ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2025 р. Справа№ 910/2584/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Тищенко А.І.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання Нечасний О.Л.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 25.08.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНА-3000" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 (повний текст складено та підписано 15.05.2025)

у справі №910/2584/24 (суддя Селівон А.М.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Гребеннікової Людмили Миколаївни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНА-3000"

про розірвання договору, зобов`язання вчинити дії та стягнення 142 961,17 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Гребеннікова Людмила Миколаївна звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна-3000" про:

- розірвання Договору оренди від 31.01.2020 року частини приміщення площею 24,1 кв.м, що знаходиться в групі нежитлових приміщень № 2, загальною площею 142,9 кв.м, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Маршала Жукова, 26 (перейменована на вул. Кубанської України), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Белугіною В.Л. за реєстровим № 37;

- зобов`язання ТОВ "Україна - 3000" повернути приміщення згідно з актом повернення з оренди майна, що належить фізичній особі - підприємцю Гребенніковій Людмилі Миколаївні, за адресою: Жукова Маршала, 26 (перейменована на вул. Кубанської України);

- стягнення з відповідача заборгованості в сумі 142 961,17 грн., а саме 111 651,17 грн. боргу зі сплати орендної плати та 31 310,00 грн. компенсації витрат на комунальні послуги.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем як орендарем зобов`язань з повернення об`єкта оренди орендодавцю у зв`язку з достроковим розірвання за ініціативою останнього Договору оренди від 31.01.2020 року, а також погашення заборгованості з орендної плати та компенсації витрат на комунальні послуги у вказаних сумах.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти позову, посилаючись на те, що додаткова угода № 1 до Договору оренди від 31.01.2020 року має ознаки нікчемності, отже згідно п. 5.2 вказаного договору останній достроковому розірванню в односторонньому порядку не підлягає, а можливість сплачувати за комунальні послуги на підставі показників лічильників у відповідача була відсутня через не проведення орендодавцем звірки показників лічильників.

У відповіді на відзив позивач заперечує проти доводів відповідача та зазначає, що орендодавець скористався своїм правом на розірвання договору оренди з урахуванням п. 6.2 договору, згідно якого будь-які зміни і доповнення повинні бути здійснені в письмовій формі (без нотаріального посвідчення). Додатково позивач наголошує на фіксації показників лічильників кожного місяця 11 числа, а також складення ТОВ «Київські енергетичні мережі» актів про нарахування за відвантажену електричну енергію, з урахуванням даних яких, зокрема, відповідач має здійснювати оплату електропостачання.

В додаткових поясненнях позивачем наведено розрахунок компенсації заявлених до стягнення комунальних послуг: водопостачання, водовідведення та споживання електричної енергії; у відповіді на письмові пояснення відповідач, посилаючись на наказ від 14.06.2023 року про запровадження дистанційної роботи у ТОВ «Україна-3000» з 14.06.2023 року, зазначає про відсутність використання води та електроенергії працівниками та необхідність врахування вказаних обставин при визначенні розміру комунальних витрат. Додаткові судом долучені до матеріалів справи.

Позивачем подано копії Додатку № 1 від 31.01.2020 року до договору оренди від 31.01.2020 року, а також копій актів про фіксацію показів приладів обліку за адресою: м. Київ, вул. Кубанської України, 26; копії договору купівлі - продажу нежитлового приміщення, витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно тощо.

В додаткових поясненнях

представник відповідача зазначає, що попередньо надані позивачем документи щодо звірки лічильників надання комунальних послуг не відповідають дійсним обставинам справи;

представник позивача повідомляє про нарахування компенсації витрат за спожиту електроенергію пропорційно займаної площі згідно тарифів постачальника послуг, перебування лічильників електроенергії та води у справному стані, а також визначення розміру компенсації витрат за водопостачання та водовідведення згідно Додатку № 1 до Договору оренди на 3-х працівників орендаря.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 у справі №910/2584/24 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНА-3000" на користь Фізичної особи-підприємця Гребеннікової Людмили Миколаївни 31 310,00 грн. (тридцять одну тисячу триста десять грн. 00 коп.) компенсації витрат на комунальні послуги та 663,16 грн. (шістсот шістдесят три грн. 16 коп.) витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позов частково, місцевий господарський суд виходив з того, що матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за Договором у встановлений строк, розмір заборгованості за комунальні послуги відповідає фактичним обставинам та на момент прийняття рішення доказів повної відшкодування вартості комунальних послуг відповідач суду не представив, як і доказів, що спростовують вищевикладені обставини, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 31 310,00 грн. витрат на комунальні послуги за спірним Договором оренди підлягають задоволенню.

