ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2025 р. м. Київ Справа № 911/1966/25

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, матеріали справи за позовом

державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08300, Київська обл., Бориспільський р-н, село Гора, вулиця Бориспіль-7, код 20572069)

до

товариства з обмеженою відповідальністю «МАУтехнік» (08307, Київська обл., місто Бориспіль, міжнародний аеропорт «Бориспіль», код 41166866)

про стягнення 78350,14 гривень,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа № 911/1966/25 за позовом державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» до товариства з обмеженою відповідальністю «МАУтехнік» про стягнення з заборгованості за генеральною угодою № 02.1-14/4-01 від 15.06.2022 в загальному розмірі 78350,14 гривень, що складається з 64800,00 гривень основного боргу, 7179,70 гривень пені, 730,49 гривень 3% річних, 3240,00 гривень штрафу та 2399,95 гривень інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання.

Поштове відправлення, яким суд надсилав за адресою місцезнаходження відповідача, ухвалу про відкриття провадження у справі, повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду з відміткою про невручення відповідачу поштового відправлення та його повернення у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання .

У відповідності до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, від 27.07.2022 у справі № 908/3468/13 та підлягають застосуванню з огляду на ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи судом, проте, процесуальним правом на подання відзиву не скористався.

Враховуючи те, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, а наявних у матеріалах справи доказів достатньо для правильного вирішення спору, у зв`язку з чим суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (далі - позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю «МАУтехнік» (далі - відповідач) 15.06.2022 була укладена генеральна угода № 02.1-14/4-01 (далі - угода) про умови здійснення господарської діяльності з надання послуг з технічного обслуговування повітряних суден (далі - ПС).

Згідно з п. 1.1 угоди, позивач забезпечує відповідачу можливість здійснювати авіаційну діяльність (надання послуг з технічного обслуговування ПС) на території аеропорту «Бориспіль» з використанням інфраструктури позивача, а відповідач зобов`язується сплачувати позивачу плату за це.

Відповідно до п. 3.1 угоди, розмір плати, яку має сплачувати відповідач за створення та підтримання позивачем необхідних правових, технічних, майнових, організаційних, безпекових та інших передумов для здійснення відповідачем господарської діяльності в ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» з надання послуг з ТО ПС з використанням інфраструктури позивача у відповідності з правилами та на умовах цієї угоди становить: 3% (без урахування ПДВ) від квартального чистого доходу отриманого відповідачем від здійснення діяльності з ТО ПС + (плюс) щомісячна фіксована плата у розмірі 6000,00 гривень (шість тисяч гривень, 00 коп.) (без урахування ПДВ). Нарахування ПДВ здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

Пунктом 3.2 угоди встановлено, що інформацію про розмір чистого доходу, відповідач щоквартально надає бухгалтерії позивача до 12 (дванадцятого) числа місяця, що слідує за звітним кварталом у вигляді довідки про розмір чистого доходу (далі - довідка). Дана довідка має містити в собі інформацію про розмір чистого доходу, отриманого від надання послуг з ТО ПС на території аеропорту «Бориспіль». Така довідка має бути підписана керівником та головним бухгалтером відповідача (за наявності такої посади). Протягом 3 (трьох) робочих днів після отримання довідки про розмір чистого доходу, позивач виписує відповідачу рахунок та акт.

Згідно з п. 3.3 угоди, рахунки та акти на фіксовану плату позивач виписує щомісячно до 10 числа кожного місяця.

Відповідно до п. 3.4 угоди, представник відповідача самостійно отримує в бухгалтерії позивача рахунки на здійснення плати згідно з п. 3.1 цієї угоди та акти:

- в строк до 15 (п`ятнадцятого) числа місяця, що слідує за звітним кварталом - рахунки та акти для оплати 3% (без урахування ПДВ) від квартального чистого доходу отриманого відповідачем від здійснення діяльності з ТО ПС;

- в строк до 15 числа кожного місяця - рахунки для оплати щомісячних фіксованих платежів.

Сторони домовились, що датою отримання рахунків та актів буде вважатися 15-е (п`ятнадцяте) число кожного місяця (для оплати щомісячних фіксованих платежів) або кожне 15-е (п`ятнадцяте) число місяця, що слідує за звітним кварталом (для оплати 3%), незалежно від дати їх фактичного отримання представником відповідача.

Пунктом 3.5 угоди встановлено, що оплата рахунків позивачу здійснюється відповідачем протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати їх отримання. Оплата здійснюється на відповідний поточний рахунок позивача, що вказаний в параграфі 11 угоди.

Умовами пункту 3.6 угоди передбачено, що разом з рахунком представник відповідача отримує складений аеропортом акт. Підписаний акт або письмову мотивовану відмову від його підписання відповідач зобов`язаний повернути позивачу протягом 5-ти робочих днів з дати його отримання. Якщо протягом 5-ти робочих днів акт або письмова мотивована відмова не будуть направлені аеропорту, акт вважається підписаним сторонами, а відмови, направлені компанією з порушенням п`ятиденного строку, не будуть прийматися позивачем для розгляду.

