ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/2695/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Мусієнко О.О.,

розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради (73000, м. Херсон, пр. Незалежності, буд. 37)

до відповідача: Приватного підприємства "Удача" (73003, м. Херсон, просп. 200-річчя Херсона, буд. 3-А)

про стягнення 14 005, 60 грн

В С Т А Н О В И В:

1. Короткий зміст позовних вимог.

08.07.2025 Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради (далі -позивач) звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом, сформованим в системі "Електронний суд" (вх. № 2766/25 від 08.07.2025), про стягнення з Приватного підприємства "Удача" (далі - ПП "Удача", відповідач) заборгованості згідно договору про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу № 02-20-70/21 від 25.05.2021 в розмірі 7555, 60 грн, пені в розмірі 1320, 68 грн, штрафу в розмірі 377, 78 грн, 3% річних в розмірі 755, 77 грн, інфляційні втрати в розмірі 3995, 77 грн та витрат по сплаті судового збору в розмірі 2422, 40 грн.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження; звернуто увагу відповідача про обов`язок, передбачений ч. 6 ст. 6 ГПК України.

Вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч. 7 ст. 252 ГПК України.

Ухвала суду від 14.07.2025 була доставлена позивачу та його представнику до їх електронних кабінетів 15.07.2025, про що свідчать відповідні довідки про доставку електронного документу.

Згідно відповіді № 112710580 від 14.07.2025 відповідач - ПП "Удача" не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

Ураховуючи відсутність у відповідача електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" ЄСІТС ухвала суду від 14.07.2025 була надіслана йому на його юридичну адресу, яка зазначена у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак повернута засобами поштового зв`язку із вказівкою такого повернення "адресат відсутній за вказаною адресою", про що свідчать відповідні рекомендовані повідомлення.

Частиною 1 ст. 232 ГПК України передбачено, що судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Порядок направлення та вручення судових рішень визначений у ст. 242 ГПК України.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі в порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня (ч. 5 ст. 242 ГПК).

У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (ч. 11 ст. 242 ГПК).

Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (ч. 6 ст. 242 ГПК).

Виходячи зі змісту ст. 242 ГПК, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил № 270, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДР прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.11.2021 у справі № 908/1724/19, від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19 та від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19, від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20, від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20, від 14.06.2024 у справі № 910/8002/23).

В постанові Верховного Суду від 08.04.2019 у справі № 922/2887/16 викладена правова позиція, що сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, вказує на суб`єктивну поведінку сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання ухвал суду у даній справі відповідачем та повернення їх до суду з відповідною відміткою є наслідком діяння (бездіяльності) відповідача щодо їх належного отримання та неповідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.

Також, суд повідомляв про розгляд справи № 916/2695/25 шляхом розміщення публікацій на сайті "Судова влада України", що підтверджується наявною в матеріалах справи роздруківкою.

Отже, судом було вчинено всі необхідні дії щодо повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі, про можливість вчинення відповідних процесуальних дій, зокрема, надано можливість викласти свої заперечення проти задоволення позовних вимог.

Суд також бере до уваги, що сторони мали можливість ознайомитись з усіма процесуальними документами у справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua), який є відкритим для доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Таким чином, матеріали справи свідчать про належне повідомлення учасників справи про відкриття провадження у справі та встановлення процесуальних строків, а також створення учасникам судового процесу належних умов для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень.

З огляду на викладене господарський суд доходить висновку про належне повідомлення як позивача, так і відповідача про розгляд судом даного спору.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Водночас суд зауважує, що відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст. 165 ГПК України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно з ч. 4 ст. 165 ГПК України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

3. Позиція учасників справи.

Доводи позивача - Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 02-20-70/21 від 25.05.2021 про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу стосовно проведення повної та своєчасної оплати. Зазначає, що у період з 01.01.2021 по 28.02.2022 відповідачем мало бути сплачено 28 572, 07 грн, однак сплачено 21 016, 47 грн, у зв`язку залишок заборгованості становить 7555, 60 грн. Вказує, що заборгованість відповідача на момент подання позовної заяви з урахуванням штрафних санкцій складає 14 005, 60 грн, з яких: основний борг - 7555, 60 грн; пеня - 1320, 68 грн; 5% штраф - 377, 78 грн; 3% річних - 755, 77 грн; інфляційні втрати - 3995, 77 грн.

