ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2025 Справа № 914/1119/25

Господарський суд Львівської області у складі судді Гоменюк З.П., за участю секретаря судового засідання Мельник Б.І., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАГЕН», село Софіївська Борщагівка, Київська область

до відповідача Приватного підприємства «ПЕРША СОЦІАЛЬНА МЕДИЧНА ЛАБОРАТОРІЯ «ЕСКУЛАБ», місто Львів, Львівська область

про стягнення заборгованості за договором №0707/22-1 від 07.07.2022 про надання послуг з проведення лабораторних досліджень у розмірі 2324886,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Качуренко Ю.Ю.;

від відповідача: не з`явився.

ПРОЦЕС.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАГЕН» до відповідача Приватного підприємства «ПЕРША СОЦІАЛЬНА МЕДИЧНА ЛАБОРАТОРІЯ «ЕСКУЛАБ» про стягнення заборгованості за договором №0707/22-1 від 07.07.2022 про надання послуг з проведення лабораторних досліджень у розмірі 2324886,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2025, справу №914/1119/25 передано на розгляд судді Гоменюк З.П..

Ухвалою від 14.04.2025 позовну заяву залишено без руху, прокурору встановлено десятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали.

28.04.2025 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 28.04.2025) від позивача надійшла заява про усунення недоліків (вх.№10985/25), у якій зазначено запитувані судом відомості та до якої надано відповідні докази.

Ухвалою суду від 13.05.2025 відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження, встановлено відповідачу строк у 15 календарних днів з дня отримання цієї ухвали для подання відзиву на позов та призначено підготовче засідання на 11.06.2025.

11.06.2025 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 11.06.2025) від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та про закриття підготовчого провадження у цій справі та призначення такої до розгляду по суті (вх.№15537/25).

Ухвалою від 11.06.2025, занесеною до протоколу судового засідання від 11.06.2025, суд відклав підготовче засідання на 09.07.2025.

08.07.2025 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 08.07.2025) від представника позивача надійшла заява (вх.№18266/25), у якій представник позивача просить суд закрити підготовче провадження у справі №914/1119/25 та призначити розгляд справи по суті. Згаданою заявою представник заявника також просить суд забезпечити його участь у судовому засіданні, призначеному по суті у режимі відеоконференції із використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 09.07.2025, занесеною до протоколу судового засідання від 09.07.2025, суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 13.08.2025.

17.07.2025 позивачем подано заяву (вх.№3041/25) про забезпечення позову у справі №914/1119/25, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю «Діаген» просить накласти арешт на грошові кошти на банківському рахунку відповідача Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб» (): IBAN НОМЕР_1 в ПАТ AT КБ «Приватбанк» на суму основної позовної вимоги майнового характеру позивача до відповідача у вказаній справі, а саме: 2324886,00 грн.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку з перебуванням судді Гоменюк З.П. у відпустці, заяву (вх.№3041/25 від 17.07.2025) про забезпечення позову передано для розгляду судді Петрашкові М.М. Інформацію внесено до системи автоматизованого розподілу.

Ухвалою від 21.07.2025 суд відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі №914/1119/25.

Ухвалою від 13.08.2025, занесено до протоколу судового засідання від 13.08.2025 суд відклав судове засідання до 03.09.2025.

28.08.2025 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 28.08.2025) від відповідача надійшла заява про визнання позову (вх.№22512/25).

28.08.2025 через систему «Електронний суд» (документ сформовано28.08.2025) від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання призначеного на 03.09.2025 в режимі відеоконференції, з використанням власних технічних засобів (вх.№22537/25).

Ухвалою від 01.09.2025 суд задовольнив заяву представника позивача про участь в судовому засіданні призначеному на 03.09.2025 в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

У судове засідання 03.09.2025 з`явився представник позивача в режимі відеоконференції. Додаткових заяв, клопотань, окрім тих, що містяться у матеріалах справи, від позивача до суду не надходило.

У судове засідання 03.09.2025 відповідач не з`явився, явку повноважного представника до суду не забезпечив. Відзив на позовну заяву, заяви, клопотання від відповідача до суду не надходили.

У судовому засіданні 03.09.2025 суд з`ясував обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та безпосередньо дослідив докази. Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та перейшов до стадії ухвалення судового рішення.

У судовому засіданні 03.09.2025 суд відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголосив скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення та повідомив про орієнтований час складення повного рішення.

ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН.

Аргументи позивача.

В обґрунтуванні заявлених позовних вимог позивач повідомляє про те, що між ним та відповідачем укладено договір №070722-1 від 07.07.2022 про надання послуг з проведення лабораторних досліджень, відповідно до якого позивачем відповідачу надавались відповідні послуги.

