ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/1296/24

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Босової Ю.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: Вовк О.Є. на підставі довіреності;

Від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТІС-ЗЕРНО» до TIS-ZERNO SERVICES LIMITED про стягнення 438 534,04 доларів США,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТІС-ЗЕРНО» (далі по тексту ТОВ «ТІС-ЗЕРНО») звернулося до господарського суду із позовною заявою до TIS-ZERNO SERVICES LIMITED (Республіка Кіпр) про стягнення заборгованості у розмірі 458 534,00 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 18.03.2024 становить 17 791 029,05 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договорами про перевалку, накопичення та експедирування зернових вантажів №120618/ІТ від 12.06.2018, №131221/SGM від 13.12.2021, №120822/АGRO2 від 12.08.2022, №170822/SBF від 17.08.2022.

Ухвалою суду від 01.04.2024 дана справа була призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 27.05.2024 о 12:00 год та призначенням резервної дати підготовчого засідання на 24.06.2024 о 12:00 год.

Згідно зі ст. 365 ГПК України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Порядок вручення іноземним підприємствам та організаціям судових документів у господарських справах врегульовано Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, укладеною 15.11.1965 в м. Гаага, до якої приєдналась як Україна так і Республіка Кіпр.

Згідно з пунктом "а" статті 10 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах якщо запитувана Держава не заперечує, то ця Конвенція не обмежує можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном.

При цьому в ухвалі від 01.04.2024 суд, враховуючи відсутність застережень Республіки Кіпр щодо застосування визначеного пунктом "а" статті 10 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, укладеної 15.11.1965 в м. Гаага, способу вручення судових документів, вирішив направити TIS-ZERNO SERVICES LIMITED судові документи безпосередньо поштою.

25.04.2024 до суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з TIS-ZERNO SERVICES LIMITED заборгованість у розмірі 438 534,04 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 18.03.2024 становило 17 015 033,05 грн. Вказана заява була прийнята судом до розгляду.

Ухвалою від 24.06.2024 судом було відкладено підготовче засідання на 04.12.2024 о 12:00 год., призначено резервну дату підготовчого засідання на 13.01.2025 о 12:00 год., зобов`язано позивача у 10-денний строк з дня вручення даної ухвали надати суду нотаріально засвідчений переклад на англійську мову судового доручення та даної ухвали з метою направлення судового доручення до уповноваженого органу Республіки Кіпр на підставі Угоди між Україною та Республікою Кіпр про правову допомогу в цивільних справах від 06.09.2004, провадження у справі №916/1296/24 зупинено.

Ухвалою від 04.12.2024 провадження у даній справі було поновлено з метою проведення підготовчого засідання.

30.12.2024 до суду від Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли документи, складені в ході виконання судового доручення на території Республіки Кіпр.

Ухвалою від 13.01.2025 судом було повідомлено відповідача про призначення судового засідання для розгляду справи по суті на 28.07.2025 о 12:00 год., про призначення резервної дати судового засідання для розгляду справи по суті на 27.08.2025 о 12:00 год., зобов`язано позивача у 10-денний строк з дня вручення даної ухвали надати суду нотаріально засвідчений переклад на англійську мову судового доручення та даної ухвали з метою направлення судового доручення до уповноваженого органу Республіки Кіпр на підставі Угоди між Україною та Республікою Кіпр про правову допомогу в цивільних справах від 06.09.2004, провадження у справі зупинено.

10.06.2025 до суду від Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли документи, складені в ході виконання судового доручення на території Республіки Кіпр.

З наданого ТОВ «ТІС-ЗЕРНО» перекладу документів, складених в ході виконання судового доручення на території Республіки Кіпр, які надійшли до суду 10.06.2025, можна встановити, що судові документи не були вручені відповідачу, оскільки компанія не знаходиться за адресою, вказаною у судовому дорученні.

Ухвалою від 28.07.2025 провадження у даній справі було поновлено з метою розгляду справи по суті.