Оскільки відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами до суду не надав, суд у відповідності до ч. 13 ст. 8, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 5 ст. 252 ГПК України, враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

25.05.2021 між Управлінням естетики та зовнішньої реклами Херсонської міської ради та ПП «Удача» був укладений договір № 02-20-70/21 (Антонівка) про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу (далі - договір), п. 1.1. якого передбачено, що управління як уповноважений Херсонською міською радою орган на умовах та в порядку, передбаченому договором, надає, а організація приймає в тимчасове платне користування місце, з метою розташування на ньому рекламного засобу, котрий використовується для розміщення зовнішньої реклами.

Пунктами 1.2, 1.3 договору передбачено, що він визначає відносини сторін щодо тимчасового платного користування організацією місцем. Адреса, площа кількість місць, що надаються в користування за Договором, визначаються згідно з додатком 1 до договору.

Відповідно до п. 2.1 договору за користування місцем організація щомісячно сплачує плату, розрахунок якої здійснюється у відповідності до тарифів, установлених відповідним рішенням міської ради.

Підставою для нарахування та внесення організацією на поточний рахунок управління плати є цей договір та відповідні додатки до нього (п. 2.2. договору).

За положеннями п. 2.3. договору плата за користування місцем сплачується організацією (прийняття управлінням рішення про встановлення пріоритету) на підставі рішення виконкому Антонівської селищної ради від 06.09.2019 № 78 та становить: 25% плати за тимчасове користування місцем у перші три місяці дії встановленого пріоритету, розрахунок якої визначається згідно із додатком 2 до договору. У наступні три місяці дії встановленого пріоритету: 25% плати за користування місцем з дати прийняття рішення управлінням про продовження дії пріоритету, якщо строк його дії продовжується у зв`язку з потребою виконання архітектурно-планувальних робіт та розроблення проектно-технічної документації, розрахунок якої визначається згідно із додатком 2 дот договору; 100 % плати за користування місцем з дати прийняття рішення управління про продовження дії пріоритету, якщо строк його дії продовжується на підставі письмового звернення заявника, розрахунок якої визначається згідно із додатком 2 до договору; 100 % за тимчасове користування місцем із дати прийняття виконавчим комітетом міської ради рішення про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами, розрахунок якої визначається згідно із додатком 2 до договору.

Пунктом п. 2.4 договору передбачено, що плата за користування місцем для розташування рекламних засобів сплачується організацією щомісяця, за 10 днів до кінця поточного місяця, за рахунками згідно з додатком 2 до договору, у безготівковій формі на поточний рахунок робочого органу, відкритого в управлінні Державної казначейської служби України у місті Херсоні, незалежно від наслідків господарської діяльності організації, наявності або відсутності підписаними сторонами актів наданих послуг.

Згідно з п. п. 3.1.6, 3.1.7. договору визначено, що управління має право, зокрема: нараховувати та вимагати від організації оплати штрафних санкцій за порушення умов договору в розмірі та в порядку, передбаченому договором та чинним законодавством; вимагати від організації усунення порушень умов цього договору (п. 3.1.7).

У відповідності до п. 4.2.4 організація зобов`язана своєчасно та в повному обсязі вносити плату за користування місцями в розмірі, передбаченому договором.

Згідно з п. 6.1. договору за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків сторони несуть відповідальність у відповідності до умов договору та чинного законодавства України.

За несвоєчасну оплату платежів за користування місцем організація сплачує на користь управління пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми прострочених платежів за весь час прострочення (п. 6.3. договору).

За умовами п. 6.4. договору за прострочення внесення платежів за користування місцем (-ями), що складає більше 1 місяця організація додатково сплачує штраф у розмірі п`яти відсотків від простроченої суми.

Пунктом 8.1. договору визначено, що договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до закінчення строку дії дозволу.

