УХВАЛА

м. Київ

09.09.2025Справа № 910/17306/21

За позовом Shakoor Capital Limited
до 1. Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" 2.SPV Credit Finance Limited
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1 1. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб 2. Міністерство фінансів України 3. Національний банк України 4. Кабінет Міністрів України
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача 5.Madison Pacific Trust Limited
про визнання недійсним договору
за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Фізичної особи-підприємця Сазонова Дмитра Валентиновича
до 1) Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" 2) UK SPV Credit Finance Limited
про визнання недійсним договору
за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Pala Assets Holdings Limited
до 1) Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" 2) UK SPV Credit Finance Limited
про визнання недійсним договору
за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Concorde (Bermuda) Limited (Конкорд (Бермуда) Лімітед)
до 1) Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" 2) UK SPV Credit Finance Limited
про визнання недійсним договору

Суддя Смирнова Ю.М.

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/17306/21 за позовом Shakoor Capital Limited до Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (попередня назва Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк") та UK SPV Credit Finance Limited (попередня назва UK SPV Credit Finance plc.), в якому позивач просить суд визнати недійсним договір №63/2016 про придбання акцій від 20.12.2016, укладений між Акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк" та UK SPV Credit Finance Limited.

Як зазначає Shakoor Capital Limited, компанія є власником облігацій двох випусків цінних паперів, емітованих компанією UK SPV Credit Finance plc, а саме: у кількості 4940000 за випуском на загальну суму 175 млн. доларів США з погашенням 28.02.2018; цінних паперів у кількості 1800000 за випуском на загальну суму 200 млн. доларів США з погашенням 23.01.2018; цінних паперів у кількості 360000 за випуском на загальну суму 175 млн. доларів США з погашенням 28.02.2018; цінних паперів у кількості 255000 за випуском на загальну суму 200 млн. доларів США з погашенням 23.01.2018.

Облігації були випущені відповідачем-2 виключно з метою фінансування кредитів, наданих відповідачем-1 за двома кредитними угодами. Умовами облігацій передбачалось, що відповідач-2 здійснює виплати власникам облігацій виключно за рахунок коштів, отриманих ним від відповідача-1 відповідно до кредитних угод.

В забезпечення виконання зобов`язань за облігаціями між відповідачем-2 та довірчими управителями були укладені договори довірчого управління, згідно умов яких відповідач-2 передав в заставу довірчим управителям всі свої права на будь-які кошти, отримані, чи ті, які будуть отримані ним у майбутньому від відповідача-1 відповідно до умов кредитних угод.

18.12.2016 у відповідача-1 запроваджено тимчасову адміністрацію, а 20.12.2016 між відповідачами в особі уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб укладено договір №63/2016 про придбання акцій (оспорюваний договір), згідно умов якого відповідач-2 в обмін на прості іменні акції відповідача-1 відступив на його користь права вимоги за всіма кредитними угодами.

Таким чином, зобов`язання відповідача-1 за кредитними угодами припинились, а відповідач-2 був позбавлений можливості здійснювати будь-які виплати власникам облігацій.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що за змістом норми ч.3 ст.41-1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" підлягають обміну лише грошові зобов`язання банку, які не є обтяженими, а відтак, положення даної статті не могли бути застосовані для обміну на акції додаткової емісії грошових зобов`язань відповідача-1, які є обтяженими, оскільки становили предмет застави за договорами довірчого управління в інтересах власників цінних паперів.

За твердженнями позивача, інших правових підстав для вчинення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб оспорюваного договору від імені відповідача-1 та відповідача-2 законодавством не передбачено, що свідчить про перевищення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб своїх повноважень при укладенні оспорюваного договору.

Позивач зазначає, що відповідачам було достеменно відомо, що зобов`язання відповідача-1 перед відповідачем-2 є предметом застави, оскільки дана інформація міститься як у кредитних угодах, так і в проспектах емісії, тобто фактично мало місце відчуження заставодавцем прав вимоги, які були передані в заставу з метою захисту прав та інтересів власників цінних паперів.