Відтак, позивач зазначає про те, що факт належного надання ним відповідачу послуг за договором №070722-1 від 07.07.2022 про надання послуг з проведення лабораторних досліджень підтверджується первинною документацією, зокрема актами про надані послуги.

Враховуючи, що позивач виконав усі умови договору №070722-1 від 07.07.2022 про надання послуг з проведення лабораторних досліджень згідно умов такого, натомість відповідачем всупереч приписам п. 4.7. цього договору не сплачено на користь позивача 2324886,00 грн.

Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 2324886,00 грн заборгованості за договором №070722-1 від 07.07.2022 про надання послуг з проведення лабораторних досліджень.

Аргументи відповідача.

Відповідач проти задоволення позову не заперечив, відзиву на позовну заяву чи заяву про продовження строку для подання відзиву у встановлений ухвалою суду від 13.05.2025 року п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали не подав, поважності причин пропуску строку для подання відзиву або заяви про продовження встановленого судом строку для подання відзиву не навів.

Уся поштова кореспонденція у справі скеровувалась відповідачу на юридичну адресу, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (79069, місто Львів, вулиця Шевченка, 313).

З інформації на офіційній веб-сторінці АТ «Укрпошта»: https://www.ukrposhta.ua/ на вкладці «Трекінг» за номером поштового відправлення №952 вбачається, що скерована на юридичну адресу відповідача (79069, місто Львів, вулиця Шевченка, 313) копія ухвали суду від 13.05.2025 про відкриття провадження у справі була ним отримана 28.05.2025.

18.10.2023 введено в дію положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами «№3200-IX від 29.06.2023».

Зазначеним законом внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими осіб, визначених частиною 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, в обов`язковому порядку зобов`язано зареєструвати свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Згідно з частиною 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Отже, відповідач, як юридична особа, згідно з частиною 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України зобов`язаний зареєструвати свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Проте, як встановлено судом, станом на дату подання позовної заяви даний обов`язок відповідачем не було виконано, що підтверджується долученою до матеріалів справи відповіддю №8870756 від 09.04.2025 про відсутність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС юридичної особи ().

Одночасно, суд враховує приписи частини 7 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, якими визначено, що якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Суд, направляючи такому учаснику справи судові виклики і повідомлення, ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом, зазначає у цих документах про обов`язок такої особи зареєструвати свій електронний кабінет та про можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Ухвалою від 13.05.2025 року про відкриття провадження суд зобов`язував відповідача зареєструвати свій електронний кабінет та про можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, судові засідання та інформація щодо справ, які розглядаються судом, є відкритими, крім випадків, установлених законом. Ніхто не може бути обмежений у праві на отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа має право на вільний доступ до судового рішення в порядку, встановленому законом. Додатковим способом інформування про суд, який розглядає справу, сторони спору та предмет позову, місце, дату і час судового засідання, може бути надання інформації з використанням Єдиного державного веб-порталу електронних послуг, у тому числі з використанням мобільного застосунку Порталу Дія. Програмними засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг, у тому числі мобільного застосунку Порталу Дія, може бути також забезпечено додаткове інформування сторін спору, авторизованих через Єдиний державний веб-портал електронних послуг або через мобільний застосунок Порталу Дія, шляхом відображення в електронній формі судового рішення у справі, виконавчого документа. Інформація про суд, який розглядає справу, сторони спору та предмет позову, дату надходження позовної заяви, апеляційної, касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення, стадії розгляду справи, місце, дату і час судового засідання, рух справи з одного суду до іншого є відкритою та має бути невідкладно оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Таким чином, суд зазначає, що сторони є належним чином повідомлені про розгляд справи у суді та мали можливість, передбачену законом на реалізацію своїх прав та виконання обов`язків.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Частиною 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до чинного законодавства України, враховуючи належне повідомлення сторін про судовий розгляд справи, неподання відповідачем відзиву на позовну заяву та достатність доказів, які містяться у матеріалах справи для вирішення спору, з урахуванням закінчення строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду спору по суті.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

07.07.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІАГЕН» (надалі - виконавець, позивач) та Приватним підприємством «ПЕРША СОЦІАЛЬНА МЕДИЧНА ЛАБОРАТОРІЯ «ЕСКУЛАБ» (надалі - замовник, відповідач) укладено договір №070722-1 про надання послуг з проведення лабораторних досліджень (надалі - договір).

Відповідно до п. 2.1. договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець бере на себе зобов`язання з проведення молекулярно-біологічних лабораторних досліджень біологічного матеріалу пацієнтів замовника, відповідно до замовлень замовника, та надає результат дослідження замовнику (надалі - послуги), а замовник зобов`язаний прийняти та оплатити надані послуги.

