ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

"10" вересня 2025 р. Справа № 911/2344/25

Господарський суд Київської області у складі судді Гребенюк Т.Д., за участю секретаря судового засідання Шульги Т.С., розглянувши матеріали за заявою Фізичної особи-підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича

про відкриття провадження у справі про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Великоєрчиківське"

За участі: від заявника Корякін Д.В., арбітражний керуючий Вернигора В.П.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Корякін Дмитро Вадимович (заявник, ініціюючий кредитор) звернувся до Господарського суду Київської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Великоєрчиківське" (боржник).

Ухвалою Суду від 28.07.2025 вказану заяву залишено без руху.

19.07.2025 до Суду від ініціюючого кредитора надійшли заяви про усунення недоліків.

Ухвалою від 30.07.2025 Суд, зокрема, постановив прийняти заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство до розгляду та призначити підготовче засідання суду.

У підготовче засідання повноважний представник боржника не з`явився, хоча підгтовче засідання декілька разів відкладалося, зокрема, і з метою повідомлення боржника про розгляд його справи судом.

Про розгляд справи судом боржник був повідомлений належним чином шляхом направлення ухвал суду за адресою місця реєстрації боржника. Втім, поштова кореспонденція повернулася на адресу відправника з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

На електронну пошту суду надійшов лист - клопотання (арк.с 113, т. 1), із зазначенням, разом з тим вказаний лист не підписаний ЄЦП, що унеможливлює ідентифікацію підписанта та, відповідно, розгляд цього клопотання судом як клопотання, поданого боржником. У зв`язку з викладеними обставинами, вказане клопотання було залишено судом без розгляду, що відображено в протоколі судового засідання.

Від боржника відзив не надходив. Відсутність відзиву на заяву про відкриття провадження у справі не перешкоджає провадженню у справі (ч.4 ст. 36 КУзПБ).

У підготовчому засіданні взяв участь ініціюючий кредитор, який просив відкрити провадження у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, дійшов наступних висновків.

Заява про відкриття провадження у справі про банкрутство, обґрунтована тим, що у боржника перед ініціюючим кредитором наявна заборгованість у розмірі 1 075 665,60 грн., які ініціюючий кредитор просить суд визнати.

Згідно з приписами ст. 39 КУзПБ перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1 КУзПБ під неплатоспроможністю слід розуміти неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Згідно до ч. 2 та ч. 3. ст. 39 КУзПБ у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи. Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.

23.11.2018 між ТОВ "ТД "Насіння" та СТОВ "Великоєрчиківське" було укладено договір № 2-2311/пр3326 на поставку насіння сільськогосподарських культур та засобів захисту рослин.

Згідно умов вказаного Договору ТОВ "ТД "Насіння" зобов`язався поставити СТОВ "Великоєрчиківське" товар у строк визначений сторонами, а СТОВ "Великоєрчиківське" - прийняти та оплатити його вартість.

Однак, СТОВ "Великоєрчиківське" так і не оплатив ТОВ "ТД "Насіння" кошти за поставлений товар.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 у справі № 910/11384/20 (910/20612/20) стягнуто з СТОВ "Великоєрчиківське" на користь ТОВ "ТД "Насіння" суму основного боргу в розмірі 546 177,17 грн., пеню в розмірі 125 747,25 грн., штраф в розмірі 109 235,43 грн., три відсотки річних в розмірі 19520,80 грн., інфляційні втрати в розмірі 18 106,50 грн. та судовий збір в розмірі 12 281, 81 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2021 у справі №910/11384/20 (910/20612/20), зокрема, відмовлено в задоволенні позовних вимог ТОВ "ТД "Насіння" до СТОВ "Великоєрчиківське" про стягнення пені 125 746,25 грн, штрафу в сумі 109 234,43 грн, інфляційних втрат в сумі 18 106,50 грн.

Отже, з урахуванням постанови суду апеляційної інстанції, з СТОВ "Великоєрчиківське" на користь ТОВ "ТД "Насіння" стягнуто суму основного боргу в розмірі 546 177,17 грн., три відсотки річних в розмірі 19520,80 грн., пеню в розмірі 1,00 грн., штраф в розмірі 1,00 грн. та судовий збір в розмірі 12 281,81 грн.

29.12.2021 на виконання постанови ПАГС від 28.09.2021 було видано наказ, яким наказано (з урахуванням ухвали від 31.05.2022) стягнути з СТОВ "Великоєрчиківське" на користь ТОВ "ТД "Насіння" суму основного боргу в розмірі 546 177,17 грн., пеню в розмірі 1, 00 грн., штраф в розмірі 1, 00 грн., три відсотки річних в розмірі 19.520,80 грн., інфляційні втрати в розмірі 18 106,50 грн. та судовий збір в розмірі 12.281, 81 грн.

