ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2025 р. м. Київ

Справа № 910/4237/25

Господарський суд Київської області у складі:

судді Ейвазової А.Р.,

за участі секретаря судового засідання Стаднік Є.О., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Зазимської сільської ради Броварського району Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФАРІ» про стягнення 1 334 596,65грн, за участі представників від:

позивача Заворотнюк М.С. (ордер АІ №1900582 від 19.05.2025);

відповідача Оплачко В.О. (ордер АІ №1947399 від 14.07.2025)

ВСТАНОВИВ:

Зазимська сільська рада Броварського району Київської області (далі позивач, Зазимська СР) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФАРІ» (далі відповідач, ТОВ «Альфарі») про стягнення 1 334 596,65грн заборгованості з орендної плати.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором від 07.07.2021 №1430 оренди землі в частині сплати орендних платежів у встановлений договором строк (а.с.1-3).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2025 матеріали позовної заяви передано на розгляд до Господарського суду Київської області за підсудністю (а.с.17-18).

Позовна заява надійшла до Господарського суду Київської області 05.05.2025 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2025 передана судді Ейвазовій А.Р. (а.с.20, 22).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.05.2025, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 26.05.2025: відкрито провадження у даній справі за відповідним позовом; вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 25.06.2025 о 14:00; визнано явку сторін обов`язковою; встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позов (а.с.35-37, 40).

Відповідні ухвали доставлені до електронних кабінетів сторін 26.05.2025 о 14:29, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (а.с.38-39, 41-42).

Ухвала суду, як вбачається із змісту п.1 ч.1 ст.232 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), є видом судового рішення.

В силу п.2 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Таким чином, відповідна ухвала вважається врученою сторонам 26.05.2025.

25.06.2025 судом постановлено ухвали, що занесені до протоколу підготовчого засідання, якими: зобов`язано позивача надати оригінали договорів з додатками; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.07.2024 о 16:00 (а.с.44-46).

Оригінали доказів, наданих позивачем у електронних копіях, витребувані судом з власної ініціативи на підставі ч.6 ст.91 ГПК України, що визначає право суду витребувати оригінали таких доказів.

Підготовче провадження закрито у відповідності з п.3 ч.1 ст.185 ГПК України, у зв`язку із виконанням завдань підготовчого провадження.

З метою повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання з розгляду справи по суті, йому направлено ухвалу від 25.06.2025 (а.с.48), яка доставлена до його електронного кабінету 25.06.2025 о 20:59, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с.49).

Відповідач правом подати відзив на позов у встановлений судом строк не скористався, заяв про продовження встановленого судом строку не подавав.

Як установлено ч.1 ст.118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

В судовому засіданні 14.07.2025 відповідач заявив клопотання про відкладення розгляду справи та ознайомлення з матеріалами справи представника, у задоволенні якого судом відмовлено, про що прийнято ухвалу, занесену до протоколу судового засідання (а.с.53-57).

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд виходив з того, що позивач не був позбавлений можливості ознайомитись з матеріалами справи ще у травні 2025 року, отримавши ухвалу про відкриття провадження у справі. При цьому, позивач не направив відповідачу копію позовної заяви з додатками, оскільки станом на момент подання її до суду через систему «Електронний суд» - 03.04.2025 відповідач не виконав обов`язку, визначеного ч.6 ст.6 ГПК України щодо реєстрації електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, отже, в силу ч.7 ст.42 ГПК України позивач не мав обов`язку направляти копії позовної заяви з додатками відповідачу.

Поряд з цим, в судовому засіданні оголошено перерву для надання можливості представнику ознайомитись з матеріалами справи та зняти з них копій (а.с.50), після чого судове засідання продовжено.

14.07.2025 судом заслухано вступне слово сторін та ухвалою, яка занесена до протоколу судового засідання, на підставі ч.2 ст.216 ГПК України оголошено перерву в судовому засіданні до 16:00 13.08.2025 (а.с.53-57).

