РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.09.2025Справа № 910/5212/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОЗБЕРІГАЮЧІ ТЕХНОЛОГІЇ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛ.ЮР.ДОР.БУД»

про стягнення 1245000 грн

Без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОЗБЕРІГАЮЧІ ТЕХНОЛОГІЇ» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛ.ЮР.ДОР.БУД» про стягнення 1245000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем порушено умови укладеного між сторонами Договору №15/10-24 від 15.10.2024, оскільки відповідач роботи за Договором не виконав, до їх виконання не приступив, сплачений позивачем аванс не повернув. Позивач листом №737 від 06.12.2024 повідомив відповідача про розірвання договору та необхідність повернення суми сплаченого авансу, проте вказаний лист залишено без розгляду та задоволення. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача суму авансового платежу у розмірі 1245000 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив. Визначено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання, але не пізніше.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 12.05.2025 була направлена судом рекомендованими листами з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача.

Проте поштовий конверт із копією зазначеної ухвали було повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення відповідачу у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Виходячи зі змісту статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, суд дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Відповідач мав право та можливість ознайомитись з ухвалою суду 12.05.2025 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Крім того, з наявного в матеріалах справи повідомлення №78714 про надання адвокату доступу до справи за допомогою Електронного кабінету користувача ЄСІТС, вбачається, що представник відповідача адвокат Ганган В`ячеслав Георгійович отримав доступ до справи 19.05.2025.

Згідно повідомлення про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи, ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.05.2025 отримано представником відповідача адвокатом Ганганом В`ячеславом Георгійовичем 21.05.2025.

28.05.2025 та 04.06.2025 до суду надійшли клопотання відповідача про приєднання доказів та продовження строків для подання, зокрема, до 10.06.2025.

Втім, станом на 08.09.2025 відповідач відзиву на позовну заяву не подав, будь-яких інших заяв чи клопотань на адресу суду не направив.

Положеннями ч.9 ст.165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Беручи до уваги належне повідомлення відповідача, в тому числі представника відповідача про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність достатньої кількості документів для її розгляду по суті, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15.10.2024 між позивачем (далі Замовник) та відповідачем (далі Виконавець) було укладено Договір №15/10-24 на виконання робіт (далі Договір), відповідно до умов якого Замовник доручає і зобов`язується прийняти та оплатити, а Виконавець бере на себе зобов`язання своєчасно та належно виконати роботи для об`єкту: «Будівництво модульної зливної станції по вул. Промисловій в м. Обухів Київської області». (п.1.1. Договору)

Виконавець зобов`язаний своєчасно та належним чином виконати роботи у повній відповідності до вимог та стандартів чинного законодавства України, вимог цього Договору; своєчасно повідомити Замовника в письмовій формі про можливу затримку чи припинення виконання робіт із вини Замовника, а також з інших незалежних від Виконавця причин. (п.2.3.1, п.2.3.2. Договору)

Згідно з п.3.1. Договору ціна (вартість) Договору відповідає ціні (вартості) всіх послуг за цим Договором, становить 2721810,70 грн, в т.ч. ПДВ, та визначається як загальна суму прийнятих Замовником послуг згідно підписаних сторонами актів приймання-передачі виконаних робіт.

Відповідно до п.3.4. Договору оплата Договірної ціни послуг здійснюється Замовником Виконавцю, наступним чином: авансовий платіж, в розмірі 1245000 грн, в т.ч. ПДВ, який оплачується протягом 5 робочих днів з моменту підписання цього Договору та отримання відповідного рахунку-фактури Виконавця; доплата в розмірі 1476810,70 грн, в т.ч. ПДВ, яка оплачується протягом 5 робочих днів з дати виставлення рахунку та отримання від виконавця Акту приймання-передачі виконаних робіт.

Пунктом 4.1. Договору визначено, що Виконавець приступає до виконання робіт в продовж 5 робочих днів з моменту укладення договору.