Відповідно до п. п. a), b) ч. 1 ст. 21 Угоди між Україною та Республікою Кіпр про правову допомогу в цивільних справах від 06.09.2004 рішення, зазначене в статті 20 цієї Угоди, підлягає визнанню та виконанню за таких умов: a) якщо воно є остаточним та підлягає виконанню відповідно до законодавства тієї Договірної Сторони, на території якої воно було винесене; b) у разі винесення рішення за відсутності відповідача він був належним чином повідомлений про розпочате провадження у справі, дату, час і місце її слухання згідно із законодавством Договірної Сторони, на території якої було винесене судове рішення.

TIS-ZERNO SERVICES LIMITED було повідомлено про розгляд даного спору шляхом направлення ухвали суду від 01.04.2024 безпосередньо на адресу відповідача, вказану у договорах про перевалку, накопичення та експедирування зернових вантажів, а також направлення відповідних судових доручень, у яких судом також було вказано аналогічну поштову адресу відповідача.

Таким чином, TIS-ZERNO SERVICES LIMITED було належним чином повідомлено про розгляд даного спору. Оскільки відповідачем не було надано суду відзиву на позов справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

12.06.2018 між ТОВ «ТІС-ЗЕРНО» (Виконавець) та TIS-ZERNO SERVICES LIMITED (Замовник) було укладено договір про перевалку, накопичення та експедирування зернових вантажів №120618/ІТ, відповідно до п. 1.1 якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання щодо виконання робіт з накопичення та перевалки зернових вантажів, за які Замовник здійснює оплату на користь Виконавця відповідно до цього договору, додаткових угод та додатків до нього. Надання послуг здійснюватиметься з використанням терміналу для приймання, накопичення та навантаження на судна зерна в порту Південний, Україна, що належить Виконавцю та контролюється ним.

Відповідно до п. 4.1 договору про перевалку, накопичення та експедирування зернових вантажів №120618/ІТ від 12.06.2018 Замовник здійснює оплату послуг, що надаються Виконавцем, відповідно до умов цього договору та додаткових угод до нього.

Згідно з п. 5.1 договору про перевалку, накопичення та експедирування зернових вантажів №120618/ІТ від 12.06.2018 за надання Виконавцем послуг відповідно до цього договору Замовник оплачує Виконавцю ставку, розмір якої наведено у додатку №1, який є невід`ємною частиною цього договору. Оплата провадиться у повному розмірі без використання заліку взаємних вимог та зустрічного позову. Виставлення рахунку також вважатиме момент передачі електронної версії рахунку на електронну адресу Замовника. При цьому достатнім підтвердженням факту отримання рахунку Замовником буде повідомлення про його доставку за вказаною в цьому договорі електронною адресою Замовника, сформоване відповідною поштовою програмою Виконавця.

Умовами п. 5.3 договору про перевалку, накопичення та експедирування зернових вантажів №120618/ІТ від 12.06.2018 Замовник здійснює розрахунки з Виконавцем у такому порядку: остаточний взаєморозрахунок протягом п`яти банківських днів з моменту підписання коносаменту, виходячи з балансу оплати за фактично виконані роботи з коносаментної кількості, а також плата за додаткові послуги, наднормативне накопичення, а також відшкодування узгоджених додаткових витрат на підставі рахунку Виконавця. При цьому до відвантаження зерна вартість наднормативного накопичення (якщо мала місце) оплачується за рахунками Виконавця за підсумками календарного місяця протягом 5 банківських днів після його закінчення.

Оформлення коносаменту та/або штурманської розписки про навантаження судна та його передачу Замовнику свідчить про виконання Виконавцем своїх обов`язків згідно з п.п.3.1.1-3.1.12. цього договору. З дати оформлення коносаменту та/або штурманської розписки про навантаження судна Виконавець має право на оплату послуг, наданих за цим договором, у повному обсязі (п. 5.12 договору про перевалку, накопичення та експедирування зернових вантажів №120618/ІТ від 12.06.2018).

Відповідно до п. 5.14 договору про перевалку, накопичення та експедирування зернових вантажів №120618/ІТ від 12.06.2018 для підтвердження результатів виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором сторони оформлюють акт приймання-передачі робіт (послуг).