Виконавець може надавати замовнику інші послуги в сфері біотехнологій, перелік, вартість та порядок надання яких додатково узгоджується сторонами шляхом підписання додаткових угод до даного договору, або окремих договорів (п. 2.4. договору).

Пунктом 3.1. договору визначено, що замовник самостійно встановлює обсяг лабораторних досліджень відповідно до медичних показників.

Згідно з п. 3.2. договору замовник надає виконавцю біологічний матеріал пацієнтів і заявку на бланку-направлення, завіреному підписом уповноваженої особи замовника, бланк-направлення складається замовником у довільній формі та повинен супроводжувати кожен зразок біологічного матеріалу.

Передані замовником виконавцю бланки-направлення набувають статусу документів, що підтверджують перелік замовлених замовником послуг. У разі виникнення спорів щодо замовлених послуг виконавець пред`являє замовнику оригінал бланку-направлення (п. 3.6. договору).

Відповідно до п. 3.11. договору дослідження по кожному направленню виконується в строки, зазначені в додатку 1 до договору. Строк обчислюється з дня отримання виконавцем біологічного матеріалу від замовника. Заявлені строки проведення дослідження є актуальними за умови відповідності наданого біологічного матеріалу вимогам медичних стандартів, що пред`являється до зразків (зразок не забруднений, біологічний матеріал наданий в достатній кількості тощо), і дотримання преаналітичного етапу дослідження.

Протягом строку дії договору виконавець надає замовнику витратні матеріали (пробірки, середовища, контейнери для біоматеріалу) для забору та транспортування біологічного матеріалу відповідно до видів досліджень, які замовляються замовником (п. 3.20. договору).

Згідно з п. 3.21. договору вартість витратних матеріалів включена у вартість лабораторних досліджень біологічного матеріалів пацієнтів.

Пунктом 3.24. сторони передбачили, що виконавець має право виставити замовникові окремий рахунок на вартість своєчасно не використаних (повернутих зі зразками) і прострочених витратних матеріалів.

Відповідно до п. 4.1. договору вартість послуг визначається відповідно до обсягу наданих послуг і затверджених виконавцем тарифів на послуги, викладених в додатку 1.

Якщо вартість послуги за календарний місяць не буде перевищувати 6000,00 грн без ПДВ, замовник додатково до вартості послуг компенсує виконавцю витрати по транспортуванню біологічного матеріалу від замовника до виконавця (у випадку, якщо транспортування проводиться силами виконавця). Вартість таких витрат визначається в розрахунку 40 грн без ПДВ за одне транспортування (п. 4.2. договору).

Пунктом 4.3. договору передбачено, що факт належного надання послуг підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг (надалі - акт), в якому зазначається перелік наданих послуг (в т.ч. прізвища пацієнтів, дати та перелік виконаних досліджень) та вартість послуг. Акти складаються та підписуються сторонами в кінці кожного місяця, протягом якого такі послуги фактично надавалися. Одночасно з актом виконавець надає замовнику рахунок на оплату послуг.

Відповідно до п. 4.4. договору протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати отримання акту замовник зобов`язаний звірити та підписати акт, а також відправити виконавцю один екземпляр підписаного акту. В разі незгоди з актом замовник у той же строк зобов`язаний надіслати виконавцю в електронному вигляді свої обґрунтовані заперечення до акту від замовника акт вважається узгодженим, а послуги такими, що надані належним чином та прийняті замовником в повному обсязі.

Розрахунки між сторонами здійснюються на підставі підписаних або узгоджених замовником актів (п. 4.6. договору).

Пунктом 4.7. договору сторонами обумовлено, що замовник повинен оплатити фактично отримані послуги шляхом переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця протягом 10 (десяти) банківських днів з дня отримання рахунку в програмі електронового документообігу «Вчасно» та/або «Медок».

Згідно з п. 4.9. договору загальна вартість послуг та ціна договору відповідають сумі всіх підписаних чи узгоджених сторонами протягом дії договору актів.

Пунктом 5.1. договору передбачені права виконавця, зокрема щодо отримання оплати за надані послуги в розмірах і строки, передбачені цим договором.

У свою чергу, згідно з п. 6.2. договору замовник зобов`язаний вчасно підписувати акти та сплачувати вартість наданих послуг відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 9.1. договору такий набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом 3-х років з дати укладення, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Пунктами 10.1.-10.2. договору визначено, що належним чином оформлені додатки до даного договору є його невід`ємною частиною. Такими додатками до договору є: додаток 1- тарифи на послуги, додаток 2 - правила забору, зберігання та транспортування біологічного матеріалу.