Виконавець зобов`язується надати послуги, передбачені цим Договором протягом 30 календарних днів з моменту укладення даного Договору. (п.4.2. Договору)

Приймання виконаних робіт за цим Договором здійснюється Замовником за відповідним Актом приймання-передачі виконаних робіт. (п.4.3. Договору)

Відповідно до п.6.4. Договору цей Договір може бути розірваний за згодою обох сторін; за ініціативою однієї сторони у випадках, передбачених цим Договором; за ініціативою однієї Сторони у випадках, передбачених чинним законодавством України.

Замовник має право розірвати Договір в односторонньому порядку (відмовитись від Договору) у випадку: неналежного та/або неякісного виконання робіт або початку процедури банкрутства чи ліквідації Виконавця.

Статтею 875 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. (ч.1 ст.846 Цивільного кодексу України)

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.849 Цивільного кодексу України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до ч.4 ст.882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Згідно ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 527 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Суд зазначає, що передбачені пунктами 4.1., 4.2. Договору строки щодо початку виконання відповідачем робіт та надання відповідачем послуг, є такими, що настали.

Втім, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про виконання відповідачем робіт за Договором, так, само як і не містять доказів того, що відповідач приступив до виконання обумовлених робіт.

Доказів використання відповідачем сплаченого позивачем авансу з метою виконання укладеного між сторонами Договору матеріали справи не містять.

Надані відповідачем фотознімки на підтвердження виконання ним робіт, судом відхиляються, оскільки, вказані фотознімки не є належними та допустимими, та не можуть бути єдиними доказами на підтвердження виконання відповідачем робіт за Договором, оскільки з вказаних фотознімків неможливо встановити ані факт виконання робіт безпосередньо відповідачем та саме за Договором №15/10-24 15.10.2024, ані місце, вид, обсяг та час виконання таких робіт.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач скориставшись своїм правом, звернувся 06.12.2024 до відповідача із листом №737 від 06.12.2024, у якому повідомив про відмову та розірвання Договору №15/10-24 від 15.10.2024 у зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з виконання робіт, а також просив відповідача повернути отриману від позивача суму грошових коштів у розмірі 1245000 грн.

Відповіді на вказаний лист позивача матеріали справи не містять, так само як і не містять доказів повернення відповідачем грошових коштів.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність доказів виконання відповідачем робіт за Договором №15/10-24 від 15.10.2024, відмову позивача від договору та відсутність у матеріалах справи доказів повернення відповідачем суми попередньої оплати, суд приходить до висновку, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 1245000 грн.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду жодних доказів, на спростування викладених у позові обставин.

Відповідно до положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Щодо вимоги позивача про покладення на відповідачів витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч. 3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Позивачем, на підтвердження факту надання правничої допомоги до матеріалів справи додано, зокрема, Договір про надання правової допомоги №КР000285/39 від 03.04.2025, детальний опис робіт (послуг) від 03.04.2025 (додаток №1 до Договору) та рахунок-фактуру №285/39 від 09.04.2025 на суму 10000 грн.

Відповідно до п.4.1. Договору клієнт зобов`язується сплатити виконавцю грошову суму гонорар у фіксованому розмірі 10000 грн за надання правничої допомоги.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги рівень складності справи, розмір заявлених позовних вимог, об`єм та вид роботи проведеної адвокатом, а також враховуючи повне задоволення заявлених позовних вимог, суд зазначає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката є обґрунтованими та підлягають задоволенню у розмірі 10000 грн.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛ.ЮР.ДОР.БУД» (02100, м. Київ, б-р. Котляревського Івана, буд. 3. кв. 3; ідентифікаційний код 44842767) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОЗБЕРІГАЮЧІ ТЕХНОЛОГІЇ» (03193, м. Київ, вул. Луценка Дмитра, буд. 10; ідентифікаційний код 31862999) заборгованість у розмірі 1245000 (один мільйон двісті сорок п`ять тисяч) грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 18675 (вісімнадцять тисяч шістсот сімдесят п`ять) грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 08.09.2025

Суддя Я.В. Маринченко