Відповідно до п. 8.2. договору дія договору продовжується при продовженні строку дії відповідного дозволу, на визначений у ньому строк.

Згідно з п. 8.3 договору, усі зміни та доповнення до договору оформлюються в письмовій формі і вступають у силу з моменту підписання їх сторонами, за винятком випадків змін умов договору, передбачених пунктами 2.7. 2.8 договору, та уточнень до нього, у разі не продовження терміну дії дозволу на місце (-ця), передбачене в додатках 1, 2 до договору.

Договір підписано між сторонами без будь-яких зауважень.

На момент укладення договору № 02-20-70/21 від 25.05.2021, функції робочого органу із регулювання діяльності у галузі розміщення об`єктів зовнішньої реклами на території міста Херсона здійснювалися управлінням естетики та зовнішньої реклами Херсонської міської ради, яке зазначено стороною цього договору.

Однак, відповідно до п. 6 рішення Херсонської міської ради від 26.02.2021 № 73 «Про затвердження структури виконавчих органів Херсонської міської ради, їхніх положень та загальної чисельності апарату міської ради та її виконавчих органів» ліквідовано управління естетики та зовнішньої реклами Херсонської міської ради, правонаступником якого, відповідно до пункту 8 даного рішення, є управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради.

Положенням про управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради, затвердженим рішенням Херсонської міської ради від 26.02.2021 № 73 закріплено, що управління уповноважено здійснювати функції робочого органу із регулювання діяльності у галузі розміщення об`єктів зовнішньої реклами на території Херсонської міської територіальної громади, відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 3.2.2 зазначеного Положення до повноважень управління віднесено укладання з розповсюджувачами зовнішньої реклами договорів про право тимчасового користування місцями для розміщення рекламних засобів на території Херсонської міської територіальної громади.

Порядок розрахунку плати визначений Правилами розміщення та експлуатації об`єктів зовнішньої реклами та інформації в місті Херсоні, затверджених рішенням виконавчого комітету міської ради від 20.10.2015 № 369 (далі - Правила). Пунктом 3.1.16 Правил визначено, що Робочий орган здійснює операторські функції зі справляння плати за укладеними Договорами та контроль за своєчасним надходженням плати.

Так, у зв`язку з припиненням на підставі рішення Херсонської міської ради від 26.02.2021 № 73 управління естетики та зовнішньої реклами Херсонської міської ради та з метою забезпечення нерозривності виконання повноважень з питань зовнішньої реклами, 02.08.2021 на підставі акта приймання-передачі матеріальних цінностей управлінням естетики та зовнішньої реклами Херсонської міської ради здійснено передачу управлінню маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради договорів згідно з переліком.

Відповідно до № 393 у переліку, викладеному у вказаному акті, управлінням естетики та зовнішньої реклами Херсонської міської ради передано управлінню маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради договір № 02-20-70/21 Антонівка від 25.05.2021, укладений з ПП «Удача».

Таким чином, управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради є правонаступником управління естетики та зовнішньої реклами Херсонської міської ради, що надає йому право вимагати відшкодування заборгованості за договором 02-20-70/21 Антонівка від 25.05.2021.

Додатком № 1 до договору визначено: організація - ПП «Удача»; № дозволу 02-18/79 Антонівка, 02-18/80 Антонівка, 02-18/81 Антонівка, 02-18/82 Антонівка; місце знаходження рекламного засобу: шосе В`ячеслава Чорновола (у районі будинку №26-28; у районі будинку № 17; у районі вулиці 17-ої Східної; у районі вулиці 18-ої Східної), та їх технічні характеристики тощо.

Додатком № 2 до договору визначено: організація - ПП «Удача»; за період з 01.01.2021 по 05.09.2022 щомісячна плата становить 1486, 43 грн; підстава: сплата до місцевого бюджету здійснюється з 01.01.2021 відповідно до рішення міської ради від 11.12.2020 № 10 «Про реорганізацію сільських, селищних рад (розформованих територіальних громад) шляхом приєднання до Херсонської міської ради».