В решті позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач 06.06.2025 (документ сформований в підсистемі "Електронний суд" 06.06.2025) звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

В заяві по справі від 27.06.2025 апелянт уточнив, що відповідач, ознайомившись із даним Рішенням, вважає, що в частині позовних вимог щодо розірвання договору оренди є правомірним, а в частині стягнення 31 310,00 грн. компенсації витрат на комунальні послуги таким, що винесено з неповним дослідженням матеріалів справи. Саме тому апеляційна скарга подається в частині стягнення 31 310,00 грн. компенсації витрат на комунальні послуги.

З огляду на це всі аргументи та мотиви оскарження рішення, викладені в апеляційній скарзі, стосуються виключно тієї його частини, в якій позовні вимоги були задоволені.

З огляду на викладене, просив скасувати рішення Господарського Суду міста Києва від 21.11.2024р у справі № 910/2584/25 в частині задоволення позову Фізичної особи-підприємця Гребеннікової Людмили Миколаївни про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНА-3000" 31 310,00 грн. компенсації витрат на комунальні послуги та 663,16 грн. (шістсот шістдесят три грн. 16 коп.) витрат по сплаті судового збору та в цій частині прийняти нове рішення, яким в позові відмовити. В іншій частині рішення Господарського Суду міста Києва від 21.11.2024 у справі № 910/2584/25 залишити без змін.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, зводяться до наступного:

При передачі приміщення Сторонами не було врегульовано питання сплати за фактичне користування комунальними послугами.

Відповідачем вжито всіх заходів, щоб врегулювати спір та вирішити питання щодо нарахування та компенсації витрат, у відповідності до п.4.6. Договору.

Можливість сплачувати на підставі показників лічильників у Відповідача була відсутня, оскільки Позивач створювала перешкоди для такої звірки.

Судом не було враховано, що з 14.06.2023 року Відповідач здійснював свою діяльність дистанційно, що підтверджується Наказом № 2-ОД від 14.06.2023р., який було прийнято Судом та долучено до матеріалів справи.

Позивач надає Акти звірки за лютий-березень 2020 року, де Позивач робить дані звірки з ТОВ "СЕВЕЛ", яке не є стороною у договірних відносинах між позивачем та відповідачем та не є учасником даної справи, тому вважає надані документи такими, що не відповідають критеріям належності, дійсності, реальності та достатності доказів.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Тищенко А.І., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.06.2025 залишено апеляційну скаргу без руху з підстав неподання доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі та з огляду на те, що вказані в клопотанні підстави визнані судом неповажними, для вирішення клопотання скаржника про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 у справі №910/2584/24 з підстави, вказаної в ньому, запропоновано апелянту надати відповідні докази або вказати інші підстави для поновлення строку.

19.06.2025 (документ сформований в системі «Електронний суд» 19.06.2025) через підсистему «Електронний суд» представником апелянта подано клопотання, до якого долучено картку руху документу та платіжну інструкцію №1799 від 19.06.2025 про сплату судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 10 900,80 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2025 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНА-3000" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 у справі №910/2584/24, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНА-3000" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 у справі №910/2584/24, справу призначено до розгляду на 25.08.2025.

Під час апеляційного перегляду до матеріалів справи отримано відзив позивача на апеляційну скаргу, відповідно до якого позивач повністю спростовує доводи відповідача (апелянта).

Явка представників сторін

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Нормами статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачена можливість повідомлення сторін про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії шляхом направлення повідомлень на адресу електронної пошти та з використанням засобів мобільного зв`язку.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 25.08.2025 представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній, просив оскаржуване рішення скасувати в задоволеній частині позовних вимог, прийняти в цій частині нове про відмову в позові.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 25.08.2025 представник позивача заперечував проти доводів відповідача, викладених в апеляційній скарзі, просив її відхилити, оскаржуване рішення залишити без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні 25.08.2025.відповідно до ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Судом встановлено, що 31.01.2020 року між Фізичною особою - підприємцем Гребенніковою Людмилою Миколаївною (позивач у справі, орендодавець за договором) та Товариством з обмеженою. Відповідальністю «Україна - 3000» (відповідач у справі, орендар за договором) було укладено Договір оренди, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Белугіною В.Л. та зареєстрований в реєстрі за № 37 (далі - Договір оренди), за умовами п. 1.1 якого Орендодавець зобов`язується передати Орендарю в тимчасове платне користування (оренду) частину приміщень площею 24,1 кв.м, що знаходяться у групі нежитлових приміщень № 2, загальною площею 142,9 кв.м, які розташовані за адресою: м. Київ, вулиця Жукова Маршала, 26 (далі - Приміщення), а орендар зобов`язується використовувати приміщення та сплачувати орендну плату та інші встановлені платежі на умовах цього Договору.

Приміщення належить орендодавцеві на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Патрєвою Ю.П. 20 грудня 2017 року за реєстровим №1274. Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності зареєстровано за Гребенніковою Людмилою Миколаївною 20.12.2017 року, номер запису про право власності: 24053798, реєстраційний номер нерухомого майна 000 (п. 1.2 Договору оренди).