12.08.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

В обґрунтування заявленого клопотання відповідач посилається на те, що в провадженні Київського окружного адміністративного суду перебуває справа №320/14978/25 за позовом Головного управління ДПС у Київській області до ТОВ «Альфарі» про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу або його частини за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. У відповідній справі, за твердженнями відповідача, Головне управління ДПС у Київській області намагається звернути стягнення на майно відповідача для погашення заборгованості з орендної плати, вимоги щодо оплати якої заявлені у даній справі. Відповідач посилається на те, що продовження розгляду справи №910/4237/25 до моменту ухвалення рішення у справі №320/14978/25 та набрання ним законної сили може призвести до подвійного стягнення однієї й тієї самої суми боргу з відповідача.

13.08.2025 від позивача надійшла заява, у якій позивач заперечує щодо зупинення провадження у справі, посилаючись на те, що справи не є пов`язаними і можуть розглядатись паралельно.

Крім того, 13.08.2025 від відповідача надійшло клопотання про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Головне управління ДПС у Київській області, посилаючись на те, що прийняте рішення вплине на права та обов`язки такої особи, враховуючи, що Головне управління ДПС у Київській області, яке є контролюючим органом, у адміністративній справі №320/14978/25 стягує ту саму заборгованість, яку позивач заявив до стягнення у справі №910/4237/25.

13.08.2025 судом прийнято ухвали, занесені до протоколу судового засідання, якими: відмовлено у задоволенні клопотань про зупинення провадження у справі та залучення Головного управління ДПС у Київській області до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, судом враховано, що відповідно до ч.3 ст.195 ГПК України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється лише з підстав, встановлених п.1-31 ч.1 ст.227 та п.1 ч.1 ст.228 ГПК України.

Окрім того, відсутні підстави вважати, що розгляд справи є неможливим до розгляду справи №320/14978/25. Так, у справі №320/14978/25 податковим органом заявлено про наявність узгодженого грошового зобов`язання, яке набуло статусу податкового боргу, що складається, у т.ч. із орендної плати за землю. При цьому, задоволення позову у даній справі не призведе до подвійного стягнення, оскільки у відповідній справі зміст позовних вимог не зводиться до стягнення такої плати за землю, а лише вирішується питання про звернення стягнення на майно, що здійснюється за фактом узгодження податкового боргу. У випадку задоволення позову у справі №910/4237/25 та його виконання добровільно відповідачем чи виконання такого рішення у примусовому порядку, відповідний податковий борг зменшиться. Слід зазначити, що у вказаній справі не оспорюються самі повідомлення рішення, за якими здійснюється звернення стягнення і, у випадку виконання відповідних повідомлень-рішень, відповідач не позбавлений можливості звернутись із заявою про визнання такими, що не підлягає виконанню повністю або частково наказу суду, виданому на виконання рішення у даній справі, у випадку задоволення позову та набрання таким рішення законної сили та видачі наказу на його примусове виконання.

Відмовляючи у задоволені клопотання про залучення до участі у справі третьої особи Головного управління ДПС у Київській області, суд виходив з того, що відповідно до ч.1 ст.50 ГПК України відповідне клопотання мало бути подано відповідачем на стадії підготовчого провадження, окрім того, в порушення вимог ч.1 ст.51 ГПК України, відповідач не надав доказів направлення такій особі копії заяви про залучення її як третьої особи.

При цьому, відповідач у справі не був позбавлений можливості заявити такі клопотання на стадії підготовчого провадження, подати відзив на позов, оскільки ним отримано ухвалу про відкриття провадження у справі, що доставлена до електронного кабінету ще 26.05.2025,

В судовому засідання представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити, представник відповідача проти позову заперечував та просив у його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані у справі докази, судом встановлені наступні обставини.

07.07.2021 між Зазимською СР (далі орендодавець) та ТОВ «Альфарі» (далі орендар) укладено договір оренди землі, який посвідчено нотаріально (реєстровий №1430) (а.с.6-8; далі договір).

Відповідно до п.1 договору орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування дві земельні ділянки, які розташовані: Київська обл., Броварський р-н., с. Зазим`я, вул. Деснянська, а саме:

- кадастровий номер :06:011:0001 з цільовим призначенням - 07.01 для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212 (далі - земельна ділянка 1);

- кадастровий номер :06:020:0023 з цільовим призначенням - 03.15 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, реєстраційний номер 212 (далі - земельна ділянка 2).