Згідно з п. 12.6 договору про перевалку, накопичення та експедирування зернових вантажів №120618/ІТ від 12.06.2018 договір укладено на термін до 31 липня 2018 року і до повного завершення взаєморозрахунків.

Сторони будуть прагнути до врегулювання розбіжностей і претензій у зв`язку з виконанням цього договору шляхів переговорів. У разі неможливості врегулювання спору шляхом переговорів будь-який спір підлягає передачі на розгляд до Господарського суду Одеської області. Це застереження є підставою для розгляду будь-якої суперечки між сторонами у Господарському суді Одеської області відповідно до п. 1 ч. 1 ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право». Усі правовідносини, що виникають у зв`язку з виконанням умов цього договору та не врегульовані ним, регламентуються нормами чинного законодавства України. Правом, яке регулює цей договір, є матеріальне право України. Рішення зазначеного суду є остаточним для сторін та підлягає виконанню (п. 12.7 договору про перевалку, накопичення та експедирування зернових вантажів №120618/ІТ від 12.06.2018).

Додатковими угодами №1 від 12.06.2018, №2 від 31.06.2018, №3 від 01.07.2019, №4 від 01.10.2020, №5 від 30.06.2022, №6 від 10.08.2022, б/н від 29.06.2023 сторонами було внесено зміни до договору про перевалку, накопичення та експедирування зернових вантажів №120618/ІТ від 12.06.2018, зокрема, продовживши строк його дії до 30.06.2023, в подальшому сторонами було продовжено строк дії договору в частині зобов`язань щодо відвантаження залишків товару, в іншій частині зобов`язань сторони дійшли згоди визначати строк дії договору згідно з п.12.6 договору.

Між ТОВ «ТІС-ЗЕРНО» та TIS-ZERNO SERVICES LIMITED також були укладені договори №131221/SGM від 13.12.2021, №120822/АGRO2 від 12.08.2022, №170822/SBF від 17.08.2022, зобов`язання сторін за якими в цілому є тотожними зобов`язанням за договором №120618/ІТ від 12.06.2018, зокрема, в частині складення сторонами актів приймання-передачі робіт, включення до договорів умов про передачу спорів на вирішення Господарському суду Одеської області тощо.

При цьому додатковими угодами сторонами також було внесено зміни до окремих умов договорів №131221/SGM від 13.12.2021, №120822/АGRO2 від 12.08.2022, №170822/SBF від 17.08.2022.

На виконання зобов`язань за чотирма договорами про перевалку, накопичення та експедирування зернових вантажів ТОВ «ТІС-ЗЕРНО» та TIS-ZERNO SERVICES LIMITED були підписані наступні акти виконаних робіт (наданих послуг) на загальну суму 458 534,04 доларів США: №7 від 10.05.2023 на суму 7,93 доларів США, № 6 від 10.05.2023 на суму 264,66 доларів США, № 4 від 10.05.2023 на суму 304,37 доларів США, № 5 від 10.05.2023 на суму 393,72 доларів США, № 9 від 20.05.2023 на суму 57,72 доларів США, № 8 від 20.05.2023 на суму 547,72 доларів США, №2 від 31.05.2023 на суму 204,32 доларів США, №1 від 31.05.2023 на суму 564,60 доларів США, №1 від 20.06.2023 на суму 1154,49 доларів США, № 1 від 10.07.2023 на суму 577,24 доларів США, № 6 від 20.08.2023 на суму 361,08 доларів США, №7 від 31.08.2023 на суму 38,67 доларів США, №6 від 31.08.2023 на суму 232,00 доларів США, №Z від 06.10.2023 на суму 148 366,87 доларів США, № Z від 18.10.2023 на суму 227 815,43 доларів США, №Z від 15.11.2023 на суму 20 877,88 доларів США, № Z від 12.01.2024 на суму 56 765,34 доларів США.

Крім того, на підтвердження факту надання відповідачу послуг за чотирма договорами ТОВ «ТІС-ЗЕРНО» були надані суду рахунки, виставлені відповідачу, а також копії коносаментів.