Згідно з пунктом 3.7 Угоди, у разі наявності простроченої заборгованості у компанії перед аеропортом, аеропорт нараховує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. Пеня нараховується у порядку встановленому чинним законодавством України та до повного погашення заборгованості за цією Угодою.

При відсутності оплати з урахуванням пені більш як 25 календарних днів з моменту отримання рахунку компанією, аеропортом додатково стягується штраф у розмірі 5 % від суми несвоєчасно оплаченого рахунку. Штраф нараховується на кожний рахунок, який не сплачений Компанією більш, як 25 календарних днів з моменту його отримання.

Згідно з п. 3.8 угоди, у випадку порушення строків надання довідки за звітний період відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 100,00 (сто) гривень (без ПДВ) за кожен календарний день прострочення терміну.

Відповідно до п. 4.1 угоди, ця угода набуває чинності з моменту її підписання обома сторонами та діє до 31 грудня 2022 року (включно). Якщо угода підписується сторонами окремо, датою підписання вважається більш пізня дата.

Якщо за 60 днів до закінчення терміну дії угоди жодна із сторін офіційно не повідомить іншу сторону про припинення строку дії угоди, угода вважається продовженою на кожний наступний календарний рік (п. 4.2 угоди).

У зв`язку з неотриманням представником відповідача самостійно в бухгалтерії позивача рахунків та актів на загальну суму 57600,00 гривень (з ПДВ) фіксованої плати, нарахованої за період з вересня-грудня 2024 року та січня-квітня 2025, зазначені документи були направлені позивачем відповідачу через програму документообігу M.E.Doc та на електронні адреси відповідача зазначені в п. 3.4 угоди.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що він на підставі п. 3.1 угоди за період серпень-грудень 2024 року та січень-квітень 2025 нараховував відповідачу щомісячну фіксовану плату в розмірі 6000,00 гривень (без ПДВ) та виставив відповідачу рахунки-фактури на загальну суму 64800,00 гривень (за кожний місяць 6000,00 гривень та 1200,00 гривень ПДВ), а також склав акти приймання-здачі виконаних послуг від 31.08.2024, від 30.09.2024, від 31.10.2024, від 30.11.2024, від 31.12.2024, від 31.01.2025, від 28.02.2025, від 31.03.2025 та від 30.04.2025.

Так, невиконання відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань в частині сплати фіксованої плати за вищезгаданий період призвело до виникнення у останнього заборгованості у розмірі 64800,00 гривень та нарахування позивачем 7179,70 гривень пені, 730,49 гривень 3% річних, 3240,00 гривень штрафу та 2380,90 гривень інфляційних втрат.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Відповідач в свою чергу відзиву на позовну заяву не надав, доводів позивача, що наявної заборгованості не спростував.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ст. ст. 11, 509, 627 Цивільного кодексу України та ст. 179 Господарського кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З огляду на це, суд дійшов висновку, що підписання сторонами генеральної угоди № 02.1-14/4-01 від 15.06.2022 без будь-яких заперечень щодо вказаних у ній положень свідчить про погодження позивача та відповідача з таким правочином, відповідно, породжуючи для сторін взаємні права і обов`язки по виконанню його умов з метою надання обумовлених договором послуг та сплати їх вартості.

Судом встановлено, що позивач покладені на нього умовами генеральної угоди обов`язки щодо створення та підтримання відповідних правових, технічних, майнових, організаційних, безпекових та інших передумов для здійснення господарської діяльності виконав належним чином, що підтверджується виставленими рахунками-фактурами за період з серпня-грудня 2024 року та січня-квітня 2025, а також складеними актами приймання-здачі виконаних послуг від 31.08.2024, від 30.09.2024, від 31.10.2024, від 30.11.2024, від 31.12.2024, від 31.01.2025, від 28.02.2025, від 31.03.2025 та від 30.04.2025.

Відповідно до пунктів 3.4 та 3.6 угоди сторони погодили, що відповідач самостійно в строк до 15-го числа кожного місяця отримує в бухгалтерії аеропорту рахунки для оплати щомісячних фіксованих платежів. У разі неотримання представником відповідача рахунків у строки, що вказані вище, позивач направляє рахунки та акти компанії на електронну адресу зазначену в договорі, а в даному випадку в інформаційному листі. Також сторони домовились, що датою отримання рахунків та актів буде вважатися 15-е число кожного місяця (для оплати щомісячних фіксованих платежів) незалежно від дати їх фактичного отримання представником компанії. Отриманий разом із рахунком акт, після його підписання або письмової мотивованої відмови від його підписання, відповідач зобов`язаний повернути позивачу протягом 5-ти робочих днів з дати його отримання. Якщо протягом 5-ти робочих днів акт або письмова мотивована відмова не будуть направлені позивачу, акт вважається підписаним сторонами, а відмови, направлені відповідачем з порушенням п`ятиденного строку, не будуть прийматися позивачем для розгляду.

