ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" вересня 2025 р. Cправа № 902/293/22

Суддя Господарського суду Вінницької області Яремчук Ю.О., розглянувши матеріали заяви (вх. № канц. 01-34/8733/25 від 19.08.2025) ТОВ "Гриол" про видачу дублікату наказу у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гриол" (провулок Костя Широцького, буд. 14-Е,м. Вінниця, Вінницька обл., 21012)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю - фірма "Гарантія" (вул. Данила Галицького, буд. 29, м. Вінниця, Вінницька обл., 21036)

про стягнення 282168,03 грн

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Надтока Т.О.

Представники сторін не з`явились

В С Т А Н О В И В :

03.05.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Гриол" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю - фірма "Гарантія" про стягнення 282168,03 грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/293/22) передано на розгляд судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 05.05.2022 відкрито провадження у справі № 902/293/22.Визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначено на 02.06.2022.

23.06.2022 у даній справі прийнято рішення, яким позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю - фірма "Гарантія" (вул. Данила Галицького, буд. 29, м. Вінниця, Вінницька обл.,21036, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гриол" (провулок Костя Широцького, буд. 14-Е,м. Вінниця, Вінницька обл., 21012, ) 260 000,00 грн сума основного боргу, 16 042,00 грн інфляційних втрат, 6 126,03 грн пені та 4 232,52 грн витрати зі сплати судового збору.

19.07.2022 на виконання рішення суду було видано наказ.

19.08.2025 від ТОВ "Гриол" надійшла заява (вх. № канц. 01-34/8733/25 від 19.08.2025) про видачу дублікату наказу у справі № 902/293/22.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу від 19.08.2025 вказану заяву розподілено судді Яремчуку Ю.О.

Відповідно до п. 19.4 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Про видачу дублікатів виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Ухвалою суду від 25.08.2025 заяву ТОВ "Гриол" (вх. № канц. 01-34/8733/25 від 19.08.2025) про видачу дублікату наказу у справі № 902/293/22 призначено до розгляду у судовому засіданні на 04.09.2025.

На визначену судом дату, 04.09.2025, учасники справи не з`явились, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, ухвалою суду від 25.08.2025.

Згідно із п. 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Обґрунтовуючи вимогу про видачу дублікатів наказів заявник вказує, що наказ втрачено, а саме останнім зазначається, що на підставі рішення Господарського суду Вінницької області від 23.06.2022 у справі № 902/293/22 було видано наказ від 19.07.2022 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю - фірма «Гарантія» (вул. Данила Галицького, буд. 29, м. Вінниця, Вінницька обл., 21036, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гриол» (провулок Костя Широцького, буд. 14-Е, м. Вінниця, Вінницька обл., 21012, ) 260 000,00 грн суми основного боргу, 16 042,00 грн інфляційних втрат, 6 126,03 грн пені та 4 232,52 грн витрат зі сплати судового збору.

28.07.2022 Першим відділом державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було відкрито виконавче провадження № 69516307.

30.08.2023 Першим відділом державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з відсутністю майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснення виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Заявником вказується, що вищевказану постанову разом з виконавчим документом за вих. № 112029 було направлено на адресу стягувача. При пересилці цього листа його було втрачено, унаслідок чого Товариство з обмеженою відповідальністю «Гриол» не отримало повернутий виконавчий документ, що підтверджується листом Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 31.07.2025 № 125206. Відповідно до пункту 2 постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.08.2023 виконавчий документ може бути пред`явлений для виконання в строк до 30.08.2026.

Дослідивши подану ТОВ "Гриол" заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 19.4 Розділу XI Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість, відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Крім того, відповідно до статті 129 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (статті 19 Господарського процесуального кодексу України).

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року N 11-рп/2012.

Згідно з мотивувальною частиною рішення № 16-рп/2009 від 30.06.2009р. Конституційного Суду України виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виходячи з того, що згідно зі статті 1 Конституції України Україна є правовою державою, обов`язковість виконання судових рішень є обов`язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Отже, з системного аналізу наведеного вище слідує, що виконання судового рішення є однією з основоположних засад здійснення державою правозахисної функції.

За приписами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (див. рішення від 19.03.1997 зі справи «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004 зі справи «Шмалько проти України»).

Як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Глоба проти України» № 15729/07 від 05.07.2012, пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

Окремо слід зазначити, що строк пред`явлення вказаного наказу до виконання не сплинув, оскільки відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони, у зв`язку із чим наказ дійсний до виконання до 31.08.2026 (з урахуванням того, що наказ у даній справі було повернуто відповідно до постанови органу ДВС від 30.08.2023).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що видача дублікату наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату їх видачі. Натомість втрата наказу унеможливлює виконання рішень суду та порушує права стягувача.

Така правова позиція викладена, зокрема, в постановах Касаційного господарського суду Верховного Суду від 10.09.2018 у справі № 5011-58/9614-2012, від 16.08.2018 у справі № 6/275-08, від 15.08.2018 у справі № 6/256, від 26.04.2018 у справі № 922/6111/15.

За таких обставин, дослідивши подану заяву з додатками, беручи до уваги втрату при пересиланні наказу Господарського суду Вінницької області від 19.07.2022 у справі № 902/293/22 та звернення стягувача із заявою про видачу його дубліката у межах строку пред`явлення до виконання, суд дійшов висновку про необхідність видачі дубліката втраченого наказу.

Керуючись статтею 234, пунктом 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву (вх. № канц. 01-34/8733/25 від 19.08.2025) ТОВ "Гриол" про видачу дублікату наказу у справі № 902/293/22.

2. Видати дублікат наказу Господарського суду Вінницької області від 19.07.2022 у справі № 902/293/22 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю - фірма "Гарантія" (вул. Данила Галицького, буд. 29, м. Вінниця, Вінницька обл.,21036, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гриол" (провулок Костя Широцького, буд. 14-Е,м. Вінниця, Вінницька обл., 21012, ) 260 000,00 грн сума основного боргу, 16 042,00 грн інфляційних втрат, 6 126,03 грн пені та 4 232,52 грн витрати зі сплати судового збору.

3. Згідно зі ст. 235 ГПК України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

4. За приписами п. 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України ухвалу про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржено окремо від рішення суду першої інстанції до Північно-західного апеляційного господарського суду.

5. Згідно із положеннями ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Ухвалу направити до Електронних кабінетів ЄСІТС.

Дата складання повного тексту ухвали 09.09.2025

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи