ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" вересня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/2287/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Пінтеліної Т.Г. розглянувши справу (позовна заява за вх.ГСОО № 2359/25 від 11.06.2025р.) за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАЛЬМІРА ЕНЕРДЖІ ГАЗ" (65003, м.Одеса, вул.Чорноморського козацтва, 23, )

до Відповідача: Приватного підприємства КАФЕ "КАТРІН" (01054, м.Одеса, вул.Капітана Кузнецова, буд.108 А, )

про стягнення суми

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАЛЬМІРА ЕНЕРДЖІ ГАЗ" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Выдповыдача Приватного підприємства КАФЕ "КАТРІН" про стягнення 134 981,25 грн..

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2025 справу № 916/2287/25 передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Пінтеліній Т.Г.

Ухвалою від 16.06.2025р. судом, у порядку ст.174 Господарського процесуального кодексу України, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАЛЬМІРА ЕНЕРДЖІ ГАЗ" було залишено без руху.

19.06.2025р. до господарського суду надійшла заява (вх.№19417/25) від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАЛЬМІРА ЕНЕРДЖІ ГАЗ" про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.06.2025р. за даним позовом було відкрито провадження у справі № 916/2287/25 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст.252 ГПК України.

Відповідачу ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, на його юридичну адресу, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з матеріалів справи, надіслана судом відповідачу рекомендованим листом з позначкою "Судова повістка" ухвала про відкриття провадження у справі була повернута поштовою установою з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Суд зауважує, що згідно ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу вищенаведених положень законодавства, день спроби вручення поштового відправлення за адресами місцезнаходження відповідача, який зареєстрований у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу відповідної ухвали суду.

Отже, оскільки ухвала суд про відкриття провадження у справі направлена судом за належною адресою відповідача і повернута поштою, суд доходить висновку, що відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі та прийняття позовної заяви до розгляду.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч.ч.5, 7 ст.252 ГПК України ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учассуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст.13 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст.165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч.4 ст.165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

27.06.2025р. до суду надійшла заява представника позивача про збільшення розміру позовних вимог з урахуванням 3% річних та інфляційного збільшення.

05.09.2025р. за вх.№ 27613/25 від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог.

Представник позивача зазначає, що за результатами розрахункового періоду - липень 2025 року, Оператором ГРМ - АТ «Одесагаз», у відповідності до вимог п.6 Розділу ІХ «Правила комерційного обліку природного газу в газорозподільній системі» Глави 3 «Порядок комерційного обліку газу по об`єктах споживачів, що не є побутовими» Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015, з наступними змінами та доповненнями, здійснено коригування обсягів спожитого Відповідачем природного газу за січень-лютий 2025 року, а саме споживання газу з 5,301 тис. м.куб. зменшено на 5,004 тис. м.куб., тобто до 0,297 тис. м.куб., що, з врахуванням вартості газу Постачальника в даний період в розмірі 25 470,00 грн. з ПДВ за 1 тис. м.куб, становить 7 564,59 грн. Таким чином, з урахуванням переплати Відповідача на суму 35,23 грн., станом на 31.01.2025 року, загальна заборгованість за січень-лютий 2025 року становить -7 529,36 грн.

Судом заява була прийнята до розгляду, в подальшому справа розглядається з урахуванням заяви Позивача про зменшення суми позовних вимог.

Щодо строку розгляду справи суд зауважує, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Так, при здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених в ст. 2, 4 Господарського процесуального кодексу України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).

Згідно практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття розумний строк вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі Броуган та інші проти Сполученого Королівства).

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому Європейський суд з прав людини в своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення Бараона проти Португалії, 1987 рік, Хосце проти Нідерландів, 1998 рік; Бухкольц проти Німеччини, 1981 рік; Бочан проти України, 2007 рік).

Конвенція на відміну від національного законодавства України не запроваджує чітких строків розгляду справи, проте посилання на строк містить ст. 6 Конвенції, яка постулює дефініцію розумного строку розгляду справи.

Таким чином, враховуючи обставини справи та введення воєнного стану в Україні згідно Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, суд застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

Відтак, оскільки судова система має забезпечувати дотримання права на доступ до правосуддя і здійснення такого правосуддя, з метою дотримання прав учасників та забезпечення права на справедливий суд, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, з метою всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи у розумні строки, судом здійснено розгляд справи у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав, застосувавши ст.ст.2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст.2, 11 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

17 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПАЛЬМІРА ЕНЕРДЖІ ГАЗ" та Приватним підприємством КАФЕ "КАТРІН" укладено Договір №002389 на постачання природного газу.