Згідно уточнення до договору про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу від 25.05.2021 № 02-20-70/21 Антонівка на виконання рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради від 18.05.2021 № 203 «Про затвердження тарифів та коефіцієнтів на території Херсонської міської територіальної громади» робочим органом здійснено перерахунок по договору за № 02-20-70/21 Антонівка; з 01.06.2021 плата за тимчасове користування місцем для ПП «Удача» здійснюється згідно з додатками 3, 4 договору.

Додатком № 3 до договору визначено: організація - ПП «Удача»; № дозволу 02-18/79 Антонівка, 02-18/80 Антонівка, 02-18/81 Антонівка, 02-18/82 Антонівка; місце знаходження рекламного засобу: шосе В`ячеслава Чорновола (у районі будинку №26-28; у районі будинку № 17; у районі вулиці 17-ої Східної; у районі вулиці 18-ої Східної), та їх технічні характеристики; за період з 01.06.2021 по 05.09.2022.

Додатком № 4 до договору визначено: організація - ПП «Удача»; за період з 01.06.2021 по 05.09.2022 щомісячна плата становить 2348, 88 грн; підстава: сплата до місцевого бюджету здійснюється з 01.01.2021 відповідно до рішення міської ради від 11.12.2020 № 10 «Про реорганізацію сільських, селищних рад (розформованих територіальних громад) шляхом приєднання до Херсонської міської ради».

Згідно додаткової угоди до договору про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу від 25.05.2021 № 02-20-70/21 Антонівка відповідно до рішень міської ради від 26.02.2021 № 73 «Положення про управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради", від 23.07.2021 № 447 "Про визначення управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради балансоутримувачем майна комунальної власності Херсонської міської територіальної громади", враховуючи пункт 3 рішення виконавчого комітету міської ради від 18.05.2021 № 205, з 28.07.2021 внесено зміни до договору, а саме здійснено заміну сторони, уповноваженої Херсонською міською радою здійснювати функції робочого органу, на Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради. Всі інші пункти договору, в тому числі, пункт 8 залишено без змін.

Відповідно до дозволу № 02-18/79 на розміщення зовнішньої реклами, виданого ПП «Удача» 06.09.2019 на підставі рішень виконкому Антонівської селищної ради від 06.09.2019 № 78; строк дії дозволу з 06.09.2019 по 05.09.2022.

Згідно дозволу № 02-18/80 на розміщення зовнішньої реклами, виданого ПП «Удача» 06.09.2019 на підставі рішень виконкому Антонівської селищної ради від 06.09.2019 № 78; строк дії дозволу з 06.09.2019 по 05.09.2022.

Відповідно до дозволу № 02-18/81 на розміщення зовнішньої реклами, виданого ПП «Удача» 06.09.2019 на підставі рішень виконкому Антонівської селищної ради від 06.09.2019 № 78; строк дії дозволу з 06.09.2019 по 05.09.2022.

Згідно дозволу № 02-18/82 на розміщення зовнішньої реклами, виданого ПП «Удача» 06.09.2019 на підставі рішень виконкому Антонівської селищної ради від 06.09.2019 № 78; строк дії дозволу з 06.09.2019 по 05.09.2022.

Матеріали справи містять акти обстеження за вих. № 03-10-75/21 від 23.04.2021, за вих. № 03-10-82/21 від 26.04.2021, за вих. № 03-10-84/24 від 26.04.2021, за вих. № 03-10-83/24 від 26.04.2021 Управління естетики та зовнішньої реклами з фотознімками.

Рішенням № 78 від 06.09.2019 виконавчого комітету Антонівської селищної ради Херсонської області продовжено дію дозволів ПП «Удача» терміном на три роки до 05.09.2022, а саме: № 02-18/79, № 02-18/80, № 02-18/81, № 02-18/82.

Рішенням № 203 від 18.05.2021 виконавчого комітету Херсонської міської ради «Про затвердження тарифів та коефіцієнтів на території Херсонської міської територіальної громади» затверджені такі тарифи та коефіцієнти.

