ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2025 м. Івано-ФранківськСправа № 909/927/25
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І. М.

Секретар судового засідання Пугач А. Є.,

За участю: представника позивача Йосипишина Р. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ін Форс груп", вул. Здановської Юлії, буд. 71Г, м. Київ, 03189,

до відповідача: Фермерського господарства "Сади Прикарпаття", вул. Хмельницького, буд. 25А, м. Долина, Калуський р-н, Івано-Франківська обл., 77503,

про стягнення 123 427,58 грн, що складаються з 66 888,17 грн основного боргу, 6 059,00 грн штрафу, 50 480,41 грн процентів та зазначення в рішенні про нарахування процентів до моменту фактичного виконання рішення, стягнення судових витрат,

встановив, що ТОВ "Ін Форс груп" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ФГ "Сади Прикарпаття" про стягнення 123 427,58 грн, що складаються з 66 888,17 грн основного боргу, 6 059,00 грн штрафу, 50 480,41 грн процентів та зазначення в рішенні про нарахування процентів до моменту фактичного виконання рішення, стягнення судових витрат.

В обґрунтування позову позивач вказав на те, що відповідач всупереч вимогам ЦК України, ГК України та умовам договору на технічне обслуговування і ремонт сільськогосподарської техніки №ІФГ-1259ТС від 20.06.2023 не виконав в повному обсязі взятих на себе зобов`язань щодо оплати виконаних робіт.

За несвоєчасне виконання зобов`язання відповідачу нараховано на підставі п.п.7.1.2 п 7.1, пп.7.2.3 п 7.2 договору на технічне обслуговування і ремонт сільськогосподарського техніки №ІФГ-1259 ГС від 20.06.2023 та ст. 625 ЦК України, заявлені до стягнення штраф та відсотки.

В підтвердження викладеного долучив копії: договору на технічне обслуговування і ремонт сільськогосподарської техніки №ІФГ-1259ТС від 20.06.2023, платіжної інструкції №933 від 25.07.2025, рахунку на оплату №503 від 09.02.2024, акту виконаних робіт 9надання послуг) №92 від 29.02.2024, скріншотів веб сайту АБ "Укргазбанк" щодо курс валют, інформаційного повідомлення про зарахування коштів №179 від 11.07.2025, листа-вимоги про погашення заборгованості вих. №4-23/06-юр від 23.06.2025, витягу з ЄДР щодо відповідача, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 23.02.2018, довіреності №20-12/24 від 20.12.2024, квитанції №4121729.

За наслідками розгляду позову, суд відкрив провадження у справі та призначив розгляд справи по суті на 02.09.2025.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Правом на подання відзиву на позов не скористався. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином ухвалою суду від 04.08.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 06.08.2025 до його електронного кабінету.

Згідно з ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд, враховуючи приписи ст.ст. 165, 178 ГПК України, зокрема право суду розглянути справу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк, за наявними в ній матеріалами, розглянув матеріали справи та вважає, що позов слід задоволити частково.

При цьому суд врахував наступне.

Предметом позову є стягнення заборгованості за виконані роботи та нарахованих в зв`язку з несвоєчасною оплатою штрафу та відсотків.

ЦК України врегульовано питання виконання договірних зобов`язань.

Так, згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковий для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).

Із матеріалів справи встановлено, що між сторонами у справі існували договірні відносини, що виникли на підставі укладеного договору на технічне обслуговування і ремонт сільськогосподарської техніки №ІФГ-1259ТС від 20.06.2023 (далі - договір).

У порядку, строки та на умовах, визначених цим Договором і його невід`ємними додатками, Виконавець (у нашому випадку - позивач) зобов`язується виконати певні Роботи для Замовника (у нашому випадку - відповідача), а замовник зобов`язується прийняти й оплатити їх (п. 2.1 договору).

