ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/9541/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульський Г. М. - головуючий, Краснов Є. В., Рогач Л. І.,

секретар судового засідання Зайченко О. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ?Корпус сіті інвест?

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2025 (колегія суддів: Сибіга О. М. - головуючий, Гончаров С. А., Кропивна Л. В.)

за позовом першого заступника Дарницької окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю ?Корпус сіті інвест?

про стягнення безпідставно збережених коштів

за участю:

прокурора: Колодяжна А. В. (посвідчення)

позивача: Перепелицін К. М. (самопредставництво)

відповідача: Тимофіюк Г. О. (адвокат)

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог

1.1 Перший заступник Дарницької окружної прокуратури (далі - прокурор) звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю ?Корпус сіті інвест? (далі - відповідач), у якому просив стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти за користування земельною ділянкою в розмірі 29 481 105,50 грн за період з 24.01.2022 по 15.07.2024.

1.2 Позовні вимоги обґрунтовані несплатою відповідачем коштів за фактичне користування земельною ділянкою, на якій розташоване належне відповідачу нерухоме майно.

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2.1 Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2024 (суддя Кирилюк Т. Ю.), закрито провадження у справі.

2.2 Судове рішення мотивовано тим, що спір між позивачем та відповідачем врегульовано шляхом укладення договору оренди земельної ділянки від 26.11.2024, отже предмет спору відсутній.

2.3 Оскарженою постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2025, вище вказана ухвала суду скасована, матеріали справи повернуто до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

2.4 Постанова апеляційного суду мотивована тим, що предмет спору існував, як на момент звернення прокурора з позовом, так і існує до теперішнього часу, оскільки спірні правовідносини між сторонами, станом на час прийняття судом першої інстанції оскаржуваної ухвали не припинились.

3. Короткий зміст касаційної скарги та позиція інших учасників справи

3.1 У касаційній скарзі відповідач просить скасувати вищевказану постанову суду, а ухвалу суду першої інстанції залишити в силі.

3.2 На обґрунтування касаційної скарги відповідач посилався на те, що постанова суду прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Заявник касаційної скарги вказує на те, що апеляційний суд не врахував правових висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, які викладено у постановах Верховного Суду від 22.10.2024 у справі № 911/2392/23, від 30.08.2024 у справі № 916/3006/23, від 16.12.2020 у справі № 175/4803/19, від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17, від 26.06.2019 у справі № 13/51-04. При цьому заявник зазначає, що після укладення сторонами договору оренди у якому врегульовано порядок та строки сплати безпідставно збережених коштів земельною ділянкою, у даній справі відсутній предмет спору, що є обов`язковою підставою для закриття провадження у справі згідно пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

3.3 Прокурор у справі Київської міської прокуратури у відзиві на касаційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на те, що апеляційним судом у відповідності до норм матеріального та процесуального права надано належну правову оцінку поданим сторонами доказам, а доводи, викладені у касаційній скарзі, висновків суду не спростовують.

4. Мотивувальна частина

4.1 Апеляційний суд встановив, що предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно збережених коштів у розмірі 29 481 105,50 грн за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :63:324:0099, площею 34,7696 га по вул. Зрошувальній, 5 у Дарницькому районі міста Києва за період з 24.01.2022 по 15.07.2024.

4.2 При цьому апеляційним судом встановлено, що у пункті 4.2.2 договору оренди земельної ділянки від 26.11.2024, який укладено позивачем та відповідачем, визначений обов`язок останнього сплатити безпідставно збережені грошові кошти за користування земельною ділянкою, який виникає з моменту набуття права власності на об`єкти нерухомого майна, розташований на ній, до моменту реєстрації права оренди на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі розрахунку, здійсненого Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради.

4.3 Апеляційний суд встановив, що право власності на нерухоме майно, яке розташоване на спірній земельній ділянці набуто відповідачем 13.05.2021, а право оренди на земельну ділянку зареєстровано у встановленому законом порядку 26.11.2024.

4.4 З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків щодо наявності підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

4.5 Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог, викладених у касаційній скарзі, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

4.6 Відповідно до пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

4.7 Колегія суддів зазначає, що закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 04.11.2024 у справі № 927/1187/23, від 18.07.2023 у справі № 906/1357/20, від 22.02.2022 у справі № 917/957/20, від 19.10.2021 у справі № 904/5506/18.

4.8 Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.06.2019 у справі № 13/51-04, на яку посилається заявник у касаційній скарзі, зазначила, що пунктом 2 частини першої статті 231 ГПК України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Господарський суд закриває провадження в справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо).

4.9 Зазначений висновок Великої Палати Верховного Суду підлягає застосуванню у випадку, коли предмет спору припинив своє існування до ухвалення судом першої інстанції рішення у справі, і суд першої інстанції це не врахував, приймаючи судове рішення (див. постанову Верховного Суду в складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 30.08.2024 у справі № 916/3006/23).

4.10 Суд апеляційної інстанції не погодився із такими висновками, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції вказав, що предмет спору існував, як на момент звернення першого заступника Дарницької окружної прокуратури міста Києва з відповідним позовом, так і існує до теперішнього часу, оскільки спірні матеріальні правовідношення між сторонами, станом на час прийняття судом першої інстанції оскаржуваної ухвали не припинились.

4.11 Колегія суддів погоджується з наведеним висновком апеляційного суду, оскільки із встановлених ним обставин справи вбачається, що у суду першої інстанції не було підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України (суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору), так як між сторонами існують неврегульовані питання.

4.12 Такі висновки не суперечать постанові Верховного Суду від 30.08.2024 у справі № 916/3006/23 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 13/51-04, на які, зокрема, посилається заявник у касаційній скарзі.

4.13 Посилання у касаційній скарзі на неврахування апеляційним судом висновків Верховного Суду, викладених у постановах Верховного Суду 22.10.2024 у справі № 911/2392/23, від 16.12.2020 у справі № 175/4803/19, від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17, є помилковими, оскільки у цих справах, порівняно зі справою, яка переглядається, є різними предмети та підстави позовів, відповідно й встановлені інші фактичні обставини.

4.14 Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

4.15 За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

4.16 З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що доводи, викладені в касаційній скарзі, не підтвердилися, не спростовують висновків апеляційного господарського суду, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

4.17 Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку, передбаченому статтею 129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 308, 309, 315, 317 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ?Корпус сіті інвест? залишити без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2025 у справі № 910/9541/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді Є. В. Краснов

Л. І. Рогач