20.12.2011 між виконавчим комітетом Антонівської селищної ради та ПП «Удача» був укладений договір № 20 про тимчасове розташування рекламного засобу, п. 1.1. якого передбачено, що орендодавець, уповноважений власником Антонівською селищною радою орган на умовах та в порядку, передбаченому цим договором, надає, а орендар приймає у тимчасове платне користування місце або місця, що перебувають у комунальній власності, для розташування рекламного засобу, та розташовує на цьому місці спеціальну рекламну конструкцію, що використовуються для розміщення зовнішньої реклами.

У претензії (вимозі) за вих. № 01-32-188/24 від 09.05.2024, адресованій відповідачу, позивач зазначив, що станом на 01.03.2022 утворилась заборгованість згідно укладеного договору про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу за період з 01.02.2022 по 28.02.2022 у сумі 1909, 65 грн, яку необхідно сплатити протягом семи днів з дня отримання даної претензії.

Претензія за вих. № 01-32-188/24 від 09.05.2024 була надіслана 09.05.2024 на електронну адресу , що підтверджується скріншотом з електронної пошти позивача.

У претензії (вимозі) за вих. № 01-32-480/24 від 28.06.2024, адресованій відповідачу, позивач зазначив про невиконання умов договору в частині внесення плати за тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу в розмірі та строки, обумовлені договором; станом на 01.06.2024 утворилась заборгованість за період з 01.02.2022 по 28.02.2022 у сумі 7555, 60 грн, а також: 1388, 71 грн пені, 191, 37 грн 5 % штрафу, 236, 21 грн інфляційних витрат за договором та 114, 82 грн 3 % річних.

Додатком претензії № 01-32-480/24 від 28.06.2024 зазначено: рахунок № 18, акт звірки взаємних розрахунків.

Претензія за вих. № 01-32-480/24 від 28.06.2024 з доданими до неї додатками була надіслана відповідачу засобами поштового зв`язку, однак повернуто із вказівкою такого повернення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Претензія за вих. № 01-32-480/24 від 28.06.2024 була надіслана 08.04.2025 на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується скріншотом з електронної пошти позивача.

Листування з відповідачем, зокрема надсилання претензії від 28.06.2024 № 01-32-480/24 здійснювалося у тому числі електронною поштою на e-mail відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1, вказану відповідачем у реквізитах сторони за договором № 02-20-70/21 (Антонівка) про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу.

5. Позиція суду.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду (ст. 251 ЦК України).

В силу ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

За ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про рекламу» зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу» розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Типових правил, визначено, що зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

Згідно з п. 24 Типових правил, виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, пов`язаних з розташуванням рекламного засобу.

Згідно з положеннями п. 4.1.2 Правил, з дня отримання та реєстрації Робочим органом заяви на видачу дозволу, робочий орган протягом п`яти робочих днів з дати реєстрації заяви перевіряє місце розташування рекламного засобу, зазначене у заяві, стосовно його відповідності вимогам Правил, наявності на це місце пріоритету іншого заявника або надання на заявлене місце зареєстрованого в установленому порядку Дозволу. Після перевірки місця Робочий орган приймає рішення про встановлення за заявником пріоритету на заявлене місце або про відмову в установленні пріоритету, з урахуванням рекомендацій постійної комісії.

У разі прийняття рішення про встановлення пріоритету, Робочий орган готує два примірники Договору про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу, примірники погоджувальних частин Дозволу та передає документи заявнику.

А пунктом 4.1.4 Правил визначено обов`язок заявника у разі прийняття Робочим органом рішення про встановлення пріоритету, укласти з Робочим органом Договір про тимчасове користування цим місцем.

Порядок розрахунку плати визначений Правилами розміщення та експлуатації об`єктів зовнішньої реклами та інформації в місті Херсоні, затверджених рішенням виконавчого комітету міської ради від 20.10.2015 № 369. Пунктом 3.1.16 вказаних правил визначено, що Робочий орган здійснює операторські функції зі справляння плати за укладеними договорами та контроль за своєчасним надходженням плати.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Приписами ст. ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно із ст. ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що позивач на умовах та в порядку, передбаченими договором, надав, а відповідач прийняв в тимчасове платне користування місця з метою розташування на них рекламних засобів, що використовуються для розміщення зовнішньої реклами, за користування якими відповідач зобов`язується щомісячно сплачувати платежі.