При виникненні потреби в Роботах, Замовник подає Виконавцю замовлення на них, в якій вказує дату її складання, перелік Робіт, перелік Запасних частин, які будуть надані Замовником Виконавцю для виконання Робіт, відомості про Сільськогосподарську техніку (найменування, марка, модель, реєстраційний і заводський номер, напрацювання нею мотогодин, її місцезнаходження), для якої замовляються Роботи. Запчастини, чи планується передача Виконавцю Сільськогосподарської техніки для виконання Робіт, іншу інформацію необхідну для виконання Робіт. Замовлення в електронній формі надсилається Виконавцю на таку його адресу: , а також Замовник додатково повідомляє Виконавця телефоном про її подання. Вказані адреса електронної пошти і телефон можуть вільно змінюватися Виконавцем, про що він зобов`язується повідомити Замовника. Якщо для виконання Робіт планується передача Сільськогосподарської техніки Виконавцю, то замовлення подається в письмовій формі (п. 3.1 договору).

Після підтвердження Виконавцем прийняття (повністю або частково) замовлення до виконання, Замовнику надсилається рахунок для оплати Робіт. Перелік Робіт, що прийняті Виконавцем до виконання (види, обсяг та їх ціна, а також види витрат Виконавця, що не включаються до ціни Робіт і підлягають окремому відшкодуванню Замовником Виконавцю) (п. 3.3 договору).

По завершенню виконаних Робіт Виконавець оформляє декілька примірників акту виконаних робіт, які надсилає Замовнику або вручає його представникам (п. 3.11 договору).

Виконавець має право залучити до виконання Робіт інших осіб, залишаючись відповідальним перед Замовником за результат їхньої роботи. Роботи також можуть виконуватися Виконавцем із Запасних частин Замовника, що не були придбані у Виконавця. Сторони можуть домовитись, що Роботи будуть виконуватись Виконавцем з використанням власних Запчастин, вартість яких включається до ціни Роботи (п. 3.8 договору).

Ціна Робіт вказується в таких документах: в рахунку або у видатковій накладній, або в наряді-замовленні. Ціна Робіт вказана в цих документах є базовою ціною. Повною ціною Робіт яку Замовник зобов`язується сплатити Виконавцю є його базова ціна разом із сумою її індексації (порядок визначення якої наведено далі). Ціна Робіт не включає в себе ціну Запчастин, якщо інше не буде вказано в документі (п. 4.1 договору).

Якщо в рахунку або в наряді-замовленні не буде вказаний строк (гранична дата) переказу замовником суми попередньої оплати або авансового платежу, то Замовник зобов`язується переказати їх Виконавцю протягом 5 (п`яти) банківських днів від дня їх складання. Якщо Замовник прострочить оплату будь-якого платежу (попередньої оплати, авансового платежу, своєчасно не оплатить вже виконані Роботи, то Виконавець має право в односторонньому порядку пропорційно на час прострочення Замовника, продовжити строк виконання Робіт або взагалі повністю або частково відмовитись від виконання Робіт, не несучи за це відповідальність. Виконавець має право виконати Роботи і до отримання від замовника попередньої оплати або авансових платежів, і такі дії Виконавця не є порушенням ним зобов`язань за цим Договором (п. 4.4 договору).

Індексація (тобто збільшення) ціни Робіт. Вказані в рахунках, наряд-замовленнях, актах виконаних робіт, видаткових накладних ціни Робіт визначені Сторонами на дату їх складання і є базовими. Базова ціна є фіксованою (тобто повною) тільки в разі оплати Замовником Робіт, протягом 5 банківських днів із дня складання документу, у якому вперше була визначена ціна на них, якщо інший більш тривалий строк (протягом якого ціна робіт є фіксованою) не вказаний у такому документі. Враховуючи викладене, Сторони домовились, що суми всіх платежів Замовника Виконавцю за Роботи, переказані за межами строку, протягом якого ціна Робіт є фіксованою, підлягають індексації (тобто збільшенню). Проіндексована сума платежу визначається таким чином: ПСП=(К2 поділити на К1) помножити на СП, де ПСП - проіндексована сума платежу, яка підлягає сплаті Замовником Виконавцю; СП- сума платежу за Роботи; К2 - курс продажу АБ "Укргазбанк" доларів США за гривні, встановлений на дату здійснення Замовником платежу; К1 - курс продажу "Укргазбанк" доларів США за гривні, встановлений на дату складання Виконавцем документу у якому вперше була визначена ціна на Запчастини, Роботи (п. 4.10 договору).

