УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

м. Київ

15.09.2025справа №910/11437/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., розглянувши заяву Акціонерного товариства «Оксі Банк» (вул. Газова, буд. 17, м. Львів, 79019; ідентифікаційний код 09306278) про забезпечення позову до пред`явлення позову,

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Оксі Банк» (далі - Банк) звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову шляхом:

- накладення арешту в межах суми позову на всі відкриті в усіх банківських установах рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандартоіл Київ» (ідентифікаційний код 44679070; далі - ТОВ «Стандартоіл Київ»), яка складає, крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 351 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом;

- накладення арешту в межах суми позову на всі відкриті в усіх банківських установах рахунки фінансового поручителя Товариства з обмеженою відповідальністю «Паверплюс» (ідентифікаційний код 45631912; далі - ТОВ «Паверплюс»), яка складає, крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 351 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом;

- накладення арешту в межах суми позову на всі відкриті в усіх банківських установах рахунки фінансового поручителя ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ). яка складає, крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 351 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом;

- заборони виїзду за межі України фінансовому поручителю ОСОБА_1 - як захід, спрямований на запобігання ухиленню від виконання взятих на себе фінансових зобов`язань;

- заборони ТОВ «Стандартоіл Київ» здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо зміни засновників, керівного складу, адреси місця знаходження підприємства до моменту повного погашення заборгованості за кредитним договором з відкриттям відновлюваної кредитної лінії від 30.09.2024 №53/24-ВКЛ (далі - Кредитний договір);

- накладення арешту в межах суми позову на майно позичальника - ТОВ «Стандартоіл Київ», включаючи товари в обороті (в т.ч. не виключно змащувально-охолоджувальну рідину (масло) (код УКТ ЗЕД 2710 99 00 00), або інші активи, що можуть бути використані для виконання зобов`язань за Кредитним договором.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 1 і 10 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною четвертою статті 137 ГПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини першої статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з пунктом 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» (далі - Постанова №16) у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заяву мотивовано тим, що:

- 30.09.2024 ТОВ «Стандартоіл Київ» і Банком було укладено Кредитний договір, за умовами пункту 1.1 якого Банк як кредитодавець надав грошові кошти (відкривав відновлювану відкличну кредитну лінію) позичальнику у сумі 4 500 000 грн на строк з 30.09.2024 по 29.09.2025, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити фіксовану процентну ставку у розмірі 23% річних, а також комісії на умовах, передбачених Кредитним договором; кредит наданий на поповнення обігових коштів;

- відповідно до пункту 2.4 Кредитного договору позичальник повинен дотримуватись встановленого графіку зміни ліміту кредитної лінії в межах строку кредитування, визначеного в пункті 1.1 Кредитного договору; графік зміни ліміту: термін - 30.09.2024, ліміт кредитної лінії - 4 500 000 грн; термін - 29.09.2025, ліміт кредитної лінії - 0 грн;

- згідно з пунктом 2.3 Кредитного договору днем повернення кредиту вважається день повної сплати позичальником кредитодавцеві усієї заборгованості за кредитом на позичковий рахунок;

- пунктом 3.1 Кредитного договору (з врахуванням змін та доповнень до Кредитного договору) передбачено, що виконання позичальником зобов`язань за Кредитним договором забезпечується:

заставою товарів в обороті (товарно-матеріальні цінності, що придбано для подальшого продажу - змащувально-охолоджувальна рідина (масло) (код УКТ ЗЕД 2710 99 00 00) в загальній кількості 345,5 тисяч літрів), на підставі укладеного договору застави товарів в обороті (матеріалів) від 30.09.2024 №53/24-ВКЛ-ТО, заставодавцем за яким виступає позичальник;

заставою товарів в обороті (товарно-матеріальні цінності, що придбано для подальшого продажу - змащувально-охолоджувальна рідина (масло) (код УКТ ЗЕД 2710 99 00 00) в загальній кількості 47,66 тисяч літрів), на підставі укладеного договору застави товарів в обороті (матеріалів) від 29.11.2024 №53/24-ВКЛ-ТО-1, заставодавцем за яким виступає позичальник;

фінансовою порукою ТОВ «Паверплюс» на підставі договору поруки від 08.01.2025 №53/24-ВКЛ-П-1 (далі - Договір поруки 1);

фінансовою порукою фізичної особи ОСОБА_2 на підставі договору поруки від 30.09.2024 №53/24-ВКЛ-П (далі - Договір поруки 2);

- в порушення умов Кредитного договору позичальник невчасно та не в повному обсязі здійснює повернення наданих йому кредитних коштів, а саме невиконання умов графіку повернення кредиту, визначеного в пункті 2.4 Кредитного договору, а також не сплачує проценти за користування кредитними ресурсами та пеню;