Отже, на думку позивача, оспорюваний договір укладений з порушенням приписів ч.3 ст.41-1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, чинній станом на дату укладення оспорюваного договору), у зв`язку з чим підлягає визнанню недійсним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.12.2021.

15.12.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Pala Assets Holdings Limited до Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" та UK SPV Credit Finance Limited, в якому Pala Assets Holdings Limited просить суд визнати недійсним договір №63/2016 про придбання акцій від 20.12.2016, укладений між Акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк" та UK SPV Credit Finance Limited.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги Pala Assets Holdings Limited зазначає, що компанія є власником цінних паперів у кількості 26530000 за випуском на суму 175 мільйонів доларів США з погашенням 28.02.2018, цінних паперів у кількості 28332000 за випуском на суму 200 мільйонів доларів США з погашенням 23.01.2018, цінних паперів у кількості 32064000 за випуском на суму 220 мільйонів доларів США зі строком погашення у 2021 році.

Як вказує Pala Assets Holdings Limited, 20.12.2016 Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" та UK SPV Credit Finance Limited, в особі уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у Акціонерному товаристві Комерційний банк "Приватбанк", уклали оспорюваний договір №63/2016 про придбання акцій за змістом якого UK SPV Credit Finance Limited в обмін на прості іменні акції Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" у кількості 52127402 шт., загальною вартістю 0,00 грн, відступив на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" права вимоги за грошовими зобов`язаннями Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" перед UK SPV Credit Finance Limited y розмірі 0 грн, які виникли на підставі договору №КРЕДИТ.ДОК. от 17.09.2010, договору №ДОК.Б/Н от 30.09.2015, договору №LA DD від 25.02.2013, договору №ПЕРВЫЙ СУБОРДИНИРОВАННЫЙ від 30.09.2015 (нова редакція від 13.11.2015).

Також, за твердженнями Pala Assets Holdings Limited, у згаданих вище кредитних угодах від 17.09.2010, 25.02.2013 і 13.11.2015, а саме у п.19.3 кредитних угод, Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" та UK SPV Credit Finance Limited погодили, що емітент (UK SPV Credit Finance Limited) передає в заставу усі свої майнові права на суми, які підлягають сплаті Акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк" на користь UK SPV Credit Finance Limited за цими кредитними угодами, тобто усі права вимоги на всі суми, які підлягали сплаті відповідачем-1 на користь відповідача-2 за кредитними угодами, є предметом застави, яка надана відповідачем-2 довірчим управителям на забезпечення виконання UK SPV Credit Finance Limited своїх зобов`язань перед власниками цінних паперів (облігацій).

Pala Assets Holdings Limited стверджує, що довірчі управителі та власники облігацій, в інтересах яких було здійснене таке обтяження, в тому числі заявник, не надавали згоди на вчинення оспорюваного договору, а умовами випуску цінних паперів не передбачено можливості відчуження (заміни) грошових зобов`язань позичальника без згоди заставодержателів.

Таким чином, на думку Pala Assets Holdings Limited оспорюваний договір укладений з порушенням приписів не тільки ч.3 ст.41-1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, чинній станом на дату укладення о договору), але і в порушення ст.586 Цивільного кодексу України та ст.17 Закону України "Про заставу" у зв`язку з чим підлягає визнанню недійсним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2021 позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Pala Assets Holdings Limited у справі №910/17306/21 прийнято судом до свого провадження та призначено її до спільного розгляду із первісним позовом на 19.01.2022.

14.02.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла уточнена позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Фізичної особи-підприємця Сазонова Дмитра Валентиновича до Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" та UK SPV Credit Finance Limited, в якому Фізична особа-підприємець Сазонов Дмитро Валентинович також просить суд визнати недійсним договір №63/2016 про придбання акцій від 20.12.2016, укладений між Акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк" та UK SPV Credit Finance Limited.

