РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.09.2025Справа № 910/7622/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРОВО ФУДЗ ІНТЕРНЕШНЛ"

до Акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ББС ІНШУРАНС"

про стягнення 54 040,65 грн

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

О.Ю. Мороз

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРОВО ФУДЗ ІНТЕРНЕШНЛ" (далі - позивач, ТОВ "ІФІ") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ББС ІНШУРАНС" (далі - відповідач, СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ББС ІНШУРАНС") про стягнення 54 040,65 грн недоплаченої суми страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 14.06.2024 (страхова справа № 119779) відповідач сплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 35 064,15 грн, проте реальні витрати позивача на ремонт пошкодженого транспортного засобу склали 89 104,80 грн, отже різниця між фактичним розміром завданої майнової шкоди і страховою виплатою складає 54 040,65 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2025 позовну заяву ТОВ "ІФІ" залишено без руху, встановлено позивачу спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви.

02.07.2025 позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2025 позовну заяву ТОВ "ІФІ" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/7622/25, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Суд повідомляв позивача та відповідача про відкриття провадження у справі № 910/7622/25.

25.07.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечував проти задоволення позовної заяви та зазначив, що пошкоджений транспортний засіб у спірній дорожньо-транспортній пригоді був оглянутий експертом про що було складено Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість).

Крім того, відповідач зазначив, що 26.06.2024 суб`єктом оціночної діяльності ФОП Цурпаленком Є.В. було складено Звіт № 166037 про оцінку колісного транспортного засобу, яким визначено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу "Lexus LX570", реєстраційний номер: НОМЕР_1 , внаслідок пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди, становить 35 064,15, які були сплачені відповідачем.

Також, у відзиві на позовну заяву, відповідач звертає увагу суду, що у позивача відсутні докази оплати вартості робіт, виконаних на підставі Акту виконаних робіт № Н від 30.07.2024, а також вказаний Акт не містить інформації про вирахування коефіцієнту фізичного зносу, як передбачено Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження судом досліджено позовну заяву, заяву про усунення недоліків та відзив на позовну заяву і додані до них докази.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до статей 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, а відповідач як на підставу свої заперечень та дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

Відповідно до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами статей 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статей 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

14.06.2024 о 13:55 в м. Києві на пр-т. Берестейський 121в відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Lexus LX570", реєстраційний номер: НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля "Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Вказане підтверджується копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 857225 від 14.06.2024, складеного інспектором взводу 2 роти 2 БЗС ДПП старшим лейтенантом поліції Давидюком В.П. та копією схеми з місця ДТП.

Згідно постанови Святошинського районного суду м. Києва від 24.07.2024 у справі № 759/13594/24 дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_2 п. 2.3б, 10.1 Правил дорожнього руху України. Зазначеною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль "Lexus LX570", реєстраційний номер: НОМЕР_1 .

Власником транспортного засобу "Lexus LX570", реєстраційний номер: НОМЕР_1 , є Товариство з обмеженою відповідальністю "СИСТЕМ ТЕХНОЛОДЖІ КОМПАНІ-ІНВЕСТМЕНТС", що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Судом встановлено, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 07.03.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "СИСТЕМ ТЕХНОЛОДЖІ КОМПАНІ-ІНВЕСТМЕНТС" (ідентифікаційний код: 34935472) змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРОВО ФУДЗ ІНТЕРНЕШНЛ" (ідентифікаційний код: 34935472).

01.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРОВО ФУДЗ ІНТЕРНЕШНЛ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛІНСЬКЕ ТОВАРИСТВО "УЛФ" (далі ТОВ "УТ "УЛФ") було укладено Договір № 01/06/1 оренди транспортних засобів.

Відповідно до п. 1.1 Договору № 01/06/1 оренди транспортних засобів від 01.06.2024, ТОВ "ІФІ" зобов`язується передати у тимчасове платне користування транспортні засоби, а ТОВ "УТ "УЛФ" зобов`язується прийняти, оплатити користування і своєчасно повернути транспортні засоби у справному стані з урахуванням нормального зносу.