У період дії договору відповідач свої зобов`язання з проведення своєчасної та повної оплати належним чином не виконав.

Відтак, згідно з вказаними уточненням та додатками до договору у відповідача існувало зобов`язання внести оплату за право користування місцем для розташування рекламного засобу за період з 01.01.2021 по 28.02.2022 у розмірі 28 572, 07 грн, однак відповідачем було сплачено лише 21 016, 47 грн.

Тому залишок заборгованості склав 7555, 60 грн.

Зважаючи на строк дії дозволів, договір № 02-20-70/21 (Антонівка) від 25.05.2021 діяв до 05.09.2022.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази здійснення відповідачем повної оплати.

Враховуючи, що бездіяльність відповідача, яка виражається у несплаті цих коштів, суперечить вищевказаним нормам права та договорів, а також те, що в установленому порядку відповідач обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення основного боргу в сумі 7555, 60 грн є обґрунтованим, нормативно та документально доведеним, та підлягає задоволенню.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що за змістом вищенаведених норм закону нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 04.10.2019 у справі № 915/880/18, від 26.09.2019 у справі № 912/48/19 та від 18.09.2019 у справі № 908/1379/17.

Отже, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат не є санкцією, а виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та в отриманні компенсації від боржника.

Подібна за змістом правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14.05.2018 у справі № 904/4593/17, від 13.06.2018 у справі № 912/2708/17, від 22.11.2018 у справі № 903/962/17, від 23.05.2018 у справі № 908/660/17, від 05.08.2020 у справі № 757/12160/17-ц, від 02.09.2020 у справі № 802/1349/17-а, від 22.04.2020 у справі № 922/795/19, від 19.12.2019 у справі № 911/2845/18.

Таким чином, вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Аналогічний висновок викладено і в постанові Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18.

Також суд бере до уваги, що загальною ознакою відповідальності є її компенсаторний характер. Так, заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Так само господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника.

Дослідивши та перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми 3% річних в розмірі 755, 77 грн, судом встановлено, що такий розрахунок є вірним та таким, що відповідачем не оспорено.

Відтак, з відповідача підлягають стягненню 3% річних в сумі 755, 77 грн.

Дослідивши та перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних нарахувань в сумі 3995, 77 грн, судом встановлено, що такий розрахунок є вірним та таким, що відповідачем не оспорено.

Відтак, з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати в сумі 3995, 77 грн.

Дослідивши та перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені в сумі 1320, 68 грн, судом встановлено, що такий розрахунок є вірним та таким, що відповідачем не оспорено.

Відтак, з відповідача підлягає стягненню пеня в сумі 1320, 68 грн.

Дослідивши та перевіривши здійснений позивачем розрахунок штрафу в сумі 377, 78 грн, судом встановлено, що такий розрахунок є вірним та таким, що відповідачем не оспорено.

Відтак, з відповідача підлягає стягненню штраф в сумі 377, 78 грн.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради цілком обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Удача" (73003, м. Херсон, просп. 200-річчя Херсона, буд. 3-А; ідентифікаційний код юридичної особи: 30768029) на користь Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради (73000, м. Херсон, пр. Незалежності, буд. 37; ідентифікаційний код юридичної особи: 44326699) основний борг в розмірі 7555, 60 грн (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять гривень, шістдесят копійок), пеню в розмірі 1320, 68 грн (одна триста двадцять гривень, шістдесят вісім копійок), штраф в розмірі 377, 78 грн (три сімдесят сім гривень, сімдесят вісім копійок), три проценти річних у розмірі 755, 77 грн (сімсот п`ятдесят п`ять гривень, сімдесят сім копійок), інфляційні втрати у розмірі 3995, 77 грн (три тисячі дев`ятсот дев`яносто п`ять гривень, сімдесят сім копійок) та судовий збір в розмірі 2422, 40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні, сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст. 256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.О. Мусієнко