При зверненні Виконавця до суду з позовного заявою про стягнення із Замовника заборгованості за цим Договором, суми прострочених і несплачених Замовника платежів за Запчастини, Роботи індексуються у вищевказаному порядку, але показник К2 для них визначається станом на дату складання Виконавцем такої позовної заяви. При зверненні Виконавця до суду з позовною заявою про стягнення із Замовника суми індексації ціни, у випадку коли основний борг вже був стягнутий судовим рішенням із Замовника за базовою ціною, то показник K2 для визначення СІЦ з несплаченого непроіндексованого основного боргу визначається станом на лату складання такої позовної заяви Виконавцем. Якщо показник K2 під час розгляду справи в суді зменшується, то перерахунок суми індексації ціни не проводиться. Якщо показник K2 під час розгляду справи в суді збільшується порівняно з таким показником на дату складання позовної заяви, то Виконавець має право провести перерахунок суми індексації ціни застосувавши показник K2 станом на дату складання заяви про збільшення розміру позовних вимог. Такий же порядок визначення показника К2 діє і при поданні Виконавцем до суду заяви з грошовими вимогами до Замовника (п. 4.10.6 договору).

За наслідками виконання зобов`язань, що виникли з вказаного договору, сторони підписали акт виконання робіт (надання послуг) №92 від 29.02.2024 на суму 100 590,00 грн. Позивач виставив рахунок на оплату №503 від 09.02.2024 на суму 100 590,00 грн.

Однак, відповідач, як стверджує позивач, оплатив надані послуги частково, зокрема, у сумі 40 000,00 грн (інформаційне повідомлення про зарахування коштів №179 від 11.07.2025).

З урахуванням п.п.4.10.6 п.4.10 договору, позивач проіндексував основну суму заборгованості, яка в результаті становить 66 888,17 грн.

Як стверджує позивач і не заперечив відповідач, на адресу відповідача надсилався лист-вимога (вих. №4-23/06-юр від 23.06.2025) про погашення заборгованості, який залишений відповідачем без задоволення.

Враховуючи викладене, вимога позивача про стягнення основного боргу є обґрунтованою.

Вимогу позивача про стягнення 6 059,00 грн штрафу слід задоволити виходячи з п. 7.1.2 договору, яким передбачено, що за прострочення виконання грошових зобов`язань за цим Договором понад 20 календарних днів Замовник сплачує Виконавцю штраф у розмірі 10 % від суми грошового зобов`язання, простроченої понад 20 календарних днів.

Вимогу про стягнення 50 480,41 грн процентів, нарахованих на підставі п.п.7.2.3. п.7.2 договору , у розмірі 36 % річних від простроченої суми, слід задоволити частково виходячи з

наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сторони в договорі передбачили, що в разі прострочення виконання грошових зобов`язань за цим Договором Замовник замість трьох відсотків річних, передбачених ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, зобов`язується сплатити Виконавцю тридцять шість процентів річних від простроченої суми за весь час її прострочення. У періоди, в яких подвійна облікова ставка Національного банку України буде перевищувати тридцять шість процентів річних, замовник зобов`язується сплатити Виконавцю проценти за ставкою (в розмірі), що дорівнює подвійній обліковій ставці національного банку України, що діяла в такий період. У будь-якому випадку розмір процентів що сплачуються замовником Виконавцю, не може бути менший за тридцять шість процентів річних від простроченої суми за весь час її прострочення. Проценти на суму простроченої попередньої оплати, авансового платежу, якщо Роботи не почали виконуватися, Запчастини не були отримані Замовником, не нараховуються (п. 7.2.3 договору).