Розділами 2 - 6 Договору оренди сторони узгодили порядок передачі - прийому об`єкта, термін дії договору, орендну плату та порядок розрахунків, обов`язки та сторін, порядок повернення орендодавцю приміщення, відповідальність сторін, умови дострокового припинення дії договору, форс - мажорні обставини тощо.

Згідно п. 6.3 Договору оренди термін оренди приміщення за цим договором встановлюється в термін на 6 (шість) років. Якщо жодна із сторін не заявить за один місяць до закінчення строку дії цього договору про своє бажання розірвати його, цей договір автоматично продовжується на наступні 6 (шість) років, але з переглядом суми орендної плати.

Вказаний Договір оренди підписаний сторонами, засвідчений печатками сторін та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Белугіною В.Л. та зареєстрований в реєстрі за №37 (далі - Договір оренди).

Окрім цього, в матеріалах справи наявний укладений сторонами в простій письмовій формі Додаток № 1 від 31.01.2020 року до Договору оренди від 31.01.2020 року, який згідно п. 6 набирає чинності з дати його підписання сторонами (31.01.2020 року) та є невід`ємною частиною Договору оренди.

Наразі, право власності позивача на групу нежитлових приміщень № 2, загальною площею 142,9 кв.м, які розташовані за адресою: м. Київ, вулиця Жукова Маршала, 26, підтверджується даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також наданими представником позивача 29.08.2024 року доказами, зокрема, копією договору купівлі - продажу нежитлових приміщень від 20.12.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Патрєвою Ю.П. за реєстровим № 1274.

Згідно п. 1.1 Договору оренди в оренду передається частина приміщень, площею 24,1 кв.м.

За приписами статті 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк встановлений договором найму.

Відповідно до п. 1.3 Договору оренди орендар набуває права володіння і користування орендованим приміщенням на термін дії цього договору, з врахуванням його пролонгації, з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкту оренди.

За умовами п.п. 3.1, 3.2 Договору оренди орендар зобов`язаний користуватися приміщенням відповідно до цього договору. Орендар зобов`язується підтримувати орендоване приміщення у справному стані, не допускаючи псування майна Орендодавця, і проводити поточний ремонт приміщення на свій розсуд.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до умов Договору оренди орендодавець передав, а орендар прийняв частину приміщень, площею 24,1 кв.м, що знаходяться у групі нежитлових приміщень № 2, загальною площею 142,9 кв.м, які розташовані за адресою: м. Київ, вулиця Жукова Маршала, 26, що підтверджується відповідним належним чином оформленим двостороннім Актом приймання-передачі об`єкту оренди від 31.01.2020 року до Договору, копія якого міститься в матеріалах справи.

Вказаний акт підписаний орендодавцем особисто та представником орендаря Гаєр С.П., який діяв на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Белугіною В.Л. 31 січня 2020 року за реєстровим №36, без будь-яких зауважень та заперечень.

Факт отримання нерухомого майна в оренду, його характеристики та подальше користування сторонами не заперечувались.

За таких обставин суд дійшов висновку, що орендодавцем було належним чином виконано свій обов`язок з передачі на підставі Договору оренди в оренду ТОВ «Україна-3000» нерухомого майна - частини приміщень, площею 24,1 кв.м, що знаходяться у групі нежитлових приміщень №2 загальною площею 142,9 кв.м, які розташовані за адресою: м. Київ, вулиця Жукова Маршала, 26, а відповідачем прийнято вказане майно у строкове платне користування без будь - яких зауважень.

Відповідно до пункту 4.1 Договору оренди орендар сплачує орендодавцю за користування зазначеним приміщенням протягом встановленого в цьому договорі терміну орендну плату, виходячи з розрахунку 20,00 грн. за один квадратний метр загальної площі на місяць, а всього на загальну суму 482,00 грн.

Орендна плата за користування приміщенням вноситься орендарем щомісячно не пізніше 15 числа (пункт 4.2 Договору оренди).

Сплата орендної плати в грошовій формі здійснюється шляхом перерахування орендарем коштів на розрахунковий рахунок орендодавця (пункт 4.4 Договору оренди).

Пунктом 4.6 Договору оренди визначено, що окремо від орендної плати орендар щомісяця компенсує орендодавцю витрати за комунальні послуги (водопостачання, опалення, водовідведення, електропостачання) на підставі показників лічильників, а також експлуатаційні послуги згідно тарифів балансоутримувача будинку, в якому знаходиться приміщення.

Згідно пункту 3 Додатку № 1 від 31.01.2020 року до Договору оренди компенсація витрат за спожиту електроенергію розраховується пропорційно до займаної відповідачем площі згідно тарифів постачальника послуг.

Окрім цього, компенсація витрат за водопостачання та водовідведення розраховується на 3-х працівників орендаря згідно тарифів на водопостачання та водовідведення, затверджених Кабінетом Міністрів (пункт 1 Додатку №1 до Договору оренди).

Доказів узгодження сторонами іншого порядку та строку сплати орендної плати та компенсації комунальних витрат за Договором оренди матеріали справи не містять.

Окрім цього, як зазначено позивачем у позовній заяві, 23 травня 2023 року між орендодавцем та орендарем у простій письмовій формі було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору оренди (далі - Додаткова угода), якою розділ 4 та розділ 5 Договору оренди викладено в новій редакції.

Як встановлено судом за матеріалами справи, вказана Додаткова угода підписана позивачем та представником відповідача, а також засвідчена печатками сторін.

Зокрема, відповідно до пункту 4.1 Додаткової угоди розмір місячної орендної плати складає 12 500,00 грн.

У разі припинення (розірвання) Договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення приміщення за Актом прийому-передачі включно. Закінчення строку дії договору оренди або його припинення (розірвання) не звільняє орендаря від обов`язку сплатити у повному обсязі заборгованість за орендною платою, користування комунальними послугами, а також експлуатаційними послугами, якщо така виникла (пункт 4.8 Додаткової угоди).

Поряд із цим, як зазначено позивачем в позовній заяві, відповідач у визначені Договором строки сплату орендної плати, розмір якої з 23.05.2023 року, на переконання позивача, визначається згідно Додаткової угоди до Договору - в розмірі 12500,00 грн. за місяць (з урахуванням сплаченої відповідачем щомісячно орендної плати в розмірі 482,00 грн.), та компенсацію витрат позивача на комунальні послуги не здійснив, у зв`язку з чим станом на дату звернення позивача до суду за відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Україна-3000» обліковується прострочена заборгованість у загальній сумі 142 961,17 грн., в тому числі 111 651,17 грн. боргу зі сплати орендної плати за травень 2023 року - лютий 2024 року (за травень 3 971,17 грн. - 482,00 грн. = 3 489,17 грн.; за червень 2023 року - лютий 2024 року 12 500,00 грн. - 482,00 грн. = 12 018,00 грн. * на 9 місяців = 108 162,00 грн., всього: 3 489,17 + 108 162,00 грн.) та 31 310,00 грн. компенсації витрат на комунальні послуги за період липень 2023 року - лютий 2024 року.

Окрім цього, як свідчать матеріали справи, позивачем були виставлені орендарю рахунки щодо компенсації вартості комунальних послуг за Договором оренди на загальну суму 31 310,00 грн., а саме:

№40 від 14.08.2023 - компенсація комунальних послуг за липень 2023р. у розмірі 3 820,00 грн.;№47 від 31.08.2023 - компенсація комунальних послуг за серпень 2023р. у розмірі 3 820,00 грн.;№54 від 14.09.2023 - компенсація комунальних послуг за вересень 2023р. у розмірі 3 970,00 грн.; №60 від 13.10.2023 - компенсація комунальних послуг за жовтень 2023р. у розмірі 3 990,00 грн.;№69 від 15.11.2023 - компенсація комунальних послуг за листопад 2023р. у розмірі 3 990,00 грн.;№79 від 12.12.2023 - компенсація комунальних послуг за грудень 2023р. у розмірі 3 820,00 грн.;№8 від 15.01.2024 - компенсація комунальних послуг за січень 2024р. у розмірі 3 950,00 грн.;№16 від 13.02.2024 - компенсація комунальних послуг за лютий 2024р. у розмірі 3 950,00 грн. Копії вказаних рахунків наявні в матеріалах справи.

Так, укладення між сторонами Договору оренди було спрямоване на отримання відповідачем права на користування нежитловим приміщенням площею 24,1 кв.м, що, в свою чергу, породжує обов`язок відповідача сплачувати плату за користування орендованим нерухомим майном, а також понесені орендодавцем на утримання майна комунальні витрати.

Суд зазначає, що законодавство у сфері орендних правовідносин пов`язує припинення обов`язків орендаря щодо сплати орендної плати та інших платежів (витрат на комунальні послуги) з фактом повернення об`єкта договору оренди, тобто з моментом підписання акта приймання-передачі.

Проте, як зазначено позивачем, за умови відсутності обставин припинення Договору оренди та повернення орендованого майна позивачеві, відповідачем не була здійснена сплата компенсації витрат позивача на комунальні послуги в сумі 31 310,00 грн. та сплата орендної плати в сумі 111 651,17 грн.

Також, як встановлено судом за матеріалами справи, позивачем на адресу ТОВ «Україна-3000» було направлено Повідомлення від 19.06.2023 року про дострокове припинення Договору оренди від 31 січня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Белугіною В.Л. 31 січня 2020 року за реєстровим № 37 (далі - повідомлення), в якому ФОП Гребеннікова Л.М. повідомила відповідачу про її бажання в односторонньому порядку розірвати Договір оренди від 31 січня 2020 року згідно п.5.6 Додаткової угоди до Договору оренди, зазначила, що вважає вищевказаний договір розірваним через 15 календарних днів з дати отримання цього повідомлення та просила звільнити вищевказане приміщення через 15 календарних днів з дати отримання цього повідомлення.

Копія повідомлення з доказами направлення останнього на адресу місцезнаходження відповідача: вул. Кубанської України, 26, м. Київ, 02166, а саме опису вкладення в цінний лист № 703 від 20.06.2023 року, відповідної поштової накладної та поштового конверту, наявні у матеріалах справи.

При цьому, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на умови Додаткової угоди № 1, у відповідності до пунктів 5.4.6, 5.4.7 якої цей договір може бути розірвано на вимогу орендаря; орендар зобов`язаний повідомити орендодавця про бажання розірвати цей договір за 15 календарних днів до бажаної дати розірвання.

За умовами пунктів 5.6 та 5.7 Додаткової угоди у разі припинення цього договору орендар зобов`язаний повернути орендодавцю приміщення негайно (в день припинення договору).

Орендар вважається належним чином повідомлений орендодавцем з усіх питань, що стосуються умов цього договору, в разі направлення відповідного повідомлення орендарю за допомогою поштового або телефонного зв`язку (месенджери), а також направлення на електронну адресу іншої сторони, зазначену в договорі або на адресу, за якою розташоване приміщення.

Частиною 2 статті 795 Цивільного кодексу України визначено, що повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Натомість, як зазначає позивач у позовній заяві, вищезазначене повідомлення було проігноровано відповідачем та приміщення не було передано орендодавцеві по Акту прийому-передачі, у зв`язку з чим позивач в позовній заяві просить суд розірвати спірний Договір оренди.

Станом на дату звернення до суду з позовною заявою відповідачем орендоване приміщення по акту прийому-передачі не повернуто, відповідач свої зобов`язання щодо здійснення оплати оренди нежитлового приміщення, відповідно до умов Додаткової угоди № 1 до Договору оренди, а також сплати комунальних платежів за період з липня 2023 року по лютий 2024 року у встановлений строк, всупереч вимогам цивільного та господарського законодавства, а також умовам Договору та Додаткової угоди не виконав, в результаті чого у відповідача утворилась прострочена заборгованість перед позивачем за наведеним Договором у розмірі 111 651,17 грн. орендної плати та 31 310,00 грн. компенсації за комунальні послуги, яку позивач просить суд стягнути в поданій до суду позовній заяві.

Окрім цього, позивач в позовній заяві просить суд зобов`язати відповідача як орендаря повернути орендоване нежитлове приміщення згідно з актом повернення з оренди майна, у зв`язку з розірванням спірного Договору оренди внаслідок односторонньої відмови від правочину з боку орендодавця.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного відповідачем в апеляційній скарзі

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі «Трофимчук проти України» no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла наступних висновків.

Відповідачем оскаржується рішення суду першої інстанції лише в частині задоволення позову Фізичної особи-підприємця Гребеннікової Людмили Миколаївни про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНА-3000" 31 310,00 грн. компенсації витрат на комунальні послуги та 663,16 грн. (шістсот шістдесят три грн. 16 коп.) витрат по сплаті судового збору та в цій частині відповідач просить прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Виходячи з положень ст.269 ГПК України оскаржуване рішення в іншій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Судом встановлено, що укладений договір за своїм змістом та правовою природою є договором найму (оренди), який підпадає під правове регулювання норм глави 58 Цивільного кодексу України та §5 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

В силу частини 6 названої статті до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналогічне визначення договору оренди міститься і в статті 759 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 760 Цивільного кодексу України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Суд зазначає, що згідно ст. ст. 316, 319 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до статті 761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

13 січня 2020 між позивачем та ТОВ «Україна -3000» було укладено Договір оренди (Далі Договір), відповідно до п. 1.1. Договору Орендодавець зобов`язується передати Орендарю в тимчасове платне користування (оренду) частину приміщень площею 24,1 кв.м., що знаходиться у групі нежитлових приміщень № 2 загальною площею 142,9 кв.м., які розташовані за адресою: м.Київ, вулиця Жукова Маршала, 26, а Орендар зобов`язується використовувати Приміщення та сплачувати орендну та інші встановлені платежі на умовах цього Договору.

Пунктом 6.3. Договору визначено строк оренди приміщення 6 років.

У відповідності до статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, коли між сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов.

Відповідно до п. 4.6. Договору, окремо від Орендної плати Орендар щомісяця компенсує Орендодавцю витрати за комунальні послуги (водопостачання, опалення, водовідведення, електропостачання) на підставі показників личільників, а також експлуатаційні послуги згідно тарифів балансоутримувача будинку, в якому знаходиться Приміщення.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що сторони домовились, що в день укладення та нотаріального посвідчення договору оренди, буде здійснена передача приміщення та підписано акт приймання-передачі.

Як наслідок, 31.01.2020 року було підписано Акт приймання-передачі об`єкту оренди.

У відповідності до Акту зазначено, що стан приміщення задовільний та, що підписанням цього акту сторони погоджуються, що всі системи та комунікації на об`єкті оренди функціонують нормально.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог про стягнення компенсації за спожиті комунальні послуги в розмірі 31 310,00 грн., відповідач наголошує, що неодноразово запрошував позивача для звірки показників лічильників та просив надати коректні розрахунки за комунальні послуги, а саме листами: від 08.09.2023р. №08/09/2023, від 19.09.2023р. №19/09/2023, від 02.10.2023р. №02/10/2023, від 12.10.2023р. №12/10/2023, від 03.11.2023Р. №03/11/2023, від 22.02.2023р. №22/02/2024, від 01.03.2024р. №01/03/2024, від 14.03.2024р. №14/03/2024, копії яких, з доказами направлення на адресу позивача, наявні у матеріалах справи.

В свою чергу, обґрунтовуючи позовні вимоги в цій частині позивач зазначає, що згідно Додатка №1 від 31 січня 2020 року до Договору оренди від 31 січня 2020 року позивач та відповідач повинні проводити фіксацію показників лічильників з приладу обліку води №6502873 ЛК 15 (о/р 03-214-40) та приладу обліку електроенергії №8955081 (ТО 82368016.00001), встановлених в нежитловому приміщенні №1-6(гр. прим.№2) за адресою: місто Київ, вулиця Жукова Маршала, 26 (перейменована вулиця на Кубанської України) 11 числа щомісячно.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» та пункту 3.1.1 Правил постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником "останньої надії".

Як встановлено судом, 31.07.2018 між Фізичною особою - підприємцем Гребенніковою Людмилою Миколаївною як споживачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» як постачальником за договором укладено Договір про постачання електричної енергії № 82368 (особовий рахунок 82368016), згідно якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача за об`єктами споживача згідно з умовами договору та додатків до нього, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Зокрема, згідно Додатку № 2 до Договору про постачання електричної енергії № 82368 від 31.07.2018 року показання розрахункових засобів обліку фіксуються кожного місяця 11 числа та оформлюються Актом про використану електричну енергію. Для складання акту споживач фіксує показання розрахункових засобів обліку вручну та/або за допомогою автоматизованих систем збору та обробки інформації.

Також згідно Закону України «Про ринок електричної енергії» та затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 року №312 Правил роздрібного ринку електричної енергії позивачем шляхом приєднання до публічних договорів укладено 01.12.2018 року з ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» договір про розподіл електричної енергії (новий ринок) № 82368016Р, 01.12.2018 року з ТОВ «Київські енергетичні послуги» договір з постачальником універсальної послуги (новий ринок) № 82368016ПУ та 01.12.2018 року Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Так, ТОВ «Київські енергетичні послуги» на підставі даних показів засобів обліку електричної енергії (АСКОЕ) лічильника електричної енергії №8955081 складаються акти прийняття - передавання товарної продукції про нарахування за відвантажену електричну енергію та виставляються рахунки - розшифровки, які місять кількість відвантаженої електроенергії, тариф середньо-розрахунковий, суму оплати на всі нежитлові приміщенні №1-6 (група прим.№2) за адресою: місто Київ, вул. Кубанської України, 26.

За умовами пункту 3 Додатку № 1 від 31.01.2020 року до Договору оренди компенсація витрат за спожиту електроенергію розраховується пропорційно до займаної відповідачем площі згідно тарифів постачальника послуг.

При цьому, умовами п.4 Додатку № 1 до Договору оренди сторони погодили фіксацію показань з приладу обліку електроенергії по лічильнику № 8955081 (ТО 82368016.00001), встановленому в нежитловому приміщенні № 1-6 (гр. прим. № 2) за адресою: м. Київ, вул. Маршала Жукова, 26 (перейменована вулиця Кубанської України) проводити 11 числа щомісячно.

Окрім цього, компенсація витрат за водопостачання та водовідведення розраховується на 3-х працівників орендаря згідно тарифів на водопостачання та водовідведення, затверджених Кабінетом Міністрів (пункт 1 Додатку №1 до Договору оренди).

Згідно пункту 2 Додатку № 1 до Договору оренди обстеження та фіксацію показань з приладу обліку води № 6502873 ЛК 15 (о/р 03-214-040), який встановлений в нежитловому приміщенні № 1-6 (гр. прим. № 2) за адресою: м. Київ, вул. Маршала Жукова, 26 (перейменована вулиця Кубанської України), погоджено проводити 11 числа щомісячно.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 6 серпня 2014 року № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» норма за користування послугами з центрального водопостачання - 3,6 куб. метри холодної води на одну особу на місяць за відсутності послуги з постачання гарячої води.

Додатково в матеріалах справи наявні складені позивачем акти про фіксацію показів приладів обліку № 6502873 ЛК 15 та № 8955081 NIK 2303 за 2023 рік, а також складені АК «Київводоканал» акти обстеження та зняття показань з вузла обліку № 6502873 за липень 2023 року - лютий 2024 року, акти технічної перевірки засобів обліку електричної енергії, повірки та опломбування лічильників тощо.

Відповідно до зазначеного, позивачем надано розрахунок комунальних витрат за спірний період, а саме:

- компенсація комунальних послуг за липень 2023 року у розмірі 3 820,00 грн.: 3 491,00 грн. (спожито ТОВ «Україна-3000» електроенергії 702,9 кВт) + 329,00 грн. (спожита вода);

- компенсація комунальних послуг за серпень 2023 року у розмірі 3 820,00 грн.: 3 491,00 грн. (спожито ТОВ «Україна-3000» електроенергії 656,9 кВт) + 329,00 грн. (спожита вода);

- компенсація комунальних послуг за вересень 2023 року у розмірі 3 970,00 грн.: 3 641,00 грн. (спожито ТОВ «Україна-3000» електроенергії 596,5 кВт) + 329,00 грн. (спожита вода);

- компенсація комунальних послуг за жовтень 2023 року у розмірі 3 990,00 грн.: 3 641,00 грн. (спожито ТОВ «Україна-3000» електроенергії 543,3 кВт) + 329,00 грн. (спожита вода);

- компенсація комунальних послуг за листопад 2023 року у розмірі 3 990,00 грн.: 3 641,00 грн. (спожито ТОВ «Україна-3000» електроенергії 516,5 кВт) + 329,00 грн. (спожита вода);

- компенсація комунальних послуг за грудень 2023 року у розмірі 3 820,00 грн.: 3 491,00 грн. (спожито ТОВ «Україна-3000» електроенергії 530,6 кВт) + 329,00 грн. (спожита вода)

- компенсація комунальних послуг за січень 2024 року у розмірі 3 950,00 грн.: 3 621,00 грн. (спожито ТОВ «Україна-3000» електроенергії 532 кВт) + 329,00 грн. (спожита вода);

- компенсація комунальних послуг за лютий 2024 року у розмірі 3 950,00 грн.: 3 621,00 грн. (спожито ТОВ «Україна-3000» електроенергії 523,5 кВт) + 329,00 грн. (спожита вода).

Доказів пред`явлення відповідачем заперечень щодо якості та обсягів наданих послуг з утримання майна (комунальних послуг), відмови відповідача від приймання останніх, заперечень щодо повного та належного виконання позивачем умов Договору оренди в частині забезпечення комунальними послугами переданого в оренду нерухомого майна, а саме частини приміщення площею 24,1 кв.м, а також обґрунтованих заперечень щодо врахованих позивачем обсягів спожитих товариством комунальних послуг, до суду не надходило.

Разом з тим, відповідачем не надано доказів сплати заборгованості за комунальні послуги за спірний період, як і не надано їх контррозрахунок, відповідно до погоджених сторонами умов Договору оренди, у зв`язку з чим суд розглядає відповідні позовні вимоги на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за Договором у встановлений строк, розмір заборгованості за комунальні послуги відповідає фактичним обставинам та на момент прийняття рішення доказів повної відшкодування вартості комунальних послуг відповідач суду не представив, як і доказів, що спростовують вищевикладені обставини, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача 31 310,00 грн. витрат на комунальні послуги за спірним Договором оренди.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що Відповідач не має сплачувати по Договору оренди відшкодування комунальних послуг, оскільки він не міг здійснити фіксацію показників лічильників, а також здійснював свою діяльність дистанційно.

Так, в матеріалах справи наявні складені Позивачем акти про фіксацію показів приладів обліку № 6502873 ЛК 15 та № 8955081 NIK 2303 за 2023 рік, а також складені АК «Київводоканал» акти обстеження та зняття показань з вузла обліку №6502873 за липень 2023 року лютий 2024 року, акти технічної перевірки засобів обліку електричної енергії, акти обстеження, повірки та опломбування лічильників, сертифікація лічильників, рахунки-розшифровки від ТОВ «Київські енергетичні послуги» тощо.

Відповідач користувався і продовжує користуватися об`єктом оренди, що підтверджується чинним Договором оренди від 31.01.2020 року та Актом приймання-передачі об`єкту оренди від 31.01.2020 року. Юридично приміщення на сьогодні перебуває у користуванні Відповідача, приміщення з оренди не поверталося, оскільки строк дії Договору оренди триває до 2026 року.