Доводи, якими заявлені позовні вимоги обґрунтовує Фізична особа-підприємець Сазонов Дмитро Валентинович ідентичні тим, що викладені у позовній заяві Pala Assets Holdings Limited до Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" та UK SPV Credit Finance Limited.

Зокрема, обґрунтовуючи право на звернення до суду з відповідним позовом Фізична особа-підприємець Сазонов Дмитро Валентинович зазначає, що він є власником цінних паперів у кількості 200000 за випуском на суму 175 мільйонів доларів США з погашенням 28.02.2018, цінних паперів у кількості 1526000 за випуском на суму 220 мільйонів доларів США з погашенням у 2021 році, а оскільки довірчі управителі не вжили належних заходів на забезпечення прав власників облігації, то до суду вимушений звернутися сам власник відповідних облігацій з підстав, наведених вище.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.04.2022 прийнято позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Фізичної особи-підприємця Сазонова Дмитра Валентиновича у справі №910/17306/21 до провадження, призначено розгляд позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Фізичної особи-підприємця Сазонова Дмитра Валентиновича спільно з первісним позовом на 25.05.2022.

03.03.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Concorde (Bermuda) Limited (Конкорд (Бермуда) Лімітед) до Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" та UK SPV Credit Finance Limited, в якому заявник просить суд визнати недійсним договір №63/2016 про придбання акцій від 20.12.2016, укладений між Акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк" та UK SPV Credit Finance Limited.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги Concorde (Bermuda) Limited (Конкорд (Бермуда) Лімітед) зазначає, що є власником цінних паперів у кількості 242000,00 за випуском на суму 200 мільйонів доларів США зі строком погашення 23.01.2018 та цінних паперів у кількості 1218000,00 за випуском на суму 220 мільйонів доларів США зі строком погашенням 09.02.2021. При цьому, створення, випуск і продаж облігацій здійснено ICBC Standard Bank Plc та UK SPV на умовах, визначених у проспектах емісій від 17.09.2010 та від 03.02.2006, виключно з метою фінансування (надання) Акціонерному товариству Комерційному банку "Приватбанк" кредитів у розмірі 200 млн. та 220 млн. доларів США відповідно до укладених між відповідачами кредитних договорів від 17.09.2010 та від 13.11.2015, в результаті чого у Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" виникли грошові зобов`язання перед відповідачем-2 за кредитними договорами, зокрема, з повернення тіла кредиту та сплати процентів за ним, яким кореспондувало право вимоги відповідача-2, а у відповідача-2, у свою чергу, виникли грошові зобов`язання перед власниками облігацій з виплати вартості облігацій (повернення коштів) та сплати процентів. Одночасно, укладеними відповідачем-2 з довірчими управителями договорами довірчого управління від 24.09.2010 та від 13.11.2015 передбачено надання забезпечення виконання зобов`язань відповідача-2 перед власниками облігацій за випусками облігацій на загальну суму 200 млн. доларів США та на загальну суму 220 млн. доларів США.

Однак, як зазначив заявник - Concorde (Bermuda) Limited (Конкорд (Бермуда) Лімітед), 20.16.2016 відповідачі уклали оспорюваний договір №63/2016 про придбання акцій, відповідно до якого відповідач-2 відступив відповідачу-1 належні йому права вимоги за кредитними договорами в обмін на акції додаткової емісії, вказаний договір було укладено на підставі ст.411 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Проте, як вважає заявник, проспектами емісій, договорами довірчого управління, кредитними договорами, сертифікатами реєстрації обтяжень підтверджується, що всі права, інтереси та вигоди UK SPV Credit Finance Limited щодо (1) основної суми, відсотків та інших сум, які сплачені або підлягають сплаті відповідачем-1 на користь відповідача-2 як кредитора за кредитними договорами, та (2) всіх сум, які сплачені або підлягають сплаті відповідачем-1 за будь-яким позовом, рішенням або судовим рішенням, пов`язаними з кредитними договорами, були передані UK SPV Credit Finance Limited довірчому управителю в charge в забезпечення зобов`язань UK SPV Credit Finance Limited перед власниками облігацій, в т.ч і заявником.