13.02.2023, постановою державного виконавця Сквирського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Драч І.А. від 21.02.2023, було відкрито виконавче провадження №71090251, щодо примусового виконання вищезазначеного судового рішення, про стягнення із СТОВ "Великоєрчиківське" на користь ТОВ "ТД "Насіння" боргу у загальному розмірі 594 069,62 грн.

На підставі Договору купівлі-продажу права вимоги №BRD001-UA-354 від 14.09.2023 ініціюючий кредитор набув право вимоги до боржника.

Відповідно до п. 1.1. Договору купівлі-продажу права вимоги №BRD001-UA-354 від 14.09.2023 (в редакції Додаткової угоди від 15.09.2023) Сторони домовились внести зміни до п. 1.1. договору купівлі-продажу права вимоги NєBRD001-UA-354 від 14 вересня 2023 року та викласти його у наступній редакції: "На змовах даного Договору та на підставі протоколу електронного аукціону від 08.09.2023 NєBRD001-UA-354 з продажу активів ТОВ "ТД "Насіння" по лоту Nє7, Первісний кредитор відступає Новому кредитору, а Новий кредитор набуває належне Первісному кредитору право вимоги основного боргу у СТОВ "Великоєрчиківське", за договором Nє2-2311/пр3326 на поставку насіння сільськогосподарських культур та засобів захисту рослин від 23.11.2018 року у розмірі 546 177,17 грн., та судового збору у розмірі 12 281,81 грн., три відсотки річних у розмірі 19 520,80 грн., пеню у розмірі 1,00 грн., штраф у розмірі 1,00 грн. стягнутих рішенням Господарського суду м. Києва від 15.03.2021, постановою Північного апеляційного господарського суду від 28 вересня 2021 по справі Nє910/11384/20(910/20612/20)".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 у справі № 910/11384/20 (910/20612/20) замінено стягувача - ТОВ "ТД "Насіння" (за наказом Господарського суду міста Києва від 28.09.2021 року у справі № 910/11384/20 (910/20612/20) на правонаступника - ініціюючого кредитора.

Постановою державного виконавця Сквирського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Драч І.А. від 26.10.2023, у виконавчому провадженні №71090251, замінено стягувача з ТОВ "ТД "Насіння" на ініціюючого кредитора.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, обставини щодо наявності заборгованості у боржника перед ініціюючим кредитором у розмірі 577 981,78 грн. (19 520,80 + 12 281,81 + 546 177,17 + 1,00 + 1,00) є встановленими та такими, що не потребують доказування відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України.

Водночас, доказів, які б підтверджували погашення боржником зазначеної у Рішенні Суду заборгованості повністю або частково у добровільному чи примусовому порядку учасниками справи Суду надано не було.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ст. 513 Цивільного кодексу України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відтак, в силу ст. 512 Цивільного кодексу України відбулась заміна кредитора у зобов`язанні за у зв`язку з чим новий кредитор набув відповідні права щодо стягнення з боржника відповідних сум коштів.

Враховуючи зазначене, Суд доходить висновку про визнання грошових вимог ініціюючого кредитора у сумі 577 981,78 грн., з яких 12 281,81 грн. судових витрат (судового збору), 546 177,17 грн. основного боргу, 19 520,80 грн. 3% річних, 1,00 грн. штрафу та 1,00 грн. пені.

Щодо включення до складу грошових вимог інфляційних втрат у сумі 18106,50 грн. які, за посиланням ініціюючого кредитора, були стягнуті рішенням суду, Суд зазначає наступне.

Як встановлено Судом, Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 у справі № 910/11384/20 (910/20612/20) з урахуванням Постанови Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2021 у справі №910/11384/20 (910/20612/20) з СТОВ "Великоєрчиківське" на користь ТОВ "ТД "Насіння" стягнуто суму основного боргу в розмірі 546 177,17 грн., три відсотки річних в розмірі 19520,80 грн., пеню в розмірі 1,00 грн., штраф в розмірі 1,00 грн та судовий збір в розмірі 12 281,81 грн.

Тобто, за результатами апеляційного перегляду у стягненні 18106,50 грн інфляційних втрат було відмовлено.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 39 КУзПБ, господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

Відсутність спору про право в розрізі процедури банкрутства полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмета) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, строку виконання зобов`язання тощо. Натомість, така неоднозначність присутня у правовідносинах щодо визнання інфляційних втрат, наявністю яких, зокрема, ініціюючий кредитор обгрунтовує свою заяву.