Як вказано у відповідному пункті договору, такий договір укладено за рішенням Зазимської сільської ради Броварського району Київської області від 24 червня 2021 року №1417-14 позачергової -VIII; право власності орендодавця на земельні ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30.06.2021 під номерами відповідно 42778646, 42778539; актуальність реєстрації на день нотаріального посвідчення договору підтверджена інформаційними довідками з цього реєстру №№264740540, 264740722; право на оренду земельних ділянок не може бути відчужено орендарем іншим особам, внесено до статутного капіталу, передано у заставу.

Пунктом 5 договору визначено, що на підставі витягів з технічної документації, виданими міськрайонним управлінням у Броварському районі та м. Броварах ГУ Держгеокадастру у Київській області від 23.06.2021 за №№2957, 2958 нормативна грошова оцінка земельної ділянки №1 становить 4 695 336,30грн, а земельної ділянки №2 - 1 072 799,12грн.

Договір укладено на 49 років; дата закінчення дії договору обчислюється від дати його нотаріального посвідчення (п.8 договору).

Як визначено п.9 договору: орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в національній валюті України: за земельну ділянку 1 у розмірі 10% на рік від нормативної грошової оцінки, що на день нотаріального посвідчення договору становить 469 533,63грн на рік; за земельну ділянку 2 у розмірі 8% на рік від нормативної грошової оцінки, що на день нотаріального посвідчення договору становить 85 823,93грн на рік.

Відповідно до п.11 договору: податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок зарахування до бюджетів здійснюється відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі ПК України); оренда плата вноситься орендарем рівними платежами протягом року за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Розмір орендної плати, як передбачено п.13 договору, може бути переглянутий за ініціативою будь-якої із сторін не більше одного разу на рік у разі, зокрема, зміни нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Згідно з п.п.18-20 договору: право оренди земельних ділянок виникає в орендаря з моменту державної реєстрації такого права; право оренди за договором підлягає державній реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; земельні ділянки вважаються переданими орендареві з моменту державної реєстрації права оренди.

До одного із обов`язків орендаря віднесений обов`язок вчасно вносити орендну плату в порядку та в розмірі, визначених законодавством та договором (п.31 договору).

Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін; у разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку (п.36 договору).

12.07.2023 сторонами укладено договір про внесення змін до договору оренди (а.с.9), що посвідчений нотаріально та зареєстрований у реєстрі за №833 від 12.07.2023, яким внесено зміни, зокрема, до п.п.5, 9 договору шляхом викладення їх у наступних редакціях, відповідно до яких:

- п.5: згідно з витягами з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, сформованими 01.05.2023 під номерами НВ-023 та НВ-023, нормативна грошова оцінка земельної ділянки 1 становить 6566255,51грн, земельної ділянки 2 - 1 696 986,12грн;

- п.9: орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в національній валюті України: за земельну ділянку 1 на період воєнного стану в розмірі 4% на рік від нормативної грошової оцінки, що становить 262 650,22грн на рік, а за земельну ділянку 2 на період воєнного стану в розмірі 4% на рік від нормативної грошової оцінки, що становить 67 879,45грн.

Договір про внесення змін, як визначено п.3, набирає чинності від дня його нотаріального посвідчення та є невід`ємною частиною договору оренди землі, посвідченого 07.07.2021 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Єлістратовою С.В. за реєстровим №1430.

Згідно довідки Управління фінансів Зазимської сільської ради Броварського району Київської області від 17.03.2025 №02-3/1 борг відповідача за договором оренди становить 1 344 596,65грн (а.с.11).

Крім того, з розрахунку, що наданий управлінням фінансів Зазимської сільської ради Броварського району Київської області листом від 16.05.2025 за №02-2/52 вбачається, що борг з орендної плати за земельною ділянкою з кадастровим номером :06:011:0001 складає 926 928,92грн, а за земельною ділянкою з кадастровим номером :06:011:0001 - 212 370,55грн. При цьому, у листі повідомлено, що відповідач за період з 07.07.2021 по 01.04.2025 оплатив орендну плату на суму 684 086,56грн, зокрема перерахував: 26.08.2021 - 46 279,80грн; 29.09.2021 - 46 279,80грн; 22.10.2021 - 46 279,80грн; 21.12.2021 - 46 279,79грн; 21.12.2021 - 46 279,80грн; 24.01.2022 - 46 279,79грн; 18.02.2022 - 50 907,78грн; 30.09.2022 - 305 500грн; 10.05.2022 - 50 000грн (а.с.29-31).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач стверджує, що орендна плата відповідачем за договором за період з 2021 по лютий 2025 року сплачена лише частково, та борг станом на момент звернення з позовною заявою до суду становить 1 334 596,65грн.

Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обов`язку оплатити орендну плату за договором у спірний період.

Заявлені вимоги суд вважає частково обґрунтованими з наступних підстав.

За своєю правовою природою укладений сторонами договір є договором оренди.

Відповідно до ч.1 ст.93 Земельного кодексу України (далі ЗК України) право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Як визначено ч.9 ст.93 ЗК України, відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

В силу ст.2 Закону України «Про оренду землі» (далі Закон №161-XIV) відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Положеннями ст.13 Закону №161-XIV визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч.5 ст.6 Закону №161-XIV право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Пунктом 2 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон №1952-IV) визначено, що державній реєстрації підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Для державної реєстрації оренди землі сторони (орендар та/або орендодавець) повинен звернутися до державних реєстраторів, визначених ст.10 Закон №1952-IV, серед яких визначений нотаріус (п.2 ч.1 цієї статті).

Відповідно до відповідей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.08.2025 №№1666517 та 1666498 власником земельних ділянок №№1,2 є Зазимська СР, а право оренди зареєстровано 07.07.2021 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області за №№42866602, 42865698)

Оскільки судом встановлено, що право оренди земельних ділянок, які є об`єктом оренди за договором зареєстровано 07.07.2021, з відповідного моменту у відповідача виникло відповідне право.

Згідно ч.1 ст.206 ЗК України: використання землі в Україні є платним; об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Частиною 1 ст.21 Закону №161-XIV передбачено, що: орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі; розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до ПК України).

Як установлено пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України, плата за землю обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Орендна плата для цілей розділу XII цього Кодексу - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди (пп.14.1.136 п.14.1 ст.14 ПК України).

У постанові Верховного Суду від 25.02.2025 у справі №908/929/24 суд виснував, що орендна плата за земельну ділянку, яка перебуває в державній або в комунальній власності, має подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою, з іншого боку, є однією з форм плати за землю як обов`язкового платежу в складі податку на майно нарівні із земельним податком.

Отже, подвійний статус орендної плати зумовлює ту обставину, що при визначенні її розміру, окрім норм цивільного, земельного законодавства та Закону України «Про оренду землі», необхідно враховувати і вимоги ПК України (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №635/4233/19).

Відповідно до п.288.1 ст.288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

При цьому розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п.288.4 ст.288 ПК України).

В силу п.289.1 ст.289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Відповідно до положень п.289.2 ст.289 ПК України: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік; у разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115; коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.

В силу пп.288.5.2 п.288.5 ст.288 ПК України передбачено, що річна сума орендної плати не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Визначений п.9 договору, як в первинній редакції, так із урахуванням змін, розмір орендної плати не перевищує максимально можливий її розмір відповідно до вищевказаних положень законодавства.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (ч.3 ст.21 Закону №161-XIV).

Як визначено ст.1 Закону України «Про оцінку земель» (далі - Закон №1378-IV), нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Згідно із ч.3 ст.13 Закону №1378-IV нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі, зокрема, визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Отже, при визначенні розміру орендної плати у випадку, якщо об`єктом оренди є земельна ділянка, зокрема, комунальної власності, має враховуватися нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Частинами 1,2 ст.632 ЦК України визначено, що: ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін; у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування; зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Враховуючи, що обов`язковість врахування нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка є об`єктом державної чи комунальної власності, під час визначення розміру орендної плати встановлена законом, у разі зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності змінюється також розмір орендної плати, що прямо відповідає положенням ч.2 ст.632 ЦК України, незалежно від того чи уклали сторони додатку угоду про внесення змін до договору.