При цьому, за твердженнями Concorde (Bermuda) Limited (Конкорд (Бермуда) Лімітед), з точки зору забезпечення виконання зобов`язань, charge за англійським правом породжує такі ж правові наслідки, як і застава за українським правом, а отже оскільки права вимоги UK SPV Credit Finance Limited до Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" у зобов`язаннях за кредитними договорами були передані в charge (були обтяжені), то зобов`язання банку за кредитними договорами були обтяжені.

Як вказує заявник, 14.05.2021 Банк Англії прийняв рішення (видав акт) про визнання обміну грошових зобов`язань (bail-in) Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" за чотирма кредитами, наданими UK SPV Credit Finance Limited Акціонерному товариству Комерційному банку "Приватбанк", зокрема, зобов`язання відповідача-1 на суму 200 мільйонів доларів США за кредитним договором від 17.09.2010, зобов`язання відповідача-1 на суму 150 мільйонів доларів США за кредитним договором від 03.02.2006 та зобов`язання відповідача-1 на суму 70 мільйонів доларів США за кредитною угодою від 13.11.2015 (14.05.2021 Банком Англії на своєму сайті з цього приводу було опубліковано відповідний прес-реліз), а у засобах масової інформації оприлюднено інформацію, що процедура "бейл-ін" становила важливу частину заходів, вжитих державою Україна для націоналізації Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", її законність була визнана Банком Англії та підтверджена рішенням Лондонського міжнародного арбітражного суду у 2021 році.

Проте, заявник вважає, що Банк Англії не оцінював (не досліджував, не перевіряв та не встановлював) законність (правомірність) здійсненого обміну грошових зобов`язань (bail-in) Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" перед UK SPV Credit Finance Limited за чотирма кредитами, наданими UK SPV Credit Finance Limited Акціонерному товариству Комерційному банку "Приватбанк", а поширена в засобах масової інформації інформація про те, що "законність процедури "бейл-ін" була визнана Банком Англії та підтверджена рішенням Лондонського міжнародного арбітражного суду" є неправдивою та не відповідає дійсності.

Оскільки права вимоги UK SPV Credit Finance Limited за кредитними договорами були передані довірчим управителям в charge, вони не могли бути відступлені (обміняні) без згоди (за відсутності згоди) довірчих управителів та/або власників облігацій, в інтересах яких було здійснене обтяження, у зв`язку з чим оспорюваний договір, на думку заявника, підлягає визнанню недійсним як такий, що суперечить ч.3 ст.411 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", ч.2 ст.586 Цивільного кодексу України, ч.2 ст.17 Закону України "Про заставу", а також ст.50 Закону України "Про заставу".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 прийнято позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Concorde (Bermuda) Limited (Конкорд (Бермуда) Лімітед) у справі №910/17306/21 до провадження, призначено розгляд позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Concorde (Bermuda) Limited (Конкорд (Бермуда) Лімітед) спільно з первісним позовом на 14.12.2023.

Одночасно з поданням позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Concorde (Bermuda) Limited (Конкорд (Бермуда) Лімітед), заявником подано клопотання про витребування доказів, а саме: витребування у Банку Англії (Bank of England) (Threadneedle St, London, EC2R 8AH) (Банку Англії (Треднідл стріт, Лондон EC2R 8AH) копії отриманого Банком Англії запиту від Національного банку України (НБУ) про визнання обміну грошових зобов`язань (bail-in) за чотирма кредитами, наданими UK SPV Credit Finance plc (UK SPV) ПриватБанку, з усіма доданими до нього документами.

