номер провадження справи 15/54/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2025 Справа № 908/1404/25

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова Ігоря Сергійовича, розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного підприємства Мет Тех Компані, 01113, м. Київ, вул. Коновальця Євгена, б. 29

до відповідача Державного підприємства Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 55), 70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Металістів, буд. 1

про стягнення коштів

за участю секретаря судового засідання Пікалової І.С.

за участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача: Гусельников М.О., адвокат, посвідчення № 691 від 26.09.2008, ордер серії АР № 1245143 від 10.06.2025;

від відповідача: не з`явився;

установив

13.05.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Приватного підприємства Мет Тех Компані до відповідача Державного підприємства Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№55) про стягнення заборгованості за договором № Г4/178-25 купівлі-продажу від 05.03.2025 в розмірі 196 896,00 грн основного боргу, 2953,44 грн інфляційних втрат та 954,81 грн 3 % річних.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 13.05.2025 здійснено автоматизований розподіл зазначеної позовної заяви між суддями, присвоєно їй єдиний унікальний номер судової справи 908/1404/25 та визначено до розгляду судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 14.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1404/25. Присвоєно справі номер провадження 15/54/25. Постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Цією ж ухвалою, від 14.05.2025, відповідачу запропоновано у строк до 13.06.2025 надати, відповідно до ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, відзив на позовну заяву разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача або визнання позовних вимог, якщо такі докази не надані позивачем; роз`яснено право подати у строк до 13.06.2025 заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

16.06.2025 через підсистему Електронний суд від відповідача суд отримав відзив на позовну заяву, сформований у підсистемі 16.06.2025, в якому відповідач просив суд, зокрема: поновити Державному підприємству Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№55) строк на подачу відзиву по справі; призначити справу № 908/1404/25 до розгляду за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 17.06.2025 поновлено Державному підприємству Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№55) пропущений строк для подання відзиву. Прийнято відзив до розгляду. Ухвалено розглядати справу № 908/1404/25 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 04.07.2025 о 10:00 год.

19.06.2025 до Господарського суду Запорізької області через підсистему Електронний суд від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що висновки відповідача не можуть бути визнані судом обґрунтованими, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

04.07.2025 до Господарського суду Запорізької області через підсистему Електронний суд від відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

Ухвалою суду від 04.07.2025 продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів, підготовче засідання відкладено на 04.08.2025 об 11:40 год.

Ухвалою суду від 04.08.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу № 908/1404/25 до судового розгляду по суті на 25.08.2025 о 14:10 год.

В судовому засіданні 25.08.2025 здійснювалась фіксація судового процесу.

Судом перевірено повноваження представника позивача. Відводів складу суду не заявлено.

Позов заявлено на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України та умов договору купівлі-продажу № Г4/178-25 від 05.03.2025 і обґрунтовано не здійсненням відповідачем оплати поставленого позивачем за договором товару.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви, просив її задовольнити.

Відповідач, заперечуючи проти позову зазначив, що на його думку доводи позивача є необґрунтованими, оскільки договір купівлі-продажу укладений з порушенням вимог діючого законодавства, його зміст суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, відповідно, даний правочини є недійсним. Тлумачення статті 216 ЦК України свідчить, що до правових наслідків недійсності правочину належить те, що він не створює жодних юридичних наслідків. Відповідно, правові підстави для виконання недійсного договору, в т.ч. сплата покупцем (відповідачем) грошових коштів, відсутні, що має наслідком відмову у задоволенні позову. Згідно відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань Приватне підприємство «Мет Тех Компані» починаючи з дати формування - 28.03.2024 повноваження директора виконує Мамонов Михайло Анатолійович. В той же час, Мамонов Михайло Анатолійович є співробітником ДП «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України №55» з 17.09.2019. Починаючи з 01.01.2025 згідно наказу №92/ОС від 26.12.2024 Мамонов М.А. працює на умовах повного робочого часу. Починаючи з 20.01.2025 згідно наказу № 4/ОС від 14.01.2025 Мамонов М.А. переведено на посаду майстра виробничої дільниці виробничо-технічного відділу ДП «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України №55». Зазначені обставини мали наслідком укладання позивачем спірних договорів саме з підприємством, керівником якого є ОСОБА_1 , саме за його сприянням відбулося лобіювання укладання договорів на умовах, що є невигідними для позивача, оскільки ціна продукції, яка є предметом договорів купівлі-продажу є значно завищеною в порівнянні з ринковими цінами, запропонованими іншими постачальниками, укладання договорів з якими навіть не розглядалось колишнім керівником позивача - ОСОБА_2 . Із вказаного випливає зловмисна домовленість між колишнім керівником позивача та ОСОБА_1 , який перебував на момент укладання спірних договорів у трудових відносинах із позивачем та одночасно на посаді керівника відповідача, що мало наслідком привілейоване укладання договорів по завищеним цінам саме з позивачем. Відповідач наголошує на тому, що укладання договору купівлі-продажу по завищеним цінам є економічно невигідним, свідчить про нецільове витрачання коштів Державного підприємства, і як наслідок, нарощування відповідачем штучно створеної кредиторської заборгованості.

Представники відповідача в судовому засіданні не з`явився.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п. 2).

Отже, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце призначеного судового засідання, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін за наявними в матеріалах справи документами.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд щодо спору зазначає наступне.