Згідно з п. 1.2 Договору № 01/06/1 оренди транспортних засобів від 01.06.2024, найменування, кількість, марка, модель, тип, державний номер (за його наявності), серійний номер, рік випуску транспортних засобів та інші основні відомості про нього визначається сторонами у Додатках до цього Договору, що становить його невід`ємну частину.

Відповідно до п. 1 Додатку №1 від 01.06.2024 до Договору № 01/06/1 оренди транспортних засобів від 01.06.2024, ТОВ "ІФІ" зобов`язується передати у тимчасове платне користування транспортні засоби, а ТОВ "УТ "УЛФ" зобов`язується прийняти, оплатити користування і своєчасно повернути у справному стані з урахуванням нормального зносу таких транспортних засобів, зокрема "Lexus LX570", реєстраційний номер: НОМЕР_1 .

Судом встановлено, що Наказом № 44/к від 16.05.2022 ОСОБА_1 було прийнято на посаду водія автотранспортних засобів транспортного відділу ТОВ "УТ "УЛФ".

Відтак ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Lexus LX570", реєстраційний номер: НОМЕР_1 , на законних підставах.

Частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у дорожньо-транспортній пригоді має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України "Про страхування", або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді, за правилами та у порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , відповідно до Полісу № ЕР-216210694, застрахована у Приватному акціонерному товариству "СТРАХОВА КОМПАНІЯ" БРОКБІЗНЕС".

Судом встановлено, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 13.12.2023 Приватне акціонерне товариство " СТРАХОВА КОМПАНІЯ" БРОКБІЗНЕС" (ідентифікаційний код: 20344871) змінило найменування на Акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ББС ІНШУРАНС" (ідентифікаційний код: 20344871).

Станом на дату спірної дорожньо-транспортної пригоди (14.06.2024) поліс № ЕР-216210694 був чинним.

Судом встановлено, що 19.06.2024 ТОВ "ІФІ" звернулося до СТРАХОВОЇ КОМПАНІЇ "ББС ІНШУРАНС" із Заявою щодо напрямку виплати та/або доплати страхового відшкодування.

В даному випадку власник транспортного засобу "Lexus LX570", реєстраційний номер: НОМЕР_1 , пошкодженого під час спірної дорожньо-транспортної пригоди, звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до відповідача, в якого особа, винна у завданні шкоди застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

З метою визначення вартості відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу, 24.06.2024 відповідачем проведено огляд, відповідно до якого складено Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість).

16.07.2024 відповідачем було складено Розрахунок страхового відшкодування та прийнято рішення про сплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля "Lexus LX570", реєстраційний номер: НОМЕР_1 , у сумі 35 064,15 грн.

СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ББС ІНШУРАНС" сплатила на рахунок ТОВ "ІФІ" суму страхового відшкодування у розмірі 35 064,15 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 274868 від 17.07.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин по страховому випадку, що настав 14.06.2024).

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

З метою визначення реальних витрат на ремонт транспортного засобу "Lexus LX570", реєстраційний номер: НОМЕР_1 , позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ КАРЗ".

Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ КАРЗ" були проведені роботи з відновлення, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, транспортного засобу "Lexus LX570", реєстраційний номер: НОМЕР_1 , на суму 89 104,80 грн (з ПДВ), що підтверджується Актом виконаних робіт № Н від 30.07.2024.

Враховуючи сплату відповідачем страхового відшкодування у розмірі 35 064,15 грн, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ББС ІНШУРАНС" 54 040,65 грн недоплаченої суми страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Згідно з п. 36.1 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц, від 03.10.2018 у справі №760/15471/15-ц неодноразово звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик.

Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у ст. 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень ст. 1194 цього Кодексу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 147/66/17 наголошено, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Суд звертає увагу, що положення Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" спрямовані як на захист прав потерпілої особи на відшкодування шкоди, так і на те, що винна особа має право розраховувати на відшкодування спричиненої нею шкоди страхувальником, у якого застрахована її відповідальність, а тому, необхідно дотримуватись балансу інтересів як потерпілої особи, так і особи, яка застрахувала свою відповідальність та переклала тягар відшкодування шкоди на страховика.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з п. 1.6. Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003, відновлювальний ремонт - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісних транспортних засобів чи його складника (-ів) та відновлення їхніх ресурсів, а вартість відновлювального ремонту дорожнього транспортного засобу, відповідно до п. 2.3. Методики, це грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Системне тлумачення наведених вище положень чинного законодавства дає підстави вважати, що в разі пошкодження транспортного засобу розмір шкоди, завданої транспортному засобу, що підлягає відшкодуванню страховиком, визначається виходячи з оцінки вартості витрат, які несе власник пошкодженого транспортного засобу при здійсненні його відновлювального ремонту.

У постановах Верховного Суду від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17, від 20.03.2018 у справі № 911/482/17, від 03.07.2019 у справі № 910/12722/18 міститься висновок, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати.

Пунктом 34.2. ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Як встановлено судом раніше та не заперечується відповідачем у відзиві на позовну заяву 24.06.2024 співробітником відповідача було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу "Lexus LX570", реєстраційний номер: НОМЕР_1 , про що складено Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість).

Таким чином, огляд пошкодженого автомобіля було проведено із дотриманням строку, визначеного п. 34.2 ст. 4 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", тобто в межах 10 робочих днів з дня отримання повідомлення, та складено акт технічного огляду у якому зафіксовано характер кожного пошкодження.

Відповідач заперечуючи проти задоволення позову, звертає увагу, що Акт виконаних робіт № Н від 30.07.2024 не містить інформації про вирахування коефіцієнту фізичного зносу, як передбачено Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, розмір збитків що підлягають відшкодуванню позивачу, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Однак спеціальні норми Закону обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (п. 22.1 ст. 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (ст. 29); згідно з п. 12.1 ст. 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункт.

Відповідно до наданого відповідачем Звіту № 166037 про оцінку колісного транспортного засобу від 26.06.2024, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданий власникові "Lexus LX570", реєстраційний номер: НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження на дату оцінки колісного транспортного засобу складає 35 064,15 грн без ПДВ.

Суд вертає увагу, що визначаючи розмір заподіяної шкоди суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 28.01.2020 у справі №917/500/18, від 20.03.2018 у справі №911/482/17.

Відтак, визначаючи розмір страхового відшкодування, яке відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності особи винної у дорожньо-транспортній пригоді особи, зобов`язаний виплатити потерпілому, слід враховувати фактичні витрати, розмір яких підтверджується не звітом про оцінку, як попереднього оціночного документу, а відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля, та які підтверджують фактичний розмір понесених збитків.

Як встановлено судом раніше, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 14.06.2024 було пошкоджено автомобіль "Lexus LX570", реєстраційний номер: НОМЕР_1 .

Відповідно до Повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку за договором ОСЦПВВНТЗ від 14.06.2024, пошкодженнями, які зазнав автомобіль "Lexus LX570", реєстраційний номер: НОМЕР_1 , є: переднє праве крило, передня права дверка, передній правий диск, права підніжка для ніг, нижня петля правої дверки, передній бампер.

Вищенаведені пошкодження, автомобіля "Lexus LX570", реєстраційний номер: НОМЕР_1 , вказані також у Звіті № 166037 про оцінку колісного транспортного засобу від 26.06.2024, наданого відповідачем до відзиву на позовну заяву.

Відтак відповідачем не заперечується обсяг виконаних робіт, необхідних для відновлення, пошкодженого автомобіля та найменування і кількість необхідних запчастин та матеріалів.

Суд звертає увагу, що ремонт був проведений з використанням б/у запчастин, про що зазначено в Акті виконаних робіт №Н від 30.07.2024.

Положеннями Методики товарознавчої експертизи та оцінки транспортних засобів, не передбачено застосування коефіцієнту фізичного зносу до деталей, які були використані для ремонту автомобіля, які вже були у користуванні та ремонті, а лише надано вказівки, як оцінювати транспортний засіб та його складники, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, зі спливом часу, оскільки Методика лише встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості колісних транспортних засобів.

