ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"16" вересня 2025 р. м. Київ Справа №911/2814/25

Господарський суд Київської області у складі судді Третьякової О.О., розглянувши матеріали

За позовом Компанії «ALPER KITALARARASI TASIMACILIK LIMITED SIRKETI» (АЛЬПЕР КИТАЛАРАРАСИ ТАШИМАДЖИЛИК ЛІМІТЕД ШІРКЕТІ) (Адреса: KEMANKES KARAMUSTAFAPASA MAH. KEMANKES CAD. FATIH IS HANI NO: 33/9 BEYOGLU/ ISTANBUL/TURKEY / квартал Кеманкеш Карамустафа Паша, пр. Кеманкеш, БЦ Фатіх, оф. №33/9, Бейоглу/Стамбул/ Туреччина)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Брокінтерком» (08132, Київська обл., м.Вишневе, вул.Промислова, 5)

про стягнення 754661,00 дол.США

встановив:

Юридична особа за законодавством Турецької Республіки компанія «ALPER KITALARARASI TASIMACILIK LIMITED SIRKETI» (далі позивач) звернулась до Господарського суду Київської області із позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Брокінтерком» (далі відповідач) 682875,00 дол.США основного боргу та 71786,00 дол.США 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання домовленостей протягом грудня 2021 лютого 2022 позивач поставив відповідачу товар (мандарини) на умовах CPT на загальну суму 682875,00 дол.США, який відповідач не оплатив. З наведених підстав позивач просить суд стягнути з відповідача 682875,00 дол.США основного боргу та 71786,00 дол.США 3% річних.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає за необхідне залишити її без руху, зважаючи на наступне.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У статтях 162 та 164 Господарського процесуального кодексу України встановлені вимоги, які мають бути дотримані позивачем при поданні позовної заяви. Суд зазначає, що дотримання необхідних вимог до позовної заяви, які встановлені статтями 162 та 164 цього Кодексу, пов`язане з виконанням завдання господарського судочинства щодо справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення спору.

У пункті 2 частини 3 статті 162 цього Кодексу встановлено, що позовна заява повинна містити в тому числі відомості про наявність або відсутність у відповідача електронного кабінету ЄСІТС. Однак позовна заява компанії «ALPER KITALARARASI TASIMACILIK LIMITED SIRKETI» не містить відомостей про наявність або відсутність у відповідача електронного кабінету.

Також, у пунктах 3, 5 та 8 частини 3 статті 162 цього Кодексу встановлено, що позовна заява повинна містити в тому числі: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності). Також відповідно до частини 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У позовній заяві компанії «ALPER KITALARARASI TASIMACILIK LIMITED SIRKETI» зазначено, що на виконання домовленостей позивач поставив відповідачу товар (мандарини) на умовах CPT на загальну суму 682875,00 дол.США.

Водночас, позовна заява не містить чіткого викладу обставин справи з посиланням на докази того:

- які саме домовленості, про які стверджує позивач у позовній заяві, були досягнуті, коли саме, між якими саме сторонами та якими саме доказами ці домовленості підтверджуються;

- чи були ці домовленості усними та/або письмовими та який саме зміст цих домовленостей;

- правом якої країни (країн) регулюється спірна поставка (поставки) товарів;

- чи був фактично отриманий товар, що був предметом поставки, відповідачем та якими доказами це підтверджується.

Отже, позивачу необхідно належним чином виконати вимоги ст.162 Господарського процесуального кодексу України та зазначити обставини спору та правові підстави позову, а саме: які саме домовленості були досягнуті, на які позивач посилається в позовній заяві, коли саме, між якими саме сторонами та якими саме доказами ці домовленості підтверджуються; чи були ці домовленості усними та/або письмовими та який саме зміст цих домовленостей; правом якої країни (країн) регулюється спірна поставка (поставки) товарів; чи був фактично отриманий товар, що був предметом поставки, відповідачем та якими доказами це підтверджується.

Також, відповідно до частини 2 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються до суду в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Суд звертає увагу на те, що заявником додано до заяви копії письмових доказів (документів), зміст яких викладений іноземною мовою.

При цьому статтею 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова. Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14.12.1999 у справі № 10-рп/99, українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації, тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина 5 статті 10 Конституції України).

Відповідно до частини першої та другої статті 14 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

У відповідності до частини першої та третьої статті 10 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасників судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

За приписами частини четвертої статті 10 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

В той же час, згідно з частиною шостою статті 13 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом.

До письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Правильність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку статті 79 Закону України "Про нотаріат". Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5 від 22.02.2012, визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком. Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.06.2019 у справі №910/4473/17.

Відсутність належним чином засвідченого перекладу на українську мову документу, складеного іноземною мовою, унеможливлює встановлення судом змісту такого документу, дії, яка вчинена на підставі вказаного документу, особи, якою вона була вчинена, на користь кого тощо.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що при зверненні до суду із позовною заявою або ж поданні відзиву, письмових пояснень, інших процесуальних документів, разом із документами, які виготовлені на іноземній мові, повинні бути подані належним чином засвідчені переклади на державну мову. Відповідна правова позиція викладена також в ухвалі Верховного Суду від 08.04.2024 у справі №990/298/23.

Отже, позивачу необхідно належним чином виконати вимоги частини 1 ст.10 та частини 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України та надати засвідчений переклад на українську мову усіх письмових доказів, які додані позивачем до позовної заяви та викладені іноземною мовою (рахунки-фактури, сертифікати, експортні митні декларації, товаро-транспортні накладні тощо).

Також, відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно з частиною 3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно до абзацу 5 частини 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання нерезидентами позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір може сплачуватися нерезидентами в іноземній валюті з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Отже, сума судового збору за подання даного позову про стягнення 754661,00 дол.США становить 9055,93 дол.США (754661 х 0,015 х 0.8 = 9055,93), однак позивачем до позовної заяви не додано докази сплати судового збору у вказаному розмірі.

Отже, позивачу необхідно належним чином виконати вимоги пункту 2 частини 1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України та додати до позовної заяви документ про сплату судового збору в розмірі 9055,93 дол.США за подання цього позову. Реквізити для сплати судового збору містяться на сайті Господарського суду Київської області (https://ko.arbitr.gov.ua/sud5012/gromadyanam/tax/).

Наведене є недоліками позовної заяви.

Згідно з частиною 1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 ст.174 цього Кодексу в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 3 ст.174 Господарського процесуального кодексу України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 2, 10, 11, 162, 164, 172, 174, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Встановити спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

3.1. письмових уточнень до позовної заяви із зазначенням:

- відомостей про наявність або відсутність у відповідача електронного кабінету;

- які саме домовленості були досягнуті, на які позивач посилається в позовній заяві, коли саме, між якими саме сторонами та якими саме доказами ці домовленості підтверджуються;

- чи були ці домовленості усними та/або письмовими та який саме зміст цих домовленостей;

- правом якої країни (країн) регулюється спірна поставка (поставки) товарів;

- чи був фактично отриманий товар, що був предметом поставки, відповідачем та якими доказами це підтверджується;

3.2. засвідченого перекладу на українську мову усіх письмових доказів, які додані позивачем до позовної заяви, але викладені іноземною мовою;

3.3. доказів на підтвердження викладених позивачем обставин в уточненнях до позовної заяви з урахуванням даної ухвали господарського суду про залишення позову без руху, якщо такі докази не були подані разом з позовною заявою;

3.4. доказів сплати судового збору в розмірі 9055,93 дол.США за подання позовної заяви.

4. Попередити позивача про те, що згідно з ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя О.О. Третьякова