Відповідно до пункту 14.1. Договір вступає в силу з моменту підписання і діє в частині поставок газу до 31.12.2023р., а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Сторони домовились, що Договір вважається продовженим до 31 грудня кожного наступного року, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляду його умов. Кожна сторона має право припинити дію Договору достроково, якщо вона виконала перед іншою Стороною свої зобов`язання за договором та при умові отримання іншою стороною письмового повідомлення про припинення дії Договору за 30 календарних днів до початку місяця поставки природного газу.

Згідно п. 2.1. Договору, постачальник зобов`язується протягом строку дії Договору передавати споживачеві природний газ у загальному потоці у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи, включно з урахуванням замовлення (бронювання) потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання газу, а споживач зобов`язується приймати та оплачувати газ на умовах Договору.

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що постачання природного газу здійснюється за наступною адресою: вул. Капітана Кузнецова, буд. 108 А, м. Одеса.

Відповідно до пункту 5.1. Договору фактичний обсяг постачання газу за Договором визначається на підставі актів, які підписуються представниками сторін по закінченню кожного газового місяця постачання та будуть датуватись останнім каїендарним днем відповідного газового місяця постачання.

Пунктом 5.1.1 Договору визначено, що споживач до 05 числа місяця, наступного за газовим місяцем постачання, зобов язаний надати постачаїьнику копію відповідного акту про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за попередній газовий місяць, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРС.

Пунктом 5.1.2. визначено, що на підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГРМ/ГТС протягом 2 (двох) днів місяця, наступного за газовим місяцем постачання. постачальник готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу з урахуванням замовлення (бронювання) потужності за відповідний газовий місяць постачання, підписані зі сторони постачальника.

Відповідно до 5.1.3., споживач протягом 2 (двох) днів з дати одержання двох примірників акта зобов`язується повернути постачаїьнику один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта.

Згідно 5.1.4., у випадку ненадходження від споживача підписаного примірника акту або письмової мотивованої відмови від підписання такого акту в строки, визначені п. 5.1.3, акт вважається підписаним споживачем без зауважень. В будь-якому випадку, положення даного пункту не звільняє споживача від обов язку надати постачальникові підписаний примірник акту.

У відповідності до 5.1.5., у випадку відмови від підписання акту приймання-передачі природного газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до Договору або у судовому порядку.

Пунктом 5.2. зазначено, що акти, визначені у п. 5.1. даного Договору, є підставою для розрахунків.

01.11.2017 року між споживачем та АТ «ОДЕСАГАЗ» укладено договір розподілу природного газу, що підтверджується копією заяви-приєднання до умов типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою НКРЕКП від ЗО вересня 2015р. № 2498 з наступними змінами та доповненнями.

Таким чином, обов`язок щодо своєчасності та об`єктивності обліку спожитого природного газу покладається на споживача, тобто на Приватне підприємство КАФЕ «КАТРІН», і Оператора ГРМ - АТ «ОДЕСАГАЗ».

Пунктом 7.1. Договору ціна за 1000.0 кубічних метрів Газу становить 17295.00 грн. (сімнадцять тис. двісті дев`яносто п`ять грн. 00 копійок) без ПДВ. крім того ПДВ (20%) - 3459.00 грн., що разом з ПДВ складає 20 754.00 грн. (двадцять тисяч сімсот п`ятдесят чотири грн. 00 копійок), в т.ч. вартість замовлення (бронювання) потужності (тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи), що відповідає затвердженому тарифу Регулятором за Постановою НКРЕКП від 24.12.2019 р. №3013.

Відповідно до пункту 7.2. Договору, споживач зобов`язаний оплатити вартість місячного обсягу природного газу, вказаного у заявці споживача, а за відсутністю заявки споживача, місячного обсягу природного газу (планового), зазначеного у п.1.2. Договору, на рахунок постачальника у такому порядку:

- 30% вартості - до 10 числа місяця поставки природного газу;

- 30% вартості - до 20 числа місяця поставки природного газу;

- 30% вартості - до 30/31 числа місяця поставки природного газу;

- остаточний розрахунок здійснюється на підставі підписаного сторонами Акту приймання- передачі Газу (за звітний місяць) до 10-го числа місяця, наступного за звітним (місяцем поставки).

Згідно пункту 8.2. Договору Остаточна оплата газу здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті на розрахунковий рахунок Постачальника шляхом 100% оплати до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Також, пунктом 8.3. Договору встановлено, що датою оплати Споживачем вартості спожитого природного газу з урахуванням замовлення (бронювання) потужності є дата надходження грошових коштів на рахунок Постачальника.

На виконання умов Договору від 17 жовтня 2023 року Позивач поставив до пункту споживання Відповідача природний газ, що підтверджується актами прийому-передачі природного газу (акти прийому-передачі природного газу додаються):

- у січні 2025 р. - у обсязі 4,918 тис. м.куб. (акт прийому-передачі природного газу від 31.03.2025р.) на загальну суму 125 261,46 грн.;

- у лютому 2025 р. - у обсязі 0,383 тис. м.куб. (акт прийому-передачі природного газу від 31.03.2025р.) на загальну суму 9755,02 грн..