- надання кредитних коштів Банком позичальнику підтверджується випискою по руху коштів за належним позичальнику (ТОВ «Стандартоіл Київ»), відкритому у Банка поточному/позичковому рахунку;

- станом на 08.09.2025 заборгованість ТОВ «Стандартоіл Київ» перед Банком за Кредитним договором складає 5 240 530,20 грн, у тому числі: 4 500 000 грн заборгованість за кредитом; 740 530,20 грн заборгованість за простроченими процентами;

- зазначені обставини доводяться до відома суду для підтвердження того, що позов, з яким Банк має намір звернутися в порядку та строки, визначені частиною третьою статті 138 ГПК України, є реальним, а заява про забезпечення позову до пред`явлення позову має на меті тільки і виключно створити умови для реальної можливості виконати в подальшому рішення суду про стягнення заборгованості за Кредитним договором, договорами поруки, договорами застави;

- Банк неодноразово письмово звертався до позичальника та поручителів з пропозиціями/вимогами погасити наявну прострочену кредитну заборгованість та сплатити Банку прострочені проценти за користування кредитними коштами, проте вимоги Банку щодо сплати кредитної заборгованості ні позичальником, ані поручителем виконані не були;

- лише 13.08.2025 позичальник (ТОВ «Стандартоіл Київ») звернувся до Банка з пропозицією реструктуризувати наявну кредитну заборгованість за участі фінансового поручителя - ТОВ «Паверплюс», із наданням графіка погашення строком до 8 місяців та (не обґрунтованим) зниженням процентної ставки до 18% річних; у процесі аналізу наданих документів Банком було встановлено повну відсутність операційної діяльності як у позичальника, так і у фінансового поручителя - ТОВ «Паверплюс»; жодна із сторін не надала підтверджень фінансової платоспроможності, відсутня наявність діючих грошових потоків, необхідних для реалізації запропонованої реструктуризації; крім того, фінансова звітність за 2025 рік не була подана ні позичальником, ані фінансовим поручителем;

- вказані обставини свідчить про те, що дії позичальника та фінансового поручителя спрямовані виключно на затягування часу для уникання примусового звернення стягнення заборгованості; наведене задає Банку значних фінансових збитків, оскільки надані Банком кредитні кошти фактично не працюють (заморожені) та не приносять Банку доходу; при цьому, жодна із сторін не вжила жодних заходів, спрямованих навіть на часткове погашення простроченої заборгованості;

- крім того, поточний рахунок позичальника арештовано на користь третіх осіб (ТОВ «МД Ресурс», ТОВ «Транзит-Сервіс»), що підтверджується відповідними постановами суду; також наявні судові рішення, якими встановлено заборгованість позичальника перед іншими кредиторами, зокрема, рішення у справі №910/4117/24, що набрало законної сили;

- з відкритих джерел (https://opendatabot.ua) вбачається, що стосовно ТОВ «Стандартоіл Київ» ведеться низка судових процесів, ініційованих третіми особами з вимогами про стягнення заборгованості, що свідчить про систематичне неналежне виконання позичальником договірних зобов`язань не лише перед Банком, а й перед іншими контрагентами; зокрема: справа №910/13183/24 за позовом ТОВ «Б.А.Я.» до ТОВ «Стандартоіл Київ» про стягнення 170 036,36 грн боргу; рішення суду від 10.02.2025 не виконується позичальником; справа №910/6896/24 за позовом ТОВ «Ітол» до ТОВ «Стандартоіл Київ» про стягнення 318 190,93 грн; постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2025 у справі апеляційна скарга ТОВ «Стандартоіл Київ» залишена без розгляду; справа №910/1737/24 за позовом Приватного підприємства «Транзит-Сервіс» до ТОВ «Стандартоіл Київ» про стягнення 362 499,51 грн; справа №910/8318/24 за позовом Фізичної особи - підприємця Жукова Дмитра Сергійовича до ТОВ «Стандартові Київ» про стягнення 294 187,50 грн; рішення Господарського суду міста Києва від 09.09.2024 у справі, яким задоволено позовні вимоги; справа №910/4117/24 за позовом ТОВ «МД Ресурс» до ТОВ «Стандартоіл Київ» про стягнення 760 380 грн; ухвала Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 у справі про відмову в задоволенні заяви ТОВ «Стандартоіл Київ» щодо розстрочки виконання рішення суду від 18.06.2024;

- наведені факти підтверджують критичний фінансовий стан позичальника, його неспроможність виконувати зобов`язання та високі ризики невиконання рішення суду в межах даної справи;