Судом враховано, що деталі, які були використані для відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу не є новими, а були у вжитку, тобто у них є власний фізичний знос.

Відповідачем не надано доказів того, що до деталей, які були використані для відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу не було застосовано коефіцієнту фізичного зносу, а вартість використаних у ремонті деталей, є такою ж, або більшою, ніж вартість таких нових деталей.

Крім того, відповідач не наводить посилань на норму законодавства, яка встановлює застосування коефіцієнту фізичного зносу до деталей, що використовуються у ремонті транспортного засобу, які вже мають фізичний знос.

Відтак, суд відхиляє заперечення відповідача про застосування коефіцієнту фізичного зносу до Акту виконаних робіт № Н від 30.07.2024.

Суд звертає увагу, що якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту (абз. 2 п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

За змістом вказаної норми у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику, виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає податок на додану вартість, в межах суми страхового відшкодування. У разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілим, а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта, які мають бути використані в процесі його ремонту, то розрахунок суми виплати на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком (постанова Верховного Суду від 28.02.2018 по справі 744/22706/15-ц).

Вартість ремонту автомобіля з врахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Отже з`ясуванню підлягають дві обставини: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є виконавець робіт по ремонту автомобіля платником ПДВ.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/171/17 та від 05.04.2018 у справі №910/3165/17.

Судом встановлено, що відповідно до Акту виконаних робіт № Н від 30.07.2024 вартість відновлюваних робіт складає 89 104,80 грн, з яких: 74 254,00 грн вартість виконаних робіт та запасних частин і матеріалів, 14 850,80 грн ПДВ.

Докази на підтвердження факту проведення ремонту автомобіля та здійснення його оплати на користь виконавця, який є платником ПДВ, матеріали справи не містять, відтак суд дійшов висновку, що розмір страхового відшкодування повинна бути зменшена на суму ПДВ (14 850,80 грн).

За таких обставин, приймаючи до уваги наведене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРОВО ФУДЗ ІНТЕРНЕШНЛ" про стягнення з Акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ББС ІНШУРАНС" 54 040,65 грн підлягають частковому задоволенню в сумі 39 189,85 грн, в іншій частині про стягнення 14 850,85 грн слід відмовити.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивачем в позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат, який складається з суми судового збору в розмірі 3 028,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. Також позивачем зазначено, що розрахунок судових витрат на правничу допомогу буде подано відповідно до ч. 8 ст.129 ГПК України.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву наведено попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат, який складається витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

Станом на дату розгляду справи по суті, матеріали справи не містять доказів, понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позивачем було подано позовну заяву у даній справі в електронній формі, отже розмір судового збору, що підлягає сплаті, підлягає пониженню на коефіцієнт 0,8 та становить 2422,40 грн.

В той же час, позивач за звернення до Господарського суду міста Києва з позовом сплатив судовий збір у розмірі 3 028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 289 від 21.08.2024.

Тобто позивачем при зверненні до суду із позовом було надмірно сплачено судовий збір у сумі 605,60 грн за подання позовної заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Позивач не звертався до суду з клопотанням про повернення надмірно сплаченого судового збору.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 9 ст.129 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

3 огляду на наведені приписи ст. 129 ГПК України, судовий збір у сумі 2 422,40 грн покладається на відповідача.

Керуючись статтями 56, 58, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 126, 129, 165, 236-238, 241, 327 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ББС ІНШУРАНС" (Україна, 04050, місто Київ, ВУЛИЦЯ БІЛОРУСЬКА, будинок 3; ідентифікаційний код: 20344871) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРОВО ФУДЗ ІНТЕРНЕШНЛ" (Україна, 03150, місто Київ, вул.Коновальця Євгена, будинок 7/9; ідентифікаційний код: 34935472) 39 189,85 грн (тридцять дев`ять тисяч сто вісімдесят дев`ять гривень 85 коп.) страхового відшкодування та 2 422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.) судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 11.09.2025.

Суддя Оксана ГУМЕГА