Умовами укладеного договору сторони визначили розмір орендної плати рівним певному відсотку від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, відомості щодо розміру якої, що змінюється, є відкритими, що дозволяє орендарю самостійно розрахувати розмір орендної плати у випадку зміни нормативної грошової оцінки земельних ділянок під час дії договору оренди, яку орендар зобов`язаний сплачувати за умовами укладеного договору. Орендодавець, у випадку зміни розміру орендної плати у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної чи комунальної власності, вправі вимагати від орендаря сплати орендної плати у зміненому розмірі.

За розрахунком суду, враховуючи реєстрацію права оренди земельних ділянок - 07.07.2021 та дату внесених змін до договорів в частині розміру орендної плати 12.07.2023, загальний розмір орендної плати земельних ділянок з кадастровими номерами :06:011:0001 та :06:020:0023, що підлягав сплати відповідачем - ТОВ «Альфарі», складає 1 818 549,55грн та складається з таких розмірів за певні періоди:

- за земельною ділянкою з кадастровим номер :06:011:0001 з:

- 07.07.2021 по 31.12.2021 - 227 193,75грн, що складається з: 31 554,75грн - за 25 днів липня 2021 року (4 695 336,30:100*10 = 469 533,63грн - за рік; 469 533,63:12 = 39 127,80грн - за місяць; 39 127,80:31 = 1 262,19грн - за день; 1262,19*25 = 31 554,75грн); 195 639грн за серпень-грудень 2021 рік (39 127,80*5=195 639грн);

- 01.01.2022 по 31.12.2022 - 516 486,99грн (4 695 336,30 (НГО 2021) * 1,1 (коефіцієнт індексації НГО за 2021 рік) = 5 164 869,93грн; 5 164869,93:100*10=516 486,99грн);

- 01.01.2023 по 31.12.2023 438 101,99грн, що складається з: 296 980,02грн за січень-червень 2023 року (5 164 869,93 (НГО 2022) * 1,15 (коефіцієнт індексації НГО за 2022 рік) = 5 939 600,42грн; 5939600,42:100*10= 593 960,04грн - за рік; 593 960,04:12= 49 496,67грн - за місяць; 49 496,67*6); 17 563,37грн - за 11 днів липня 2023 року за ставкою 10% (49 496,67:31= 1 596,67грн - за день; 1 596,67*11= 17 563,37грн); 14 121грн - за 20 днів липня 2023 року за ставкою 4% (6 566 255,51:100*4=262 650,22грн - за рік, 262 650,22:12 = 21 887,52грн - за місяць; 21 887,52:31 = 706,05грн - за день, 706,05*20 = 14 121грн); 109 437,6грн за серпень-грудень 2023 року (21 887,52*5 = 109 437грн);

- 01.01.2024 по 31.12.2024 - 276 045,38грн (6 566 255,51 (НГО 2023) * 1,051 (коефіцієнт індексації НГО за 2023 рік) = 6 901 134,54грн; 6 901 134,54:100*4= 276045,38грн за рік);

- 01.01.2025 по 28.02.2025 - 51 528,48грн (6 901 134,54 (НГО 2024) * 1,12 (коефіцієнт індексації НГО за 2024 рік) = 7 729 270,69:100*4= 309 170,83грн - за рік, 309 170,83:12= 25 764,24грн - за місяць, 25764,24*2 = 51 528,48*2);

- за земельною ділянкою з кадастровим номер :06:020:0023 за період з:

- 07.07.2021 по 31.12.2021 - 41 522,25грн, що складається з: 5 767,75грн - за 25 днів липня 2021 року (1 072 799,12:100*8 = 85 823,93грн - за рік, 85 823,93:12= 7 151,99грн - за місяць, 7 151,99:31 = 230,71грн - за день, 230,71*25= 5 767,75грн); 35 759,95грн за серпень-грудень 2021 року (7 151,99*5=35 759,95грн);

- 01.01.2022 по 31.12.2022 - 94 406,32рн (1 072 799,12 (НГО 2021) * 1,1 (коефіцієнт індексації НГО за 2021 рік) = 1 180 079,03; 1 180 079,03:100*8= 94 406,32рн);