05.03.2025 Приватним підприємством «Мет Тех Компані» (позивач) та Державним підприємством «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 55)» (відповідач) укладено договір купівлі-продажу Г4/178-25.

Згідно із розділом 1 договору № Г4/178-25 продавець зобов`язується передати у власність покупця товар - кілки сталеві у кількості 280 комплектів за ціною 586,00 грн без ПДВ за комплект загальною вартістю 196 896,00 грн з ПДВ.

Відповідно до п. п. 3.1. - 3.2. вказаного договору покупець здійснює постачання протягом 14 днів з дня отримання заявки від покупця власним автотранспортом. Датою поставки є дата, коли товар був переданий у власність покупця, що підтверджується відповідними документами (накладними).

Пунктом 4.1 договору передбачено, що відвантаження продукції здійснюється на умовах стовідсоткової попередньої оплати.

Договір набирає чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2025 (п. 11.1 договору).

27.01.2025 продавець здійснив передачу товару покупцю, що підтверджує видаткова накладна № 55 яка засвідчена підписами та печатками сторін.

На час передачі товару покупцю грошові кошти в розмірі 196 896,00 грн так і не надійшли на рахунок продавця.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором в частині оплати товару, стала підставою звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню виходячи з такого.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 196 896,00 грн за оплату поставки товару на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, то позовна вимога про стягнення з відповідача 196 896,00 грн основного боргу підлягає задоволенню судом.

Також, позивач просить стягнути з відповідача суму 3% річних за період з 05.03.2025 по 02.05.2025 у сумі 954,81 грн та інфляційні втрати за березень 2025 року в сумі 2953,44 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Товар одержано відповідачем 05.03.2025.

З урахуванням ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України та ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, датою початку прострочення оплати є 06.03.2025.

Судом перевірено розрахунки позивача за ст. 625 Цивільного кодексу України та встановлено, що з урахуванням правильної дати прострочення зобов`язання, тобто з 06.03.2025, нарахування 3% річних має здійснюватись за період з 06.03.2025 по 02.05.2025 і до стягнення підлягає сума 3% річних в розмірі 938,63 грн.

Розрахунок інфляційних втрат у сумі 2953,44 грн є арифметично правильним, здійснений позивачем відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат у сумі 2953,44 грн суд вважає обґрунтованими.

Щодо доводів відповідача про недійсність договору купівлі-продажу.

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлена презумпція правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Тобто, приписами даної правової норми встановлено, що договір є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або він не визнаний судом недійсним.

Отже, в силу приписів діючого законодавства правомірність правочину презюмується і обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на сторону, яка його оспорює.

У судовому порядку, у тому числі на підставі ст. 232 Цивільного кодексу України, договір купівлі-продажу № Г4/178-25 не визнано недійсним.

Відповідач стверджує, що договір нібито був укладений пов`язаною особою - Мамоновим Михайлом Анатолійовичем, і через це була встановлена завищена ціна товару.

Відповідачем жодних доказів в розумінні п. 14.1.159 статті 14 Податкового кодексу України на підтвердження своїх доводів суду не надано. Вироку суду, що набрав законної сили у відповідності до ч. 6 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України ГПК України також суду не надавалось.

Доводи відповідача з приводу відсутності актів приймання-передачі товару, на виконання договору, які підписані сторонами, скріплені печатками сторін, відсутності сертифікату відповідності на товар спростовується змістом статті 666 ЦК України та фактом прийняття товару за відповідною видатковою накладною та відсутністю вимоги про надання документів, що стосуються товару і відсутністю самого факту повернення товару.

Відносно посилання відповідача на укладення Договору за завищеною ціною суд зазначає, що в силу приписів ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони мають право вільно укладати договори, обирати контрагентів і визначати умови договору з урахуванням законів, звичаїв ділового обороту вимог розумності та справедливості. Належних доказів невідповідності ціни договору ринковим умовам суду не надано.

З урахуванням наведених обставин та наданих доказів, враховуючи, що відповідачем не спростовано заявлені позовні вимоги, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

На підставі п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 55)» (70002, Запорізька область, Вільнянський район, м. Вільнянськ, вул. Металістів, буд. 1; ідентифікаційний код юридичної особи 08680075) на користь Приватного підприємства «Мет Тех Компані» (01113, м. Київ, вул. Коновальця Євгена, б. 29; ідентифікаційний код юридичної особи 45546442) основний боргу в розмірі 196 896,00 грн (сто дев`яносто шість тисячі вісімсот дев`яносто шість гривень 00 коп.), 3 % річних в розмірі 938,63 грн (дев`ятсот тридцять вісім гривень 63 коп.), інфляційні втрати в розмірі 2953,44 грн (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят три гривні 44 коп.). Видати наказ.

Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 3% річних в розмірі 16,18 грн.

Стягнути з Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 55)» (70002, Запорізька область, Вільнянський район, м. Вільнянськ, вул. Металістів, буд. 1; ідентифікаційний код юридичної особи 08680075) на користь Приватного підприємства «Мет Тех Компані» (01113, м. Київ, вул. Коновальця Євгена, б. 29; ідентифікаційний код юридичної особи 45546442) судові витрати у розмірі 3027,76 грн (три тисячі двадцять сім гривень 76 коп.). Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10 вересня 2025 року.

Суддя І. С. Горохов