В процесі розгляду справи до суду від ТОВ «ТІС-ЗЕРНО» надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з TIS-ZERNO SERVICES LIMITED заборгованість у розмірі 438 534,04 доларів США. Вказана заява подана позивачем з посиланням на сплату відповідачем заборгованості у розмірі 20 000,00 доларів США.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991 №959-ХІІ (з наступними змінами та доповненнями) зовнішньоекономічною діяльністю є діяльність суб`єктів господарської діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності, побудована на взаємовідносинах між ними, що має місце як на території України, так і за її межами. Зовнішньоекономічний договір (контракт) - матеріально оформлена угода двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності. Іноземними суб`єктами господарської діяльності є суб`єкти господарської діяльності, що мають постійне місцезнаходження або постійне місце проживання за межами України.

В силу положень ст. 3 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності в Україні є зокрема юридичні особи, зареєстровані як такі в Україні і які мають постійне місцезнаходження на території України (підприємства, організації та об`єднання всіх видів, включаючи акціонерні та інші види господарських товариств, асоціації, спілки, концерни, консорціуми, торговельні доми, посередницькі та консультаційні фірми, кооперативи, кредитно-фінансові установи, міжнародні об`єднання, організації та інші), в тому числі юридичні особи, майно та/або капітал яких є повністю у власності іноземних суб`єктів господарської діяльності.

Приписами ч. 1 ст. 5 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» визначено, що усі суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності незалежно від форми власності та інших ознак мають рівне право здійснювати будь-які види зовнішньоекономічної діяльності та дії щодо її провадження, у тому числі будь-які валютні операції та розрахунки в іноземній валюті з іноземними суб`єктами господарської діяльності, що прямо не заборонені або не обмежені законодавством, у тому числі заходами захисту, запровадженими Національним банком України відповідно до Закону України «Про валюту і валютні операції».

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» суб`єкти, які є сторонами зовнішньоекономічного договору (контракту), мають бути здатними до укладання договору (контракту) відповідно до цього та інших законів України та/або закону місця укладання договору (контракту). Зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Зовнішньоекономічний договір (контракт) укладається суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності або його представником у простій письмовій формі, якщо інше не передбачено міжнародним договором України чи законом. Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

Приймаючи до уваги наведені положення чинного законодавства, а також суб`єктний склад договорів про перевалку, накопичення та експедирування зернових вантажів №120618/ІТ від 12.06.2018, №131221/SGM від 13.12.2021, №120822/АGRO2 від 12.08.2022, №170822/SBF від 17.08.2022, зміст зобов`язань, які виникли на підставі вказаних договорів, господарський суд доходить висновку, що між ТОВ «ТІС-ЗЕРНО» та TIS-ZERNO SERVICES LIMITED було укладено зовнішньоекономічний договір з метою здійснення зовнішньоекономічної діяльності. При дослідженні питання можливості застосування до даного договору права України, суд вважає за необхідне звернутись до положень Закону України «Про міжнародне приватне право».

Так, в силу положень ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23.06.2005 № 2709-IV (з наступними змінами та доповненнями; далі по тексту Закон України «Про міжнародне приватне право») для цілей цього Закону терміни вживаються в такому значенні: приватноправові відносини - відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб`єктами яких є фізичні та юридичні особи; іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави; колізійна норма - норма, що визначає право якої держави підлягає застосуванню до правовідносин з іноземним елементом.

Виходячи з положень ст. ст. 4, 5 Закону України «Про міжнародне приватне право» право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України. У випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин. Вибір права згідно з частиною першою цієї статті має бути явно вираженим або прямо випливати з дій сторін правочину, умов правочину чи обставин справи, які розглядаються в їх сукупності, якщо інше не передбачено законом.