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України суд враховує висновки щодо застосування вказаної норми права, викладені в постанові ВП ВС від 18.03.2020 у справі № 902/417/18.

Виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст. 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення, коли позивач не повинен доводити розмір дійсних майнових втрат, яких він зазнав. Верховний Суд застосовує закріплений законодавцем принцип можливості обмеження свободи договору в силу загальних засад справедливості, добросовісності, розумності, який може бути застосований і як норма прямої дії, як безпосередній правовий засіб врегулювання прав та обов`язків у правовідносинах (ст. 3, 509, 627 ЦК України, ст. 24 ГК України). Вважається недопустимою очевидна неспівмірність заявлених до стягнення сум санкцій у вигляді штрафу, пені і процентів річних, враховуючи, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання.

У вказаній справі Верховний Суд з урахуванням розміру заборгованості та її погашення боржником, розміру пені та штрафу, визнав неспівмірним нарахування річних в розмірі 40% і відмовив у їх стягненні.

В даному випадку в договорі передбачено стягнення 36% річних, що явно не відповідає загальним засадам справедливості, добросовісності і розумності, закріпленим в ст. 3 ЦК України.

При визначенні того, який розмір відсотків річних відповідає наведеним принципам, суд виходить з того, що ці нарахування повинні бути спрямовані на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення, коли позивач не повинен доводити розмір дійсних майнових втрат, яких він зазнав. Такому критерію відповідає нарахування відсотків річних в розмірі облікової ставки НБУ. Облікова ставка НБУ - один із монетарних інструментів, за допомогою якого Національний банк України встановлює для банків та інших суб`єктів грошово-кредитного ринку орієнтир щодо вартості залучених та розміщених грошових коштів (ст. 1 ЗУ "Про Національний банк України"). Обґрунтованість такого підходу підтверджується, зокрема, положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України, в якій розмір процентів за користування позикою визначається на рівні облікової ставки Національного банку України, якщо договором розмір процентів не встановлений. Можливість отримання більших відсотків від розміщення коштів в банках повинно доводитись.

Платежі, встановлені ст. 625 ЦК України, є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення виконання ним грошового зобов`язання, яка має компенсаційний, а не штрафний характер. Компенсація полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За наведеного, з урахуванням періоду прострочення та заявлених вимог, суд здійснив перерахунок річних з використанням облікової ставки НБУ у відповідні періоди і визначив, що їх сума становить 19 708,52 грн.

Вимога про означення в рішенні про нарахування процентів до моменту фактичного виконання рішення за формулою: (СОБ х СП х КДП) : КДР= сума процентів, підлягає задоволенню в частині нарахувань, які повинні здійснюватись за алгоритмом, застосованим судом та у відповідності до вимог ст. 238 ГПК України, якою передбачено право суду, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Відповідно до ст. ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, слід покласти на відповідача пропорційно задоволеним вимогам та поданим доказам.

За наведених обставин, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 86, 129, 236-238, 240-241 Господарсько процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити частково.

Стягнути з ФГ "Сади Прикарпаття" (, вул. Хмельницького, буд. 25А, м. Долина, Калуський р-н, Івано-Франківська обл., 77503) на користь ТОВ "Ін Форс груп" (, вул. Здановської Юлії, буд. 71Г, м. Київ, 03189) - 66 888,17 грн (шістдесят шість тисяч вісімсот вісімдесят вісім гривень сімнадцять копійок) - заборгованості, 6 059,00 грн (шість тисяч п`ятдесят дев`ять гривень) - штрафу, 19 708,52 грн (дев`ятнадцять тисяч сімсот вісім гривень п`ятдесят дві копійки) - відсотків та 1 818,47 грн (одну тисячу вісімсот вісімнадцять гривень сорок сім копійок) - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Органу (особі), що здійснює примусове виконання рішення суду, нараховувати відповідні відсотки до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Апеляційну скаргу може бути подано до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10.09.2025.

Суддя І. М. Скапровська