ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2025м. ДніпроСправа № 904/3278/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., розглянув спір

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлас Авто Транс АГ", с. Златоустівка, Криворізький р-н, Дніпропетровська обл.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технопарк 1", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у сумі 168 628 грн 85 коп.

Суддя Рудь І.А.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Атлас Авто Транс АГ" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Технопарк 1" зборгованість у сумі 168 628 грн 85 коп., з яких: 105 024 грн 20 коп. - основний борг, 15 493 грн 99 коп. - 3% річних, 48 110 грн 66 коп. - інфляційні втрати.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги позивачем обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про перевезення № 7628-юр/2022 від 01.09.2022 в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги з перевезення.

Ухвалою суду від 24.06.2025 позовну заяву залишено без руху.

27.06.2025 позивачем через систему "Електронний суд" подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою господарського суду від 02.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Сторони повідомлені про відкриття провадження у справі № 904/3278/25, про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки про доставлення ухвали суду від 0207.2025 до електронного кабінету позивача та відповідача 02.07.2025.

Проте, відповідач не скористався правом на надання відзиву на позов та не подав витребувані судом документи.

Отже, відповідно до ч. 9 ст. 81, ч. 9 ст. 165 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини укладання договору про перевезення, факт надання послуг, строк оплати, наявність часткової оплати, строк дії договору.

Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Атлас авто транс АГ" (надалі перевізник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Технопарк 1" (надалі відправник, відповідача) було укладено договір перевезення № 7628-юр/2022 від 01.09.2022 (надалі - договір).

За даним договором перевезення одна сторона «Перевізник» зобов`язується доставити довірений їй «Відправником» вантаж за маршрутом попередньо обумовленим з «Відправником» та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувач), а «Відправник» зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (п. 1.1 договору).

Найменування вантажу визначається згідно товарно-транспортної накладної (п. 1.2 договору).

Облік транспортної роботи і розрахунків за перевезення проводяться виключно на підставі актів виконаних робіт, товаротранспортних накладних (п. 3.2 договору).

Розрахунок за перевезення проводиться в національній валюті гривня (п. 3.3 договору).

Форма оплати: готівкова чи безготівкова (п. 3.4 договору).

Розрахунок проводиться до 15 включно та до 30 числа включно кожного місяця за виконані роботи попереднього періоду при умові надання в повному обсязі та належно оформлених оригіналів документів вказаних у п. 3.2 (п. 3.5 договору).

Даний Договір вступає в силу з дати його підписання уповноваженими на те представниками сторін та діє до 31 грудня 2022 року. Після підписання Даного Договору усі попередні переговори відносно предмета Даного Договору вважаються недійсними (п. 7.1 договору).

На виконання умов договору позивач надав послуги з транспортного перевезення на загальну суму 11 111 391 грн 42 коп., що підтверджується наступними актами: № ОУ-0000182 від 16.11.2022, № ОУ-0000181 від 16.11.2022, № ОУ-0000164 від 15.10.2022, № ОУ-0000167 від 18.10.2022, № ОУ-0000174 від 31.10.2022, № ОУ-0000173 від 31.10.2022, № ОУ-0000166 від 09.10.2022, № ОУ-0000002 від 01.02.2023, № ОУ-0000003 від 01.02.2023.

Вказані акти підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками підприємств без заперечень та зауважень.

Господарський суд звертає увагу на те, що за актами № ОУ-0000002 від 01.02.2023, № ОУ-0000003 від 01.02.2023 послуги з перевезення надавалися в 2022 році, в період дії спірного договору.

Як зазначає позивач, в порушення взятих на себе зобов`язань відповідач частково здійснив оплату за отримані послуги з перевезення у сумі 11 006 367 грн 22 коп., що підтверджується банківською випискою, у зв`язку із чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в загальній сумі 105 024 грн 20 коп., що стало підставою для звернення позивача із даним позовом до господарського суду.

На час прийняття рішення у даній справі доказів сплати відповідачем заборгованості на суму 105 024 грн 20 коп. сторонами до матеріалів справи не надано.

Відповідач не скористався правом на надання заперечень, докази на спростування позовних вимог не надав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі (ч. 2 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України).

За перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата (ч. 1 ст. 916 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивачем виконані умови договору та надані відповідачу послуги з транспортного перевезення, які прийняті останнім без зауважень, про що сторонами складено відповідні акти.

З огляду на умови оплати, погоджені сторонами договорі № 7628-юр/2022 від 01.09.2022, строк оплати наданих позивачем послуг є таким, що настав.

В порушення умов спірного договору, відповідач не здійснив оплату вартості наданих позивачем послуг, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість в загальній сумі 105 024 грн 20 коп.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідач не скористався своїм правом на надання заперечень проти позову, вимоги позивача належними та допустимими доказами не спростував.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої, визначені договором, майново-господарські зобов`язання перед позивачем з оплати наданих позивачем послуг, чим порушив умови укладеного із позивачем договору та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача про примусове стягнення з відповідача заборгованості у сумі 105 024 грн 20 коп. є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу до сплати 3% річних у розмірі 15 493 грн 99 коп. за загальний період з 16.02.2023 по 18.06.2025 та інфляційну складову у розмірі 48 110 грн 66 коп. за загальний період з травня 2023 року по травень 2025 року.

Перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційної складової суд встановив, що вони зроблені правильно та відповідають вимогам чинного законодавства та з урахуванням часткових оплат.

А отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 15 493 грн 99 коп. та інфляційної складової у розмірі 48 110 грн 66 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у сумі 2 422 грн 40 коп.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Технопарк 1" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Романа Шухевича, буд. 64, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлас Авто Транс АГ" (53073, Дніпропетровська обл., Криворізький р-н, с. Златоустівка, вул. Підстепна, буд. 65а, ) 105 024 грн 20 коп. основного боргу, 15 493 грн 99 коп. 3% річних, 48 110 грн 66 коп. інфляційних втрат та 2 422 грн 40 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 15.09.2025.

Суддя І.А. Рудь