Положеннями ст. 32 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що зміст правочину може регулюватися правом, яке обрано сторонами, якщо інше не передбачено законом. У разі відсутності вибору права до змісту правочину застосовується право, яке має найбільш тісний зв`язок із правочином. Якщо інше не передбачено або не випливає з умов, суті правочину або сукупності обставин справи, то правочин більш тісно пов`язаний з правом держави, у якій сторона, що повинна здійснити виконання, яке має вирішальне значення для змісту правочину, має своє місце проживання або місцезнаходження.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у випадку якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Оскільки умовами укладених між сторонами по справі договорів про перевалку, накопичення та експедирування зернових вантажів №120618/ІТ від 12.06.2018, №131221/SGM від 13.12.2021, №120822/АGRO2 від 12.08.2022, №170822/SBF від 17.08.2022 передбачено, що в разі неможливості врегулювання спору шляхом переговорів будь-який спір підлягає передачі на розгляд до Господарського суду Одеської області; правом, яке регулює цей договір, є матеріальне право України, суд доходить висновку про правомірність застосування до правовідносин сторін матеріального права України.

В силу положень ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 179 Господарського кодексу України (далі по тексту ГК України) майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Положеннями ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно зі ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Положеннями ст. 530 ЦК України встановлено наступне: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарським судом під час вирішення даного спору було встановлено, що ТОВ «ТІС-ЗЕРНО» на виконання зобов`язань, прийнятих на себе за договорами про перевалку, накопичення та експедирування зернових вантажів №120618/ІТ від 12.06.2018, №131221/SGM від 13.12.2021, №120822/АGRO2 від 12.08.2022, №170822/SBF від 17.08.2022, було надано TIS-ZERNO SERVICES LIMITED послуги на загальну суму 458 534,04 доларів США, що підтверджується наявними в матеріалах справи підписаними сторонами актами виконаних робіт.

Проте в порушення наведених норм закону та умов договорів TIS-ZERNO SERVICES LIMITED лише в процесі вирішення судом даного спору сплатило позивачу грошові коштів у розмірі 20 000,00 грн.

З викладених обставин, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів своєчасної та повної оплати відповідачем вартості наданих йому послуг, господарський суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених ТОВ «ТІС-ЗЕРНО» позовних вимог шляхом присудження до стягнення з TIS-ZERNO SERVICES LIMITED заборгованості у розмірі 438 534,04 доларів США.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст.86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку щодо необхідності задоволення заявленого товариством з обмеженою відповідальністю «ТІС-ЗЕРНО» позову шляхом присудження до стягнення з TIS-ZERNO SERVICES LIMITED суми основного боргу у розмірі 438 534,04 доларів США. При цьому суд не вбачає за необхідне зазначати еквівалент основного бору у гривнях, оскільки ціна послуг за договорами визначена в іноземній валюті, в якій відповідач і має оплатити заборгованість.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 255 225,50 грн покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Відповідно до п. ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи подання позивачем заяви про зменшення розміру позовних вимог, господарський суд доходить висновку про наявність правових підстав для повернення позивачу з державного бюджету судового збору у розмірі 11 639,94 грн.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з TIS-ZERNO SERVICES LIMITED /місцезнаходження: Keriakou Matsi, 10 Liliana Building, 2 floor, Flat/Office 203, 1082 Nicosia, Cyprus; реєстраційний номер Н273855/ на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ТІС-ЗЕРНО» /місцезнаходження: 67543, Одеська область, село Визирка, вул. Ставніцера Олексія, буд. 60; ідентифікаційний код 37468469/ заборгованість у розмірі 438 534,04 доларів США /чотириста тридцять вісім тисяч п`ятсот тридцять чотири долари США 04 центи/, судовий збір у розмірі 255 225,50 грн /двісті п`ятдесят п`ять тисяч двісті двадцять п`ять грн 50 коп./.

3. Повернути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ТІС-ЗЕРНО» /67543, Одеська область, село Визирка, вул. Ставніцера Олексія, буд. 60; ідентифікаційний код 37468469/ судовий збір у розмірі 11 639,94 грн /одинадцять тисяч шістсот тридцять дев`ять грн 94 коп./, сплачений згідно з платіжною інструкцією №14867 від 18.03.2024.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення складено 08 вересня 2025 р.

Суддя С.П. Желєзна