Суд зазначає, оскільки угода є чинною, доказів її розірвання матеріали справи не містять та враховуючи принцип свободи договору, відповідач самостійно у пункті 3.4 угоди погодився одержувати акти та рахунки в позивача.

У зв`язку з неотриманням відповідачем в бухгалтерії позивача вказаних вище рахунків та актів на загальну суму 64800,00 гривень (з ПДВ) нарахованої фіксованої плати за період серпень-грудень 2024 року та січень-квітень 2025, зазначені документи були направлені на адресу місцезнаходження відповідача, на його електронні адреси та в системі електронного документообігу "М.Е.Doc".

У матеріалах справи відсутня вмотивована відмова відповідача від підписання вказаних вище актів.

Враховуючи викладене вище суд вважає, що непідписання відповідачем актів приймання-здачі виконаних послуг за умови відсутності письмової вмотивованої відмови, є фактом визнання відповідачем повного виконання позивачем зобов`язань, послуги/роботи вважаються наданими/виконаними у повному обсязі та прийнятими відповідачем без зауважень.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом за умовами пункту 3.5 угоди оплата рахунків позивачу здійснюється відповідачем протягом 5-ти календарних днів з дати їх отримання.

З огляду на наведене прострочення виконання грошового зобов`язання по оплаті наданих й прийнятих послуг:

за рахунком-фактурою № 897/1215 від 30.09.2024, який був отриманий відповідачем 15.10.2024 прострочення виконання грошового зобов`язання відбулося 21.10.2024;

за рахунком-фактурою № 897/1331 від 31.10.2024, який був отриманий відповідачем 15.11.2024 прострочення виконання грошового зобов`язання відбулося 20.11.2024;

за рахунком-фактурою № 897/1374 від 30.11.2024, який був отриманий відповідачем 15.12.2024 прострочення виконання грошового зобов`язання відбулося 22.12.2024;

за рахунком-фактурою № 897/1530 від 31.12.2024, який був отриманий відповідачем 15.01.2025 прострочення виконання грошового зобов`язання відбулося 20.01.2025;

за рахунком-фактурою № 897/46 від 31.01.2025, який був отриманий відповідачем 15.02.2025 прострочення виконання грошового зобов`язання відбулося 20.02.2025;

за рахунком-фактурою № 897/168 від 28.02.2025, який був отриманий відповідачем 15.03.2025 прострочення виконання грошового зобов`язання відбулося 20.03.2025;

за рахунком-фактурою № 897/244 від 31.03.2025 який був отриманий відповідачем 15.04.2025 прострочення виконання грошового зобов`язання відбулося 21.04.2025;

за рахунком-фактурою № 897/322 від 30.04.2025, який був отриманий відповідачем 15.05.2025 прострочення виконання грошового зобов`язання відбулося 20.05.2025.

Отже, матеріалами справи підтверджується факт наявності у відповідача заборгованості розмірі 64800,00 гривень по оплаті фіксованих платежів за період серпень-грудень 2024 року та січень-квітень 2025, доказів її погашення відповідачем, у порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, суду не надано та вказана заборгованість не спростована, а тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення суми основної заборгованості.

Крім того, за порушення виконання грошового зобов`язання позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 7179,70 гривень та 3240,00 гривень штрафу, передбачених п. 3.7 угоди, 730,49 гривень 3% річних та 2399,95 гривень інфляційних втрат, нараховані за загальний період з 22.10.2024 по 06.05.2025.

Згідно з пунктом 3.7 угоди, у разі наявності простроченої заборгованості у компанії перед аеропортом, аеропорт нараховує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. Пеня нараховується у порядку встановленому чинним законодавством України та до повного погашення заборгованості за цією Угодою.

Згідно із частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, інфляційних втрат та 3% річних на предмет правильності та обґрунтованості, судом встановлено, що останній здійснено арифметично вірно, у відповідності до обставин справи та вимог закону, відповідачем не спростований, а тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню повністю.

А саме суд приймає рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 64800,00 гривень основного боргу, 7179,70 гривень пені, 730,49 гривень 3% річних, 3240,00 гривень штрафу та 2399,95 гривень інфляційних втрат.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача у повному обсязі.

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору у розмірі 2422,40 гривень.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 73-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «МАУтехнік» (08307, Київська обл., місто Бориспіль, міжнародний аеропорт «Бориспіль», код 41166866) на користь державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08300, Київська обл., Бориспільський р-н, село Гора, вулиця Бориспіль-7, код 20572069) 64800,00 гривень основного боргу, 7179,70 гривень пені, 730,49 гривень 3% річних, 3240,00 гривень штрафу, 2399,95 гривень інфляційних втрат та 2422,40 гривень судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у відповідності до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 16.09.2025.

Суддя Р.М. Колесник