Всього відповідачем за період січня-лютого 2025 року спожито природного газу на загальну суму 135 016.48 грн.

Станом на 31.01.2025р. за відповідачем рахувалась переплата у сумі 35,23 грн. за природний газ спожитий у попередні звітні періоди (за грудень 2024р.).

Таким чином, станом на 31 травня 2025р. споживач не здійснив оплату за спожитий природний газ у січні та лютому 2025 року, в результаті чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за поставлений у вказаний період газ на загальну суму 134 981,25 грн. (125 261,46 грн.+ 9755,02 грн. - 35,23 грн. = 134 981,25 грн.).

17 березня 2025 року за вих. № 24 Позивачем на поштову адресу споживача було направлено вимогу, а 30 квітня 2025 року за вих. №36 - претензію з вимогою сплатити суму основної заборгованості, яка утворилась станом на 30.04.2025 року, на загальну суму 134 981,25 грн. (сто тридцять чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят одна грн. 25 коп.), які споживачем не задоволені, а про стан розгляду та наявність заперечень не повідомлено.

Невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором №002389 на постачання природного газу від 17.10.2023р. стало підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАЛЬМІРА ЕНЕРДЖІ ГАЗ" до суду з відповідним позовом для захисту свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до п.1. ст.627 ГПК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п.1 ст.628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст.629 Цивільного Кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПАЛЬМІРА ЕНЕРДЖІ ГАЗ" та Приватним підприємством КАФЕ "КАТРІН" укладено Договір №002389 на постачання природного газу.

Відповідно до пункту 7.2. Договору, споживач зобов`язаний оплатити вартість місячного обсягу природного газу, вказаного у заявці споживача, а за відсутністю заявки споживача, місячного обсягу природного газу (планового), зазначеного у п.1.2. Договору, на рахунок постачальника у такому порядку:

- 30% вартості - до 10 числа місяця поставки природного газу;

- 30% вартості - до 20 числа місяця поставки природного газу;

- 30% вартості - до 30/31 числа місяця поставки природного газу;

- остаточний розрахунок здійснюється на підставі підписаного сторонами Акту приймання- передачі Газу (за звітний місяць) до 10-го числа місяця, наступного за звітним (місяцем поставки).

Згідно пункту 8.2. Договору Остаточна оплата газу здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті на розрахунковий рахунок Постачальника шляхом 100% оплати до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Також, пунктом 8.3. Договору встановлено, що датою оплати Споживачем вартості спожитого природного газу з урахуванням замовлення (бронювання) потужності є дата надходження грошових коштів на рахунок Постачальника.

На виконання умов Договору від 17 жовтня 2023 року Позивач поставив до пункту споживання Відповідача природний газ, що підтверджується актами прийому-передачі природного газу (акти прийому-передачі природного газу додаються):

- у січні 2025 р. - у обсязі 4,918 тис. м.куб. (акт прийому-передачі природного газу від 31.03.2025р.) на загальну суму 125 261,46 грн.;

- у лютому 2025 р. - у обсязі 0,383 тис. м.куб. (акт прийому-передачі природного газу від 31.03.2025р.) на загальну суму 9755,02 грн..

Абзацом 1 ч.1. ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В той же час, судом встановлено що відповідач свої зобов`язання щодо оплати вартості спожитої електричної енергії здійснив частково. При цьому, відповідачем встановлені судом обставини належним чином не спростовано.

Таким чином, станом на момент винесення рішення та з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог заборгованість відповідача складає 7 529, 36 грн.

Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача основної заборгованість за договором № 002389 на постачання природного газу від 17.10.2023р. в сумі 7 529,36 грн. є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАЛЬМІРА ЕНЕРДЖІ ГАЗ" є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, наявними в матеріалах справив зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАЛЬМІРА ЕНЕРДЖІ ГАЗ" (65003, м.Одеса, вул.Чорноморського козацтва,23, ) до Приватного підприємства КАФЕ "КАТРІН" (01054, м.Одеса, вул.Капітана Кузнецова, буд.108 А, ) задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства КАФЕ "КАТРІН" (01054, м.Одеса, вул.Капітана Кузнецова, буд.108 А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАЛЬМІРА ЕНЕРДЖІ ГАЗ" (65003, м.Одеса, вул.Чорноморського козацтва, 23, ) заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 7 529 (Сім тисяч п`ятсот двадцять дев`ять) грн. 36 коп. та судовий збір в сумі 3 028 (Три тисячі двадцять вісім) грн.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12 вересня 2025 р.

Суддя Т.Г. Пінтеліна