- особливістю договору застави товарів в обороті є те, що заставодавець має право реалізовувати такі товари без згоди заставодержателя, що створює додаткові ризики для належного забезпечення виконання зобов`язань; з огляду на це наявність у забезпеченні кредитного договору застави товарів в обороті або переробці не гарантує ефективного захисту інтересів Банку у випадку порушення умов договору;

- ОСОБА_3 є засновником та керівником низки підприємств, зареєстрованих на території України; відповідно до публічної інформації з реєстру «YouControl», зафіксовано його безпосередню участь у діяльності щонайменше шести юридичних осіб; це свідчить про наявність у нього потенційних ресурсів та можливостей для залучення інших фінансових поручителів з метою врегулювання існуючої кредитної заборгованості;

- згідно з наданою податковою декларацією за 2024 рік платника єдиного податку фізичної особи - підприємця, встановлено дохід в розмірі більше ніж 3 млн грн;

- водночас зазначена особа систематично перебуває за межами України (зокрема, на території Турції та Румунії);

- крім того, за даними з реєстру судових рішень вбачається, що Подільським районним судом м. Києва розглядається справа №758/10400/25 про розірвання шлюбу подружжя ОСОБА_4 (розгляд справи призначено до розгляду на 09.09.2025), що додатково свідчить про високі ризики виїзду фінансового поручителя фізичної особи ОСОБА_5 за межі України;

- вказана інформація свідчить про фінансову платоспроможність громадянина ОСОБА_2 , але відсутність бажання сплачувати за зобов`язаннями, визначеними договором поруки від 30.09.2024 №53/24-ВКЛ-П; також є ризики його постійного перебування/виїзду за межі території України.

Підсумовуючи викладене Банк стверджує, що є обґрунтовані підстави вважати, що грошові кошти, які знаходяться у ТОВ «Стандартоіл Київ», ТОВ «Паверплюс» та ОСОБА_5 на належних їм банківських рахунках можуть бути відчужені (витрачені не на погашення заборгованості перед Банком) або зменшитися за кількістю на момент набрання законної сили рішенням суду, що значно ускладнить або взагалі унеможливить виконання рішення суду про солідарне стягнення заборгованості з боржника та поручителя.

Разом з тим, абзацом першим пункту 3 Постанови №16 встановлено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до абзаців другого і третього пункту 3 Постанови №16 достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Слід зазначити, що фактично доводи заяви Банка зводяться до припущень, що ТОВ «Стандартоіл Київ», ТОВ «Паверплюс» та ОСОБА_5 на момент виконання рішення суду у разі задоволення позову не матимуть можливості сплатити заборгованість.

Жодного документального підтвердження неможливості виконання ТОВ «Стандартоіл Київ», ТОВ «Паверплюс» та ОСОБА_5 рішення суду Банком не подано.

Наявність же судових справ стосовно стягнення з ТОВ «Стандартоіл Київ» грошових коштів також не підтверджує невиконання останнім у майбутньому рішення суду у справі за позовом Банка до ТОВ «Стандартоіл Київ», ТОВ «Паверплюс» та ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за Кредитним договором у разі задоволення позовних вимог Банка.

Таким чином, вимоги заяви Банка задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не обґрунтовано та документально не підтверджено жоден з викладених ним у заяві аргументів, тобто не доведено ні укладення договорів з наведеними особами, ані надання кредиту ТОВ «Стандартоіл Київ», а також те, що грошові кошти, які Банк проситиме солідарно стягнути, можуть зменшитися або зникнути на момент виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Що ж до заборони виїзду за межі України фінансовому поручителю ОСОБА_1 , то слід зазначити таке.

Згідно зі статтею 313 Цивільного кодексу України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Свобода пересування гарантована статтею 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. При чому, на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб (частина третя наведеної статті Протоколу №4 до Конвенції).

У справі «Гочев проти Болгарії» від 26.11.2009, Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у частині третій статті 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування).

Відтак, суд не в праві обмежувати права ОСОБА_1 на свободу пересування шляхом заборони виїзду за межі України.

Стосовно заборони ТОВ «Стандартоіл Київ» здійснювати будь-які реєстраційні дії стосовно зміни засновників, керівного складу, адреси місця знаходження підприємства до моменту повного погашення заборгованості за Кредитним договором, то такий захід жодним чином не спроможний забезпечити виконання рішення у разі задоволення позову Банку, оскільки зміна засновників, керівного складу, адреси місця знаходження ТОВ «Стандартоіл Київ» жодним чином не впливає на обов`язок останнього повернути кредитні кошти.

Відповідно до частини шостої статті 160 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 136, 137, 138, 139, 140, 234 та 235 ГПК України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Оксі Банк» (вул. Газова, буд. 17, м. Львів, 79019; ідентифікаційний код 09306278) про забезпечення позову до пред`явлення позову.

Ухвала набрала законної сили 15.09.2025 та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її підписання до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Оксана Марченко