ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2025 року м. Дніпро Справа № 904/220/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: Чус О.В. (доповідач),

судді: Іванов О.Г., Кощеєв І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного підприємства "Горкомінвест" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2025 (повне рішення складено 24.03.2025, суддя Манько Г.В.) у справі № 904/220/25

за позовом Публічного акціонерного товариства "ІНТЕРПАЙП НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБОПРОКАТНИЙ ЗАВОД"

до Приватного підприємства "Горкомінвест"

про стягнення 248 298 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Публічне акціонерне товариство "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з приватного підприємства "Горкомінвест" пені у розмірі 175 986 грн., штрафу 72 312 грн. та судових витрат у справі.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2025 у справі №904/220/25, позов задоволено повністю.

Стягнуто з приватного підприємства "Горкомінвест" (49050, м. Дніпро, площа Академіка Стародубова, буд. 1, ідентифікаційний код 36368247) на користь публічного акціонерного товариства "Інтерпайп нижньодніпровський трубопрокатний завод" (49081, м. Дніпро, вул. Старозаводська, 21, ідентифікаційний код 05393116) пеню 175 986 грн., штраф 72312 грн., судовий збір в сумі 2979 грн. 58 коп.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано відсутністю підстав для зменшення розміру штрафних санкцій, а також тим, що наявними у справі доказами позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, Приватне підприємство "Горкомінвест" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду від 20.03.2025 та ухвалити нове рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги шляхом зменшення штрафних санкцій на 80%, а саме: стягнути пеню в розмірі 20% від заявлених вимог в розмірі 35197 грн., стягнути штраф в розмірі 20% від заявлених вимог в розмірі 14462 грн.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Скаржник вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим у зв`язку з тим, що судом неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, внаслідок чого були неправильно досліджені та оцінені докази, а також порушені норми процесуального права, крім того, позивач не довів обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Договір № 23/1807, за яким Позивач просить стягнути штрафні санкції було укладено 07.08.2023 року. Причиною прострочення поставки Товару стало постійні затримки оплати за поставлену продукцію за цим же Договором з боку Позивача. Постачаємий до Договору № 23/1807 Товар виробляється ПП «ГОРКОМІНВЕСТ» із власних матеріалів. Відповідно до Договору № 23/1807 та специфікацій до нього оплата становить 100% від вартості та здійснюється протягом 10 календарних днів після поставки Товару. В період з 01.01.24р. по 30.04.24р. прострочення оплати з боку ПАТ «Інтерпайп НТЗ» в загальній сукупності склало 76 днів (з цього приводу надаю копію реєстра документів з 01.01.24 по 30.04.24 по контрагенту ПАТ «Інтерпайп НТЗ», копії видаткових накладних та рахунків). Вказані затримки оплати мали суттєві наслідки для ПП «ГОРКОМІНВЕСТ», так як це стало перешкодою своєчасного замовлення матеріалів - поковок, лиття, металопрокату, мастила, сожі і таке інше. Таким чином, затримка в оплаті поставленої продукції викликала затримку у замовленні матеріалів, що, в свою чергу, викликало затримку у виготовленні продукції. Технологічний процес ПП «ГОРКОМІНВЕСТ» влаштований таким чином, що затримка в оплаті на 5 діб призводить до затримки виробництва на 20 діб.

При цьому, всі деталі, які були поставлені по Специфікації № 7 до Договору № 23/1807 - це не серійне виробництво, а штучне, 90% деталей виготовляються вперше, тому враховуючи затримки оплати, терміни виробництва також затримувались. Товар по Специфікації № 7 до Договору № 23/1807 був поставлений у повному обсязі і затримка з постачання не призвели до жодної критичної ситуації та зривам ремонтів на ПАТ «Інтерпайп НТЗ».

Штрафні санкції зазначені у Договорі № 23/1807 є незрівняними для Постачальника і Покупця. Так, відповідно до п.7.3. Договору у випадку порушення строків поставки Постачальник сплачує пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого в строк товару за кожний день прострочки та додатково штраф у розмірі 5% від вартості непоставленого в строк Товару у випадку порушення строків потавки понад 10 днів, в той час як відповідно до п.7.2 Договору у випадку порушення строків оплати Покупець сплачує пеню у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, за кожен день прострочення. Таким чином, у Договорі суттєві штрафні санкції прописані лише для Постачальника, і в свою чергу дуже не значні для Покупця.

Сума штрафних санкцій фактично дорівнює прибутку ПП «ГОРКОМІНВЕСТ» отриманим від виконання зобов`язань по Специфікації № 7 до Договору № 23/1807. Стягнення штрафних санкцій суттєво вплине на майновий стан ПП «ГОРКОМІНВЕСТ», крім того, порушення строків поставки прямо випливає з порушення строків оплати за раніше поставлений товар з боку ПАТ «Інтерпайп НТЗ».

Крім того, немалозначною обставиною є те, що з 24 лютого 2022 року ПП «ГОРКОМІНВЕСТ», як і вся Україна виконує свою діяльність в умовах військового стану. Протягом 2024 року декілька співробітників було мобілізовано, що різко та неочікувано скоротило виробничі спроможності ПП «ГОРКОМІНВЕСТ». Відбуваються постійні повітряні тривоги при яких зупиняється весь виробничий процес, на його зупинку та запуск припадає 20- 70 відсотків робочого часу. Відбуваються постійні нічні та денні обстріли після яких не всі співробітники виходять на роботу. Вказані обставини також мають великий вплив на нормальну роботу підприємства та виконання строків поставки Товару. За даних обставин стягнення всієї заявленої суми штрафних санкцій за наявності економічного спаду в період збройної агресії, може негативно вплинути на діяльність ПП «ГОРКОМІНВЕСТ» та лягти на наші плечі непомірним фінансовим тягарем.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи.

27.05.2025 від позивача до ЦАГС надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить: відмовити в задоволенні апеляційної скарги ПП «ГОРКОМІНВЕСТ» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2025 у справі №904/220/25; рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2025 у справі № 904/220/25 залишити без змін.

Відзив обґрунтований наступним.

Позивач вважає, що ухвалюючи рішення від 20.03.2025 в справі №904/220/25, Господарський суд Дніпропетровської області в повному обсязі з`ясував обставини, що мають значення для справи, та прийняв законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до Специфікації №7 до Договору №23/1807 від 07.08.2023 року, Відповідач зобов`язався поставити на адресу Позивача Товар на суму 1 918 980,00 грн. у строк 84 календарних днів з дати підписання Специфікації. Специфікація №7 до Договору підписана сторонами по Договору 12.03.2024 року. Підписуючи Специфікацію №7 до Договору, Позивач взяв на себе зобов`язання без передплати, у строк до 04.06.2024 року (включно) поставити на адресу Позивача Товар на загальну суму 1 918 980,00 грн. Пунктом 7.3. Договору Позивач та Відповідач погодили, що в разі порушення термінів постачання Товару за Договором Відповідач виплачує Позивачу пеню у розмірі 0,1 % від вартості не поставленого в строк Товару, за кожен день прострочення постачання Товару. Пеня нараховується за весь період прострочення. При порушенні строку постачання понад 10 календарних днів Відповідач додатково сплачує Позивачу штраф у розмірі 5 % від вартості недопоставленого (непоставленого) у строк Товару. Таким чином, підписуючи Договір, Відповідач взяв на себе зобов`язання сплатити Позивачу штрафні санкції за прострочення постачання, передбачені п. 7.3. Договору.

Стосовно тверджень Відповідача про несвоєчасну оплату Позивачем поставленого Товару та про те, що це ніби - то призвело до затримки постачання Товару з боку Відповідача, то, дане твердження Відповідача документально не підтверджено. Позивач, так само як і Відповідач, виконує свою діяльність в умовах військового стану, що критично впливає на роботу Позивача. Відбуваються постійні повітряні тривоги, збої в енергопостачанні, порушення логістичних маршрутів, мобілізація співробітників, при яких призупиняється/сповільнюється виробничий процес. А той факт, що Відповідачем несвоєчасно поставлявся Товар, також має негативний вплив на нормальну роботу підприємства та своєчасне виготовлення продукції для інших контрагентів по інших Договорах.

Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.04.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Кощеєв І.М., Іванов О.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.04.2025 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/220/25. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 904/220/25.

16.04.2025 матеріали даної справи надійшли до ЦАГС.

Ухвалою ЦАГС від 17.04.2025 апеляційну скаргу Приватного підприємства "Горкомінвест" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2025 у справі № 904/220/25 - залишено без руху. Рекомендовано скаржнику усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: подати до апеляційного суду належні докази сплати судового збору, на належні реквізити; докази реєстрації електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами; надати відомості щодо підписанта скарги та докази на підтвердження повноважень у особи, яка підписала скаргу, як представник або в порядку самопредставництва - надавши строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

25.04.2025 від скаржника до ЦАГС надійшла заява, якою долучено до матеріалів апеляційної скарги докази сплати судового збору у розмірі 4469.37 грн, відповідно до платіжної інструкції від 23.04.2025, докази реєстрації електронного кабінету в ЄСІТС та копії документів, які підтверджують повноваження директора ПП "Горкомінвест" в особі Сасюк Д.М.

Ухвалою ЦАГС від 28.04.2025 повідомлено Приватне підприємство "Горкомінвест" про можливість усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2025 у справі № 904/220/25, зазначених в ухвалі Центрального апеляційного господарського суду від 17.04.2025, щодо надання доказів сплати судового збору, наразі, доплати - тривалістю 5 днів з дня вручення цієї ухвали.

05.05.2025 від скаржника до ЦАГС надійшли докази сплати (доплати) судового збору у розмірі 1117,33 грн, відповідно до платіжної інструкції від 03.05.2025.

Ухвалою ЦАГС від 12.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Горкомінвест" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2025 у справі № 904/220/25; визначено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Встановлені судом обставини справи.

Приватним підприємством "Горкомінвест" та Публічним акціонерним товариством "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" підписано договір поставки №23/1807 від 07.08.2023 (далі - Договір).

В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцю, а Покупець прийняти та оплатити продукцію матеріально-технічного призначення, надалі - Товар. Найменування, асортимент, кількість, ціна, умови та строки поставки товару зазначаються у Специфікаціях, які оформлюються у вигляді Додатків і складають невід`ємну частину цього Договору (п. 1.1 Договору).

Ціна за одиницю виміру товару, яка зазначена в узгоджених Сторонами Специфікаціях, є фіксованою і не підлягає збільшенню, якщо інше не передбачено у Специфікаціях до цього Договору (п. 2.3 Договору).

Загальна сума цього Договору визначається як загальна вартість товару, поставленого за весь період дії цього Договору на підставі оформлених Сторонами Специфікацій (п. 2.4 Договору).

Товар передається Постачальником Покупцю на підставі видаткової накладної з відміткою Покупця про приймання товару, якщо інше не передбачено відповідною Специфікацією (п. 3.5 Договору).

Датою поставки товару і датою переходу права власності на товар є дата, зазначена Покупцем у видатковій накладній при прийманні товару. Сторони у Специфікації можуть обумовити інші умови визначення дати поставки товару і дати переходу права власності на товар (п. 3.6 Договору).

Розрахунки за цим Договором Покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника в порядку та строки, зазначені у Специфікаціях. При здійсненні оплати на умовах передплати Покупець перераховує грошові кошти у розмірі вартості узгодженої партії товару. При здійсненні оплати з відстрочкою платежу Покупець перераховує грошові кошти за фактично прийняту вагу/кількість товару (п. 4.1 Договору).

Покупець здійснює оплату товару на підставі наданих Постачальником документів: оригіналу рахунка-фактури при здійсненні оплати на умовах передплати; оригіналу рахунка-фактури та податкової накладної при здійсненні оплати з відстрочкою платежу. У разі ненадання Постачальником вказаних документів або їх надання таким чином, що робить неможливим здійснення Покупцем оплати товару в строки, зазначені у Специфікаціях, а також документів, передбачених п. 3.7 цього Договору та/або передбачених у відповідній Специфікації. Покупець звільняється від відповідальності, штрафні санкції за порушення строків оплати не застосовуються, три відсотки річних та індекс інфляції не нараховується та не виплачується Покупцем (п. 4.2 Договору).