Необхідність витребування такого доказу Concorde (Bermuda) Limited (Конкорд (Бермуда) Лімітед) обґрунтовує наведеними вище підставами заявлених позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2024 клопотання третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Concorde (Bermuda) Limited (Конкорд (Бермуда) Лімітед) про витребування доказів задоволено; витребувано у Банку Англії (Bank of England) (Threadneedle St, London, EC2R 8AH) (Банку Англії (Треднідл стріт, Лондон EC2R 8AH) копію отриманого Банком Англії запиту від Національного банку України (НБУ) про визнання обміну грошових зобов`язань (bail-in) за чотирма кредитами, наданими UK SPV Credit Finance plc (UK SPV) ПриватБанку, з усіма доданими до нього документами; для виконання п.2 даної ухвали суд звернувся із судовим дорученням про отримання доказів до уповноваженого органу Сполученого Королівства Великої Британії і Північної Ірландії - Royal Courts of Justice (Room E16, Strand, London WC2A 2LL); зобов`язано заявника клопотання про витребування доказів надати суду нотаріально засвідчений переклад на англійську мову таких документів:

- даної ухвали Господарського суду міста Києва від 14.08.2024 у справі №910/17306/21 (у трьох примірниках);

- запиту про міжнародну правову допомогу до уповноваженого органу Сполученого Королівства Великої Британії і Північної Ірландії - Royal Courts of Justice (у двох примірниках); зобов`язано Pala Assets Holdings Limited виконати вимоги ухвали суду від 12.10.2022 щодо надання відповідей на питання, поставлених відповідачем-1 із дотриманням вимог ст.ст.10, 90 Господарського процесуального кодексу України в строк до 01.09.2024; зобов`язано Pala Assets Holdings Limited виконати вимоги ухвали суду від 12.10.2022 щодо надання відповідей на питання, поставлених відповідачем-1 із дотриманням вимог ст.ст. 10, 90 Господарського процесуального кодексу України в строк до 01.09.2024.

02.09.2024 від Pala Assets Holdings Limited надійшла заява на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 14.08.2024.

17.09.2024 від Concorde (Bermuda) Limited (Конкорд (Бермуда) Лімітед) на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 14.08.2024 надійшли нотаріально засвідчені переклади на англійську мову.

24.09.2024 від Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

З метою витребування доказів на адресу Міністерства юстиції України направлено ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.08.2024 у справі №910/17306/21 та запит про міжнародну правову допомогу до уповноваженого органу Сполученого Королівства Великої Британії і Північної Ірландії - Royal Courts of Justice, разом з нотаріально засвідченим перекладом даних документів на англійську мову.

09.10.2024 від Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

13.01.2025 від Pala Assets Holdings Limited надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

07.05.2025 на електронну пошту суду від уповноваженого органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії надійшов лист з доданими до нього документами.

14.05.2025 на електронну пошту суду від Міністерства юстиції України надійшла інформація від компетентного органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, у зв`язку з виконанням судового доручення щодо витребування інформації стосовно UK SPV Credit Finance Limited.

09.06.2025 засобами поштового зв`язку від Міністерства юстиції України надійшли документи, складені в ході виконання на території Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії судового доручення про витребування інформації стосовно UK SPV Credit Finance Limited.

Більшість з документів, надісланих Міністерством юстиції України на адресу суду, складені англійською мовою, їх перекладу на українську мову не надано.

08.08.2025 компанія Concorde (Bermuda) Limited (Конкорд (Бермуда) Лімітед) звернулася до суду з клопотанням про зобов`язання Національного банку України виконати вимоги постановленої судом в рамках справи ухвали від 12.10.2022 про витребування доказів.

До вказаного клопотання заявником було надано переклад на українську мову англомовних додатків до листа Міністерства юстиції України щодо виконання судового доручення, справжність підпису дипломованого перекладача на яких посвідчена нотаріально.

