґрунтованістю.

Крім того, суд зазначає, що за змістом ч. 1 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 140 ГПК України, у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Отже розгляд такої заяви в судовому засіданні з викликом сторін є правом суду, а отже належить до його дискреційних повноважень, та може бути реалізоване у виняткових випадках.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУДМІКС» про забезпечення позову, враховуючи правову позицію (заперечення) відповідача щодо поданої позивачем заяви, суд дійшов до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Перелік заходів забезпечення позову, викладений в пунктах 1-10 частини 1 ст. 137 ГПК України.

Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За змістом ч.ч. 1, 5, 6 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 № 5-рп/2011 у справі № 1- 6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

В постанові від 21 серпня 2020 року у справі №904/2357/20 Верховний Суд звертав увагу на те, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Отже забезпечення позову є засобом, спрямованим на: запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів; ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав/інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

У постанові від 19.12.2024 у справі № 910/6192/24 Верховний Суд зазначив, що не існує універсального алгоритму застосування заходів забезпечення позову, оскільки їх вжиття (або відмова у такому) знаходиться у прямій залежності від фактичних обставин кожного конкретного господарського спору. Сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Передумовою забезпечення позову є обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову, що гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову заявленим позивачем вимогам, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (заявника). Аналогічні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 21.12.2021 у справі №910/10598/21, від 28.08.2023 у справі №906/304/23.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Адекватність заходу по забезпеченню позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка ефективності заходу забезпечення позову здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При цьому, суд враховує правову позицію, викладену Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.03.2023 у справі №905/448/22, в якій зазначено, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Як вбачається зі змісту позовної заяви у даній справі № 908/197/25 підставою для звернення позивача з позовом до суду стало неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо повної оплати виконаних позивачем робіт за договором підряду № 01/02 від 01.02.2023, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 6540028,99 грн, яка заявлена позивачем до стягнення.

Оскільки виконання судового рішення про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості, суд дійшов до висновку, що вжиття забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах заявлених позовних вимог (6540028,99 грн), спрямоване виключно на збереження існуючого становища до прийняття рішення у цій справі з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки, що можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту та поновлення порушених прав та інтересів заявника в разі задоволення/часткового задоволення позову.

При цьому, з положень Господарського процесуального кодексу України, які врегульовують питання забезпечення позову, слідує, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

З огляду на все вищевикладене, суд дійшов до висновку, що вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах заявлених позовних вимог (6540028,99 грн), відповідає ст.ст. 136, 137 ГПК України, а також вимогам співмірності, розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог та направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту.

За таких обставин, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУДМІКС» про забезпечення позову у справі № 908/197/25 підлягає задоволенню.

Відповідно до частин 7, 9, 10 статті 145 Господарського процесуального кодексу України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУДМІКС» про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках у банківських або інших кредитно-фінансових установах Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» (69010, м. Запоріжжя, вул. Червона, буд. 34, ), інформація про які буде виявлена у процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову, в межах ціни позову 6 540 028 (шість мільйонів п`ятсот сорок тисяч двадцять вісім) грн 99 коп.

Стягувачем за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУДМІКС», (69001, м. Запоріжжя, вул.Дивногорська, буд. 9)

Боржником за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ», (69010, м. Запоріжжя, вул. Червона, буд.34).

Дана ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом (ч.ч. 1, 4 ст. 144 ГПК України).

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи (ч. 8 ст. 140 ГПК України).

Ухвала складена та підписана 11.09.2025.

Відповідно до положень ст.ст. 140, 235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її складення в порядку, встановленому ст. 257 цього Кодексу.

Головуючий суддя О.С. Боєва

Суддя М.В. Мірошниченко

Суддя О.А. Федько