Покупець має право збільшити строк оплати товару пропорційно часу прострочення надання Постачальником всіх товаросупроводжувальних документів, передбачених даним Договором (п. 4.3 Договору).

У випадку порушення строків поставки Постачальник сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,1 % від вартості не поставленого в строк товару за кожний день прострочення. Пеня нараховується за весь період прострочення. При порушенні строків постачання понад 10 календарних днів Постачальник додатково сплачує Покупцю штраф у розмірі 5 % від вартості не поставленого в строк товару (п. 7.3 Договору).

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його підписання Сторонами та скріплення їх підписів печатками Сторін, та діє до 31.12.2026 року, а в частині не виконаних зобов`язань - до повного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов`язань. Датою підписання Договору слід вважати дату, вказану в правому верхньому кутку на першій сторінці цього Договору (п. 14.1 Договору).

Сторонами Договору погоджено та підписано Специфікацію №7 товарів, що постачаються покупцеві, що є додатком №7 від 12.03.2024р. до Договору №23/1807 від 07.08.2023.

За текстом Специфікації: Найменування товарів: корпус кр. 13352.18.641, корпус кр. 13352.19.21, корпус кр. 13309.04.01, корпус кр 1961 п.2-1, корпус кр.1916 п. 2-2, корпус кр.13307.02.04. Загальна вартість товару без ПДВ - 1918980 грн. Товар по цьому додатку постачається на умовах "DDP", (Інкотермс 2010) Склад покупця: м. Дніпро, вул. Каштанова, 35. Ціна товару визначена на цих же умовах постачання. Термін постачання до 84 календарних днів від дати підписання специфікації. Дата переходу права власності - дата прийому товару покупцем, яка вказана в товарно-транспортних документах. Умови оплати: 100% Факт постачання 10 календарних днів. Разом з товаром постачальник передає покупцеві наступні документи: сертифікат якості (паспорт) від виробника; рахунок; видаткова накладна; товарно транспортні документи (товарно-транспортна накладна, експрес-накладна тощо). Товар повинен поставлятися з обов`язковою наявністю бірок з зазначенням кода, найменування ТМЦ, номером креслення, згідно специфікації та найменування виробника.

Специфікація №7 до Договору підписана сторонами 12.03.2024 року. Відповідач зобов`язався у строк до 04.06.2024 поставити на адресу позивача товар на загальну суму 1918980,00 грн. Відповідачем виконано свої зобов`язання з поставки товару по Специфікації №7 до Договору частково з простроченням строку поставки, що підтверджується видатковими накладними: №РН-0000025 від 14.06.2024 року на суму 242 880,00 грн.; №РН-0000032 від 12.08.2024 року на суму 212 400,00 грн.; №РН-0000035 від 15.08.2024 року на суму 212 400,00 грн.; №РН-0000042 від 27.08.2024 року на суму 188 520,00 грн.; №РН-0000045 від 29.08.2024 року на суму 188 520,00 грн.; №РН-0000049 від 17.09.2024 року на суму 267 360,00 грн.; №РН-0000051 від 19.09.2024 року на суму 377 040,00 грн.

У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення пені та штрафу за порушення строку поставки товару по Специфікації №7 на підставі п. 7.3 Договору №23/1807 від 07.08.2023. Розрахована позивачем сума пені становить 175 986 грн., штрафу 72 312 грн.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Предметом апеляційного перегляду є рішення суду першої інстанції, яким стягнуто з відповідача на користь позивача суми пені та штрафу за порушення строків поставки товару на підставі п. 7.3 Договору №23/1807 від 07.08.2023.

Апелянт не погодився з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для зменшення розміру неустойки, в апеляційній скарзі просить зменшити розмір штрафних санкцій на 80%.

Таким чином, предметом дослідження є обставини наявності/відсутності підстав для зменшення розміру неустойки в порядку ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України.

Колегія суддів констатує, що правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору поставки №23/1807 від 07.08.2023.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до Специфікації №7 до Договору №23/1807 від 07.08.2023, відповідач зобов`язався поставити на адресу Позивача Товар на суму 1 918 980,00 грн. у строк 84 календарних днів з дати підписання Специфікації.