Зазначене клопотання обґрунтувано тим, що ухвалою від 12.10.2022 суд витребовував у Національного банку України копії усіх документів, які надсилалися Національним банком України Банку Англії для визнання обміну грошових зобов`язань Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" за чотирма кредитами, наданими Акціонерному товариству Комерційному банку "Приватбанк" компанією UK SPV Credit Finance Limited та додатків до них (процедура bail-in), проте таких документів Національний банк України, посилаючись на їх відсутність, суду не надав, як і не вчинив жодних дій щодо отримання документів в Банку Англії. Зазначені обставини обумовили необхідність витребування цих доказів судом шляхом направлення судового доручення до уповноваженого органу Сполученого Королівства Великої Британії і Північної Ірландії - Royal Courts of Justice. Судове доручення теж залишилося невиконаним з огляду на позицію Національного банку України, адже Національний банк України не дав згоди Банку Англії на розкриття запитуваних документів і вказав, що очікує відхилення Банком Англії будь-якої заяви про розкриття запитуваних документів. На переконання заявника, така позиція Національного банку України свідчить про умисне невиконання Національним банком України ухвали Господарського суду міста Києва від 12.10.2022.

Доводи, викладені Concorde (Bermuda) Limited (Конкорд (Бермуда) Лімітед) у поданому суду 08.08.2025 клопотанні, суд розцінив як такі, що підтверджуються матеріалами справи, зокрема документами, складеними в ході виконання судового доручення.

Крім того суд констатував відсутність поважних причин для невиконання Національним банком України п.2 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 12.10.2022 у даній справі щодо надання копій усіх документів, які надсилалися Національним банком України Банку Англії для визнання обміну грошових зобов`язань Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" за чотирма кредитами, наданими Акціонерному товариству Комерційному банку "Приватбанк" компанією UK SPV Credit Finance Limited та додатків до них (процедура bail-in). Посилання на передачу Національним банком України таких документів на зберігання не пояснює а) неможливості їх одержання для виконання вимог ухвали суду, б) причин передачі Національним банком України цих документів для зберігання приватній особі.

Оскільки зі спливом більше двох років п.2 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 12.10.2022 у даній справі залишився без виконання зі сторони Національного банку України, а вжиті судом заходи для одержання витребуваних документів у інший спосіб є безрезультатними, ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2025 призначено підготовче засідання у справі на 25.09.2025, застосовано до Національного банку України заходи процесуального примусу, а саме: тимчасове вилучення державним виконавцем доказів для дослідження судом, вилучено у Національного банку України копії усіх документів, які надсилалися Національним банком України Банку Англії для визнання обміну грошових зобов`язань Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" за чотирма кредитами, наданими Акціонерному товариству Комерційному банку "Приватбанк" компанією UK SPV Credit Finance Limited та додатків до них (процедура bail-in), вилучення вказаних у п.3 цієї ухвали доказів доручено Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

29.08.2024 від Національного банку України надійшла заява про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

01.09.2025 від Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" надійшла чергова заява про відвід судді Смирнової Ю.М. від розгляду справи №910/17306/21.

Зазначена заява про відвід мотивована тим, що постановляючи ухвалу від 27.08.2025 суддя Смирнова Ю.М. фактично вдалася до самостійного збирання доказів на підтвердження обставин справи, на які посилається один із учасників справи, який при цьому не заявляв самостійного клопотання про витребування доказів від НБУ, що свідчить про надання суддею переваги окремим учасникам справи, а відтак про її упередженість при розгляді даного спору, а застосовуючи заходи процесуального примусу до НБУ, суддя Смирнова Ю.М. без будь-яких вмотивованих на те причин вдалася до переоцінки зі спливом майже трьох років дій НБУ, що стосувалися виконання ухвали від 07.12.2022 про витребування доказів, а також повторного вирішення питання поважності причин ненадання НБУ документів, що є додатковим свідчення упередженості складу суду у даній справі.