Під час проведення підготовчого засідання у справі про банкрутство суд не має змоги вирішити спір про право, що, в свою чергу, пов`язано з особливостями позовного провадження, як-то: пред`явлення позову, можливість подання зустрічного позову, склад учасників справи у позовному провадженні, прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, диспозитивність господарського судочинства тощо.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції було відмовлено у задоволенні позовних вимог у частині стягнення 18106,50 грн. інфляційних втрат, що не було враховано ініціюючим кредитором, а відтак - щодо таких грошових вимог наразі існує спір про право, Суд відхиляє грошові вимоги у частині визнання інфляційних втрат у сумі 18 106,50 грн.

Крім того, ініціюючий кредитор просить суд визнати грошові вимоги до боржника у сумі 406 871,68 грн. інфляційних втрат та 74 609,30 грн 3% річних.

Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Кредитором здійснено розрахунки 3% річних та інфляційних втрат на суму 546177,17 грн. за період з 01.01.2021 по 21.07.2025.

Здійснивши перерахунок 3% річних, Суд зазначає, що розрахунок здійснено позивачем арифметично правильно, відтак, вимога про визнання грошових вимог у розмірі 74609,30 грн 3% річних є обґрунтованою.

Разом з тим, перевіривши розрахунок інфляційних втрат, Суд зазначає, що розмір інфляційних втрат за визначений ініціюючим кредитором період становить 404 965,59 грн. (546 177,17 x 1.74145462 - 546 177,17 = 404 965,59 грн.), а не 406 871,68 грн., як помилково розраховано кредитором. Відтак, Суд визнає грошові вимоги кредитора в частині інфляційних втрат частково у вказаній сумі - 404 965,59 грн.

За таких обставин, перевіривши обґрунтованість заяви ініціюючого кредитора, розглянувши подані документи, враховуючи відсутність документально підтвердженої інформації боржника щодо можливості виконати свої зобов`язання перед кредитором та погасити існуючу заборгованість, зважаючи на те, що вимоги кредитора у цій частині не свідчать про наявність спору про право, не задоволенні боржником, Суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство СТОВ "Великоєрчиківське" та визнання вимог ФОП Корякіна Д.В. до СТОВ "Великоєрчиківське" у розмірі, з яких 12 281,81 грн. судових витрат (судового збору), 546 177,17 грн. основного боргу, 404 965,59 грн. інфляційних втрат, 94 130,10 грн (19 520,80 + 74 609,30 грн. ) 3% річних, 1,00 грн. штрафу та 1,00 грн. пені., всього у розмірі 1 057 556,67 грн.

Враховуючи, що в прохальній частині своєї заяви кредитор просив визнати грошові вимоги у загальній сумі 1 075 665,60 грн., Суд відмовляє у визнанні грошових вимог на суму 18 108,93 грн. (1 075 665,60 грн. - 1 057 556,67 грн.).

Щодо сплачених 24 224,00 грн. судового збору за подачу заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство та 115,00 грн. витрат за отримання відомостей (витягу) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських організацій, щодо боржника, Суд зазначає наступне.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Системний аналіз норм статті 123 ГПК України, статті 64 КУзПБ свідчить, що витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді не є у розумінні статті 1 КУзПБ зобов`язанням боржника перед кредитором, а є витратами понесеними в процесі розгляду грошових вимог кредитора, які мають спеціальний порядок відшкодування, передбачений нормами ГПК України та не можуть бути стягненими окремо від цього провадження. Тому такі витрати не відносяться до поточних вимог у справі та відносяться згідно із пунктом 1 частини першої статті 64 КУзПБ до першої черги задоволення вимог кредиторів.

Ініціюючим кредитором було сплачено 24 224,00 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № C6E8-2E1H-TEH7-15K2 від 21.07.2025.

Також, ініціюючим кредитором було сплачено 115,00 грн. за тримання відомостей (витягу) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських організацій, щодо боржника, що підтверджується квитанцією №8YD4-SS34-6U6E від 26.08.2025.

Таким чином, понесені ініціюючим кредитором витрати пов`язані з провадженням у справі про банкрутство підлягають визнанню Судом.

Звертаючись з заявою ініціюючого кредитора про відкриття провадження у справі, заявником подано суду пропозицію про призначення розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Вернигору Володимира Петровича, заяву про участь якого долучено до матеріалів заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до змісту пункту 2-1 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією у разі відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) здійснюється з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом.

Заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім відомостей, передбачених частиною першою статті 34, частиною другою статті 116 цього Кодексу, повинна містити пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією.

Ініціюючий кредитор або боржник - фізична особа додає до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) заяву арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, про участь у справі, яка повинна відповідати вимогам, встановленим частиною третьою статті 28 цього Кодексу.

Господарський суд, відкриваючи провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), призначає арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, розпорядником майна або керуючим реструктуризацією.