Відповідно, обов`язок Орендаря з компенсації витрат на утримання такого майна, включно з оплатою комунальних послуг, є чинним та не залежить від фактичного використання приміщення у тій чи іншій формі (здійснюється в ньому господарська діяльність чи ні). Наявність орендних правовідносин та передача майна в користування створює для Орендаря обов`язок нести пов`язані з цим витрати, в тому числі і щодо комунальних послуг.

Водночас, чинний Договір оренди не містить умов чи виключень про фактичне користування комунальними послугами.

В свою чергу, доказів пред`явлення Відповідачем до суду першої інстанції заперечень щодо якості та обсягів наданих послуг з утримання майна (комунальних послуг), відмови Відповідача від приймання останніх, заперечень щодо повного та належного виконання позивачем умов Договору оренди в частині забезпечення комунальними послугами переданого в оренду нерухомого майна, а саме частини приміщення площею 24,1 кв.м, а також обґрунтованих заперечень щодо врахованих Позивачем обсягів спожитих товариством комунальних послуг, не надано.

Відповідачем до суду першої інстанції не було надано і жодних контррозрахунків по виплаті комунальних послуг на підтвердження своєї позиції щодо незрозумілих для Відповідача, нарахованих сум до сплати.

В частині тверджень Відповідача про створення перешкод для звірки показників лічильників, судом встановлено наступне.

Апелянт посилається на те, що Орендодавець нібито не з`являється для спільної фіксації показників лічильників і таким чином створює перешкоди для звірки даних, що прямо суперечить матеріалам справи.

У справі наявні належні та допустимі докази, що підтверджують: відповідно до умов Договору оренди, зокрема п. 4.6, Орендодавцем 11 числа кожного місяця систематично здійснюється фіксація показників приладів обліку.

Цей факт підтверджується відповідними актами, які складаються у присутності щонайменше двох незацікавлених осіб свідків, що засвідчують точність показів своїми підписами.

Як зазначає позивач, Орендар завжди був належним чином повідомлений про час фіксації показників 11 числа і мав реальну можливість забезпечити присутність свого представника.

Жодних доказів того, що йому було перешкоджено в доступі до приладів обліку чи що Орендодавець не виконав умови Договору оренди, Орендарем не надано. Навпаки, докази в справі підтверджують, що жодного разу Позивач не заперечувала щодо присутності уповноваженого представника Відповідача та всіляко сприяла цьому.

Всі лічильники, показники яких фіксуються, розташовані у загальнодоступних місцях будівлі, де орендуються приміщення. Вони є справними, що було неодноразово підтверджено документами, які містяться в матеріалах справи.

Відповідач неодноразово брав участь у спільному знятті показників з Позивачем (зокрема в 2020 році), підписував відповідні акти, які наявні в матеріалах справи і достеменно знає, де знаходяться прилади обліку та яким чином відбувається фіксація даних.

У разі сумнівів, Відповідач завжди мав змогу самостійно перевірити відповідність показів.

Більше того, об`єктивність та достовірність зафіксованих даних додатково підтверджується тим, що показники регулярно знімаються також третіми незалежними особами офіційними представниками постачальників комунальних послуг. Це унеможливлює будь-які маніпуляції у визначенні фактичного обсягу спожитих послуг.

Окремо Позивач наголошує на тому, що Договір оренди від 31.01.2020 року, на підставі якого заявлено вимоги у цій справі, є чинним на момент розгляду справи, не розірваним та не визнаним недійсним у встановленому законом порядку. Відтак, усі умови договору, включаючи положення щодо обов`язку Орендаря відшкодовувати витрати на комунальні послуги (зокрема, передбачені п. 4.6), залишаються обов`язковими до виконання, незалежно від того, який порядок використання орендованого приміщення обрав Відповідач.

За таких обставин відсутність добровільного виконання умов чинного договору з боку Орендаря є прямим порушенням його договірних зобов`язань та свідчить про ухилення від виконання обов`язку, який прямо випливає з укладеного між сторонами правочину.

Інші доводи та міркування учасників судового процесу обґрунтовано не досліджувались судом з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, та дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують вірного по суті рішення суду, при ухваленні якого судом надано оцінку як кожному доказу окремо, так і в їх сукупності, вірно встановлено характер спірних правовідносин та в цілому правильно застосовані норми матеріального права, які їх регулюють.

Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди відповідача з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позову, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що у апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б дійти висновку про помилковість висновків суду першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, доводи відповідача (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду про часткове задоволення позову.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНА-3000" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 у справі №910/2584/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 у справі №910/2584/24 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНА-3000".

4. Матеріали справи №910/2584/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови підписано 09.09.2025.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.І. Тищенко

А.О. Мальченко