З приводу зазначеного вище суд зауважує наступне.

Відповідно до ст.35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Відповідно до ст.38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. З підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 35 цього Кодексу, статті 36 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Частиною 7 ст.39 Господарського процесуального кодексу України визначено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд зазначає, що наведені заявником обставини не підтверджують упередженість чи необ`єктивність судді при розгляді даної справи та не свідчать про наявність підстав, передбачених ст.ст.35, 36 Господарського процесуального кодексу України, для відводу судді від розгляду справи №910/17306/21, а доводи заявника, наведені в обґрунтування поданої заяви, не можуть бути підставою для відводу судді з наведених вище підстав.

Фактично доводи заявника, наведені у заяві про відвід судді Смирнової Ю.М. зводяться до незгоди з процесуальним рішенням судді щодо постановлення ухвали від 27.08.2025, що з огляду на імперативні приписи ч.4 ст.35 Господарського процесуального кодексу України, не може бути підставою для відводу.

В той же час, згідно ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст.9 Конституції України, ст.19 Закону України "Про міжнародні договори України" і ст.4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції" Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Згідно Європейської Хартії "Про закон "Про статус суддів" судді при виконанні своїх обов`язків повинні бути доступними та виявляти повагу по відношенню до осіб, які до них звертаються; повинні турбуватися про підтримання високого рівні компетентності, необхідного рівня вирішення справ в кожному конкретному випадку, оскільки від рішень судді залежить гарантія прав особи.

Відповідно до п.12 Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Одночасно, ст.15 Кодексу суддівської етики також визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Положення зазначеної коментованої статті випливають з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23 від 19.05.2006 незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді.

Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Пунктом 1.1 Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Одночасно, вказаними Принципами унормовано, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно п.п.2.1, 2.2 Бангалорських принципів поведінки суддів при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Означеним пунктом до таких випадків віднесено, зокрема, те, що у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

У справі "П`єрсак проти Бельгії" (Piersack v. Belgium) від 01 жовтня 1982 року Європейський суд з прав людини, встановивши порушення положень ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначив, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду.

У п.132 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гарабін проти Словаччини" (Harabin v. Slovakia) від 20 лютого 2013 року зазначено, що існування національних процедур для забезпечення неупередженості, а саме правил, що регулюють відвід судді, є важливим фактором. Такі правила виявляють особливу увагу національного законодавства до усунення всіх обґрунтованих сумнівів у неупередженості судді чи суду і є спробою забезпечити неупередженість, усуваючи причини таких сумнівів. На додаток до забезпечення відсутності упередженості як такої, ці правила спрямовані на усунення будь-яких проявів упередженості і таким чином слугують зміцненню довіри громадськості до суду.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду".

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, які свідчать про його безсторонність.

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими" (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі "Білуха проти України" (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

Оскільки під час розгляду даної справи будь-який із її учасників може з наведених причин заявити про недовіру до складу суду, зокрема, у випадку якщо матиме місце прийняття рішень не на їх користь, вважаючи, що таке рішення могло бути ухвалено виключно через викладені вище обставини, з метою недопущення будь-яких сумнівів у учасників справи чи інших осіб щодо безсторонності та об`єктивності судді, суд дійшов висновку про необхідність заявити самовідвід від розгляду справи №910/17306/21.

У відповідності до ч.1 ст.40 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу.

Таким чином, матеріали справи підлягають передачі уповноваженому працівнику Господарського суду міста Києва для вирішення питання про повторний автоматичний розподіл справи.

Керуючись ст.ст.35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Заявлений Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" відвід судді Смирнової Ю.М. від розгляду справи №910/17306/21 визнати необґрунтованим.

2. Самовідвід судді Смирнової Ю.М. задовольнити.

3. Матеріали справи №910/17306/21 передати уповноваженій особі для вирішення питання про повторний автоматичний розподіл справи.

4.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Ю.М. Смирнова