УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

10.09.2025Справа № 910/11128/25
Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1 ,

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопоставка»,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «ВС Енерджі Інтернейшнл Україна»,

3. Приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго»,

про визнання недійсними правочинів, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопоставка», Товариства з обмеженою відповідальністю «ВС Енерджі Інтернейшнл Україна» та Приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго», що містить такі вимоги:

1. Визнати правочин щодо переходу прав власності між ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (попередня назва ПрАТ «Київобленерго») () та ТОВ «Енергопоставка» () на 100% корпоративних прав в статутному капіталі ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» () недійсним.

2. Зобов`язати відповідачів здійснити всі необхідні дії з перереєстрації, в т.ч., але не обмежуючись, в державних реєстрах та Статутних документах ТОВ «КОЕК», щодо передачі прав власності на 0,5038202% в статутному капіталі ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» (), загальною номінальною вартістю в статутному капіталі вказаного ТОВ «КОЕК» у розмірі 5038,20 грн, з прав власності ТОВ «Енергопоставка» у приватну власність ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ); витрати, пов`язані з такою перереєстрацією покласти на ТОВ «Енергопоставка» та ТОВ «Енергопоставка».

3. Визнати правочин щодо переходу прав власності між ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (попередня назва ПрАТ «Київобленерго») () та ПрАТ «Рівнеобленерго» () на 7 090 298 акцій АТ «Кіровоградобленерго» () недійсним.

4. Визнати правочин щодо переходу прав власності між ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (попередня назва ПрАТ «Київобленерго») () та ТОВ «ВС Енерджі Інтернейшнл Україна» () на 56 305 895 акцій АТ «Одесаобленерго» (, нова назва АТ «ДТЕК Одеські електромережі») недійсним.

5. Зобов`язати ПрАТ «Рівнеобленерго» () компенсувати майнову шкоду/збитки позивачу у розмірі 48 939,61 грн.

6. Зобов`язати ТОВ «ВС Енерджі Інтернейшнл Україна» () компенсувати майнову шкоду/збитки позивачу у розмірі 674 819,04 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд зазначає про наявність підстав для залишення її без руху, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Суд зазначає, що позовна заява ОСОБА_1 не у повному обсязі відповідає вищевказаним вимогам ГПК України, оскільки не містить зазначення щодо відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Крім того, відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визначені способи захисту прав і законних інтересів суб`єктів господарювання.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зазначає, що за загальним правилом (ч. 1 ст. 5 ГПК України) суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Зазначене слід розуміти так, що суд захищає права, свободи та інтереси осіб у спосіб, який прямо передбачено нормою матеріального права або договором.

При цьому позивач, обираючи спосіб захисту, який він просить суд застосувати для захисту його прав, свобод чи інтересів, може обирати між декількома способами захисту (передбаченими законом або договором), якщо це не заборонено законом.

Якщо ж законом або договором не передбачено способу захисту, який би ефективно захищав права, свободи чи інтереси позивача, суд може захистити їх у спосіб, що не суперечить закону (ч. 2 ст. 5 ГПК України).

Наведене з урахуванням положень ч. 1 ст. 2 ГПК України означає, що спосіб захисту, який позивач може обрати, а суд застосувати при здійсненні судочинства, у будь-якому випадку має бути ефективним, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням, дає змогу забезпечити реальне поновлення у порушених правах.

Отже, обираючи спосіб захисту, позивач насамперед повинен перевірити, чи не передбачає закон або договір ефективного способу захисту.

Якщо спосіб захисту законом або договором передбачено, позивач повинен обрати саме цей спосіб.

При цьому, суд також звертає увагу, що предмет позову, тобто певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, повинен бути чітко визначений позивачем у прохальній частині позовної заяви, оскільки резолютивна частина рішення суду, по суті, відображає позовні вимоги, викладені у прохальній частині позовної заяви, яка повинна викладатися чітко й безумовно, з метою його належного виконання.

Так, зокрема, у прохальній частині позивач в її пунктах 5, 6 просить зобов`язати ПрАТ «Рівнеобленерго» та ТОВ «ВС Енерджі Інтернейшнл Україна» компенсувати позивачу майнову шкоду/збитки.

Так, із урахуванням вказаних вимог позивачем визначено ціну позову 723 758,65 грн, тобто, зазначені позовні вимоги є вимогами майнового характеру, в той час як їх у прохальній частині позову викладено як вимоги немайнового характеру шляхом зобов`язання вчинити певні дії (шляхом компенсації коштів), внаслідок чого неможливо визначити конкретно спосіб захисту, у який позивач має намір захистити свої права, свободи чи інтереси.

Крім того, позивачем неточно викладено позовні вимоги щодо визнання правочинів недійсними (пункти 1, 3, 4 прохальної частини позову), а саме: не вказано конкретно які саме правочини (дати їх вчинення, форма цих правочинів) слід визнати недійсними.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, всупереч наведеним вище вимогам позивач не долучив до позовної заяви доказів її направлення (разом із додатками) іншим учасникам справи.

При цьому, суд звертає увагу позивача на положення ч. 7 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, якими встановлено, що якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Водночас, суд встановив, що до позовної заяви позивачем долучено клопотання про зменшення розміру судового збору відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» до рівня 5% від доходів позивача за 2024 рік, а саме до 3285,05 грн або до іншого розміру, визначеного судом за внутрішнім переконанням.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом 01.01.2025 встановлено у розмірі 3 028,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивачем пред`явлено 4 вимоги немайнового характеру та 2 вимоги, які за своїм змістом є вимогами майнового характеру, а тому сума судового збору, яка мала бути сплачена за звернення із даним позовом до суду, становить 22 968,38 грн (3028,00 грн * 4 вимоги) +(723 758,65 грн * 1,5%).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

За умовами ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Так, з аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Однак, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища.

Так, із поданих позивачем доказів встановлено, що його дохід за попередній (2024) рік склав 65700,70 грн, що підтверджується сформованою 27.02.2025 довідкою з електронного кабінету ДПС України.

Враховуючи викладене, оцінюючи фінансовий стан заявника, приймаючи до уваги кількість пред`явлених вимог, суд дійшов висновку про можливість зменшення розміру судового збору до розміру 10 000,00 грн.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом другим частини першої цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 цього Кодексу.

Враховуючи викладене вище, позовна заява залишається без руху з наданням позивачу строку для усунення виявлених недоліків.

Керуючись статтями 164, 174, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати семи днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду заяви, що містить:

- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- уточнений зміст позовних вимог про визнання правочинів недійсними (пункти 1, 3, 4 прохальної частини позову): зазначення дат вчинення правочинів, форми їх вчинення;

- конкретний та коректний зміст позовних вимог щодо компенсації збитків (пункти 5, 6 прохальної частини позову) відповідно до обраного способу захисту прав, свобод та інтересів;

- докази направлення копії позовної заяви з доданими до неї документами іншим учасникам справи рекомендованим листом з описом вкладення;

- докази сплати судового збору у розмірі 10 000,00 грн за реквізитами Господарського суду міста Києва, які розміщені на офіційному веб-сайті Судової влади.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 ГПК України, за яким позовна заява буде вважатись не поданою та повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Ю. Трофименко