Специфікація №7 до Договору підписана сторонами 12.03.2024, відтак, відповідач був зобов`язаний у строк до 04.06.2024 поставити на адресу позивача товар на загальну суму 1918980,00 грн.

Відповідачем виконано свої зобов`язання з поставки товару по Специфікації №7 частково з простроченням строку поставки, що підтверджується видатковими накладними: №РН-0000025 від 14.06.2024 року на суму 242 880,00 грн.; №РН-0000032 від 12.08.2024 року на суму 212 400,00 грн.; №РН-0000035 від 15.08.2024 року на суму 212 400,00 грн.; №РН-0000042 від 27.08.2024 року на суму 188 520,00 грн.; №РН-0000045 від 29.08.2024 року на суму 188 520,00 грн.; №РН-0000049 від 17.09.2024 року на суму 267 360,00 грн.; №РН-0000051 від 19.09.2024 року на суму 377 040,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п 7.3. Договору у випадку порушення строків поставки Постачальник сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,1 % від вартості не поставленого в строк товару за кожний день прострочення. Пеня нараховується за весь період прострочення. При порушенні строків постачання понад 10 календарних днів Постачальник додатково сплачує Покупцю штраф у розмірі 5 % від вартості не поставленого в строк товару

У відзиві на позов та апеляційній скарзі відповідач зазначає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, оскільки вважає, що наявні підстави для зменшення розміру заявлених штрафних санкцій на 80%.

В обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру пені та штрафу, заявлених до стягнення позивачем на підставі п. 7.3 договору, апелянт зазначає наступне:

- причиною прострочення постави товару стали постійні затримки оплати за поставлену продукцію за цим же Договором з боку позивача;

- штрафні санкції, визначені у пунктах 7.2 і 7.3 Договору є незрівняними для Постачальника і Покупця: у випадку порушення строків оплати Покупець сплачує пеню у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, у той час як у випадку порушення строків поставки Постачальник сплачує пеню у розмірі 0,1% від вартості не поставленого с трок товару за кожен день прострочки та додатково сплачує штраф у розмірі 5% від вартості не поставленого в строк товару при порушенні строків постачання понад 10 днів;

- стягнення штрафних санкцій суттєво вплине на майновий стан відповідача; сума штрафних санкцій фактично дорівнює прибутку відповідача отриманим від виконання зобов`язань по Специфікації №7;

- умови воєнного стану також впливають на нормальну роботу підприємства та виконання строків поставки товару.

Колегія суддів, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, що підтверджують відсутність збитків завданих позивачу, обставини прострочення оплати за поставлену продукцію за спірним договором з боку позивача, дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження та вважає, що наявні підстави для зменшення розміру належних до стягнення з відповідача пені та штрафу на 50 %, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Схоже правило міститься в частині третій статті 551 Цивільного кодексу України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, за змістом зазначених норм Господарського та Цивільного кодексів України суд має право зменшити розмір штрафних санкцій, зокрема, з таких підстав, якщо: належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора; якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин. Такий перелік підстав для зменшення розміру штрафних санкцій не є вичерпним, оскільки частина третя статті 551 Цивільного кодексу України визначає, що суд має таке право і за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують як наявність підстав для зменшення розміру штрафних санкцій, так і заперечення щодо такого зменшення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміром неустойки розміру збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання, незначного прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру неустойки наслідкам порушення, негайного добровільного усунення стороною порушення та/або його наслідків тощо.

При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми неустойки, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Встановивши відповідні обставини, суд вирішує питання стосовно можливості зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд (відповідний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18 та в ін.).

Визначення конкретного розміру зменшення штрафних санкцій належить до дискреційних повноважень суду. При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтею 551 Цивільного кодексу України та статтею 233 Господарського кодексу України щодо права на зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 Цивільного кодексу України (справедливість, добросовісність, розумність), має забезпечити баланс інтересів сторін та з дотриманням правил статті 86 Господарського процесуального кодексу України визначити конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, а й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність боржника тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обставин справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав (відповідний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 08.10.2020 у справі №904/5645/19, від 14.04.2021 у справі № 922/1716/20).