21.11.2023 між позивачем та відповідачем підписано додаткову угоду №2 про внесення змін до договору №070722-1 про надання медичних послуг від 07.07.2022.

Згідно довідки щодо підписів документа у сервісі Вчасно, акт наданих послуг №1699 від 30.11.2024 на суму 1421713,00 грн та рахунок на оплату №1379 від 30.11.2024 на суму 1421713,00 грн направлено позивачем 17.12.2024 о 16:02 та отримано відповідачем 17.12.2024 о 17:10. 26.12.2024 о 15:53 відповідачем (членом дирекції Мельник Д.В.) за допомогою електронного підпису підписано вище згадані документи.

Відповідно до довідки щодо підписів документа у сервісі Вчасно акт наданих послуг №1771 від 31.12.2024 на суму 1302768,00 грн та рахунок на оплату №1400 від 31.12.2024 на суму 1302768,00 грн направлено позивачем 03.01.2025 о 12:59 та отримано відповідачем 03.01.2025 о 13:13. 03.01.2025 о 13:15 відповідачем (членом дирекції Мельник Д.В.) за допомогою електронного підпису підписано вище згадані документи.

Крім того, у матеріалах справи міститься копія акта звірки взаємних розрахунків по стану за період: липень 2024 - грудень 2024 між позивачем та відповідачем за договором №070722-1 від 07.07.2022 на суму 2724886,00 грн. Згаданих акт підписаний уповноваженими представниками сторін з обох сторін та скріплений відтиском печаток юридичних осіб.

Відповідач доказів погашення заборгованості суду не надав.

ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Частинами 1 та 2 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами. (ст. 629 Цивільного кодексу України)

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України)

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 4.3. договору передбачено, що факт належного надання послуг підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг (надалі - акт), в якому зазначається перелік наданих послуг (в т.ч. прізвища пацієнтів, дати та перелік виконаних досліджень) та вартість послуг. Акти складаються та підписуються сторонами в кінці кожного місяця, протягом якого такі послуги фактично надавалися. Одночасно з актом виконавець надає замовнику рахунок на оплату послуг.

На підтвердження надання послуг виконавцем (позивачем) надано до суду копії актів надання послуг на загальну суму 2724481,00 грн, а саме: №1699 від 30.11.2024 на суму 1421713,00 грн та №1771 від 31.12.2024 на суму 1302768,00 грн. Одночасно, позивачем виставлено рахунки на оплату: №1379 від 30.11.2024 на суму 1421713,00 грн, №1400 від 31.12.2024 на суму 1302768,00 грн.

Одночасно судом враховано, що відповідач проти отримання даних рахунків та актів не заперечив.

Отже, враховуючи, що загальна сума наданих позивачем послуг за договором №070722-1 від 07.07.2022 становить 2724481,00 грн, а позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь лише 2324886,00 грн, суд доходить висновку про те, що до стягнення з відповідача підлягає 2324886,00 грн суми основного боргу.

Частина перша статті 4 Господарського процесуального кодексу України визначає, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Приписами статті 14 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Як встановлено ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною другою статті 74 Господарського кодексу України передбачено, що у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Одночасно статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» суд нагадує, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Суд враховує позицію ЄСПЛ (справи «Салов проти України», «Проніна проти України» та «Серявін та інші проти України»), де зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя.

Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Як передбачено п. 2 ч. 5 ст.238 Господарського процесуального кодексу України, в резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач за звернення до Господарського суду Львівської області із позовною заявою, сформованою за допомогою системи «Електронний суд» (документ сформовано 07.04.2025), сплатив судовий збір у розмірі 27898,64 грн, що підтверджується платіжною інструкцію №6033 від 04.04.2025 року, тобто із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (34873,29 грн * 0,8 = 27898,63 грн).

З огляду на те, що судом позовні вимоги задоволено у повному обсязі, з відповідача підлягає до стягнення 27898,63 грн відшкодування витрат на оплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 12, 13, 20, 73,74,76-80, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 326 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «ПЕРША СОЦІАЛЬНА МЕДИЧНА ЛАБОРАТОРІЯ «ЕСКУЛАБ» (79069, Львівська область, місто Львів, вулиця Шевченка, будинок 313; ідентифікаційний код 36544827) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАГЕН» (08131, Київська область, село Софіївська Борщагівка, вулиця Київська, будинок 34а, офіс 317; ідентифікаційний код 40784,00 грн заборгованості та 27898,63 грн витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане 16.09.2025.

Суддя Гоменюк З.П.