Частиною 3 ст. 28 КУзПБ встановлено, що розпорядником майна, керуючим реструктуризацією, керуючим санацією, ліквідатором, керуючим реалізацією не можуть бути призначені арбітражні керуючі: 1) які є заінтересованими особами у цій справі; 2) які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, крім випадків, коли з дня відсторонення від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років; 3) яким відмовлено в допуску до державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов`язків, визначених цим Кодексом; 4) які мають конфлікт інтересів; 5) які здійснювали раніше повноваження приватного виконавця щодо примусового виконання судових рішень або рішень інших органів (посадових осіб), у яких боржник був стороною виконавчого провадження; 6) які є близькими особами боржника - фізичної особи.

Відомостей про те, що арбітражний керуючий Вернигору Володимира Петровича здійснював управління боржником або ж є заінтересованою особою стосовно боржника та кредиторів, судом не встановлено; не встановлено також обмежень, визначених ч. 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрута, кандидатура арбітражного керуючого не належить до жодної з категорій осіб, зазначених у вказаній статті.

За таких обставин, суд вирішив призначити розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Вернигору Володимира Петровича з процесуальними наслідками, встановленими Кодексом України з процедур банкрутства.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 30 КУзПБ розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12-ть місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

У зв`язку з викладеним вище, суд встановлює розпоряднику майна боржника арбітражному керуючому Вернигору Володимира Петровича розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна боржника із розрахунку трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів заявника.

Конкурсні кредитори, заінтересовані стосовно боржника, не мають права вирішального голосу на зборах (комітеті) кредиторів (абз. 13 ч. 2 ст. 47 КУзПБ)

Так, кредитор у заяві з грошовими вимогами повідомив, що не є заінтересованою особою щодо боржника.

Керуючись ст.ст. 28, 39 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відкрити провадження у справі № 911/2344/25 за заявою Фізичної особи-підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Великоєрчиківське".

2. Визнати грошові вимоги Фізичної особи-підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Великоєрчиківське" у розмірі 1 057 556,67 грн, з яких:

12 281,81 грн. судових витрат (судового збору), четверта черга задоволення вимог кредиторів,

546 177,17 грн. основного боргу, четверта черга задоволення вимог кредиторів,

404 965,59 грн. інфляційних втрат, четверта черга задоволення вимог кредиторів,

94 130,10 грн (19 520,80 + 74 609,30 грн.) 3% річних, четверта черга задоволення вимог кредиторів,

1,00 грн. штрафу, які відносяться до шоста черга задоволення вимог кредиторів,

1,00 грн. пені, шоста черга задоволення вимог кредиторів,

Включити до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про банкрутство понесені витрати Фізичної особи-підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича на оплату судового збору у розмірі 24 224,00 грн та 115,00 грн. витрат за отримання відомостей (витягу) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських організацій, перша черга задоволення вимог кредиторів.

Відхилити грошові вимоги Фізичної особи-підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича у сумі 18 108,93 грн.

3. Ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів.

4. Ввести процедуру розпорядження майном боржника та призначити розпорядником майна боржника - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Великоєрчиківське" арбітражного керуючого Вернигору Володимира Петровича.

5. Встановити грошову винагороду розпорядника майна боржника у розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

6. Здійснити офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Великоєрчиківське" у відповідності до ч. 9 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства.

7. Вжити заходи щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Великоєрчиківське" приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави.

8. Розпоряднику майна боржника в строк до 29.10.2025 року подати суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів та складений реєстр вимог кредиторів відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства.

9. Встановити строк проведення розпорядником майна інвентаризації майна боржника та визначення його вартості до 10.11.2025, відомості про що надати Суду.

10. Попереднє засідання господарського суду призначити на 29.10.2025 о 11:00 год.

11. Суд зазначає про наявність в суді технічної можливості учасникам брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

12. Суд наголошує, що заяви і клопотання відповідно до приписів статті 169 ГПК України мають подаватись в письмовій формі.

13. Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Боржник: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Великоєрчиківське" (ел. пошта ; тел. 40; адреса 09024, Київська обл., Сквирський р-н, село Великі Єрчики, вул.Коноплястого, будинок 7; );

Ініціюючий кредитор: Фізична особа-підприємець Корякін Дмитро Вадимович (ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 ; тел. НОМЕР_1 ; адреса АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 );

Арбітражний керуючий: Вернигора Володимир Петрович (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №573 від 21.03.2013; емейл. ІНФОРМАЦІЯ_2 ; тел. НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ).

Ухвала про відкриття провадження у справі про банкрутство набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Повний текст ухвали складено 15.09.2025 року.

Суддя Т.Д. Гребенюк