- 01.01.2023 по 31.12.2023 - 89 426,47грн, що складається з: 54 283,62грн за січень-червень 2023 року (1 180 079,03 (НГО 2022) * 1,15 (коефіцієнт індексації НГО за 2022 рік) = 1 357 090,89грн; 1357090,89:100*8= 108 567,27грн - за рік; 108 567,27:12 = 9 047,27грн - за місяць, 9 047,27*6=54283,62грн); 3 210,35грн - за 11 днів липня 2023 року за ставкою 8% (9 047,27:31 = 291,85грн - за день, 291,85*11= 3 210,35грн); 3 649,40грн - за 20 днів липня 2023 року за ставкою 4% (1 696 986,12:100*4 = 67 879,45грн - за рік, 67 879,45:12=5 656,62грн - за місяць, 5 656,62:31=182,47грн - за день; 182,47*20 = 3 649,40грн); 28 283,1грн за серпень-грудень 2023 року (5 656,62*5=28 283,10грн);

- 01.01.2024 по 31.12.2024 - 71 341,30грн (1 696 986,12 (НГО 2023) * 1,051 (коефіцієнт індексації НГО за 2023 рік) = 1 783 532,41грн; 1783532,41:100*4=71341,30грн);

- 01.01.2025 по 28.02.2025 - 12 496,62грн (1 874 492,56:100*4 = 74 979,70грн - за рік, 74 979,70:12= 6 248,31грн - за місяць, 6248,31*2= 12 496,62грн).

Враховуючи часткову оплату орендну плату на суму 684 086,56грн, розмір боргу відповідача складає 1 134 462,99грн (1 818 549,55-684 086,56) і доказів його оплати відповідач до прийняття рішення не надав.

Як вбачається з поданого позивачем розрахунку, що долучений до заяви про усунення недоліків, борг з орендної плати за розрахунком позивача, складає 1 139 299,47грн, а не 1 334 596,65грн - як заявлено у поданому позові. При цьому, під час розгляду справи по суті, представник позивача не зміг пояснити різницю даних розрахунку та заявленої до стягнення суми основного боргу.

Разом з тим, розбіжності у розрахунках орендної плати (1 139 299,47грн -нарахована позивачем та 1 134 462,99грн - нарахованої судом), ймовірно пов`язані із нарахуванням позивачем орендної плати за липень 2021 рік як за повний календарний місяць, без врахування тієї обставини, що право оренди земельних ділянок зареєстровано лише 07.07.2021, отже, саме з цього моменту у відповідача виникло право користуватись відповідними земельними ділянками та обов`язок, визначений п.11 договору, щомісячно протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем, вносити орендну плату, а у позивача - виникло права на отримання такої оплати.

В силу ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, відповідач допустив порушення зобов`язань, не здійснивши оплату в установлений договором строк.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає заявлені вимоги в частині стягнення основного боргу такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме - у розмірі 1 134 462,99грн, а у задоволенні позову в частині стягнення 200 133,66грн суд відмовляє.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при поданні позову сплатив судовий збір понад встановлений розмір (20 168,25грн), оскільки не взяв до уваги те, що, відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Фактично з поданої позовної заяви позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 16 015,16грн (1 334 596,65:100*1,5*0,8).

Між тим, в силу ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі.

Клопотань про повернення частини сплаченого судового збору позивач до прийняття рішення у справі не подавав, отже, питання про повернення надмірно сплачених коштів даним рішенням не вирішується.

Враховуючи, що позов у даній справі задоволено частково, витрати на оплату позову судовим збором у розмірі 16 015,16грн, понесені позивачем, підлягають частковому відшкодуванню йому за рахунок відповідача, а саме у розмірі 13 613,56грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог /1 134 462,99*16 015,16:1 334 596,65/.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФАРІ» (ідентифікаційний код 42897589; 01004, м. Київ, бульв. Тараса Шевченка, буд. 2/54, оф. 303) на користь Зазимської сільської ради Броварського району Київської області (ідентифікаційний код 04363876; 07415, Київська обл., Броварський р-н., с. Зазим`я, вул. Широка, буд. 6) 1 134 462,99грн основного боргу, а також 13 613,56грн в рахунок часткового відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. Відмовити у задоволені позову в частині стягнення 200 133,66грн основного боргу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст.257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 12.09.2025.

Суддя А.Р. Ейвазова