Колегія суддів зауважує, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення розміру штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно із статтею 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (правові висновки Верховного Суду у постановах від 05.03.2019 у справі № 923/536/18, від 10.04.2019 у справі № 905/1005/18, від 06.09.2019 у справі № 914/2252/18, від 14.07.2021 у справі № 916/878/20 та ін.).

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.01.2024 у справі № 911/2269/22, зазначив, що в питаннях підстав для зменшення розміру неустойки правовідносини у кожному спорі про її стягнення є відмінними, оскільки кожного разу суд, застосовуючи дискрецію для вирішення цього питання, виходить з конкретних обставин, якими обумовлене зменшення штрафних санкцій, які водночас мають узгоджуватися з положеннями статті 233 ГК України і частини третьої статті 551 ЦК України, а також досліджуватися та оцінюватися судом в порядку статей 86, 210, 237 ГПК України.

Відповідно до ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов`язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість.

Ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Зокрема, загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення.

Для того, щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини третьої статті 551 ЦК України. Тож право суду на зменшення неустойки є проявом принципу пропорційності у цивільному праві.

На переконання колегії суддів, стягнення з відповідача на користь позивача 175 986 грн. пені та 72 312 грн. штрафу у даному випадку буде носити каральний, а не компенсаторний характер неустойки.

Враховуючи інтереси обох сторін, відсутність доказів того, що порушення зобов`язання відповідачем завдало збитків позивачу чи іншим учасникам господарських відносин, обставини прострочення оплати за поставлену продукцію за спірним договором з боку позивача, виходячи із засад справедливості, добросовісності, розумності і пропорційності як складових елементів принципу верховенства права, колегія суддів висновує про наявність підстав для зменшення розміру пені та штрафу, що підлягає стягненню з відповідача на 50 % від заявлених до стягнення сум з 175 986 грн. до 87 993 грн. та з 72 312 грн. до 36 156 грн. відповідно.

Колегія суддів вважає, що стягнення з відповідача такої суми пені та штрафу компенсує негативні наслідки, пов`язані з порушенням відповідачем строків поставки товару, стягнення ж з відповідача пені та штрафу у повному обсязі не є співмірним з можливими негативними наслідками від порушення відповідачем зобов`язання. Окрім цього, позивачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні статей 76, 77 ГПК України понесення ним збитків внаслідок допущеного відповідачем порушення строків поставки у спірних правовідносинах.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Апеляційний господарський суд зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. ЄСПЛ зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення ЄСПЛ у справі "Трофимчук проти України").

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України).

Відповідно до п.п.1, 3, 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є нез`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, колегія суддів висновує про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2025 у справі № 904/220/25 слід змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції: «Позов задовольнити частково. Стягнути з Приватного підприємства "Горкомінвест" (49050, м. Дніпро, площа Академіка Стародубова, буд. 1, ідентифікаційний код 36368247) на користь Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп нижньодніпровський трубопрокатний завод" (49081, м. Дніпро, вул. Старозаводська, 21, ідентифікаційний код 05393116) пеню в розмірі 87 993 грн., штраф в розмірі 36 156 грн., судовий збір в розмірі 2979 грн. 58 коп.».

Судові витрати.

Відповідно до частини 14 статті 129 ГПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За змістом частини 9 статті 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки. При цьому, колегія суддів враховує, що аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 03.04.2018 у справі № 902/339/16, від 10.03.2021 у справі № 904/5702/19, від 14.06.2022 у справі № 905/2135/19, від 05.04.2023 у справі № 910/18718/21.

Відтак, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275-277, 282-284, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Горкомінвест" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2025 у справі № 904/220/25 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2025 у справі № 904/220/25 змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

«Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Горкомінвест" (49050, м. Дніпро, площа Академіка Стародубова, буд. 1, ідентифікаційний код 36368247) на користь Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп нижньодніпровський трубопрокатний завод" (49081, м. Дніпро, вул. Старозаводська, 21, ідентифікаційний код 05393116) пеню в розмірі 87 993 грн., штраф в розмірі 36 156 грн., судовий збір в розмірі 2979 грн. 58 коп., про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити».

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника - Приватне підприємство "Горкомінвест".

Видачу наказу на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.Г. Іванов