ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2025м. ДніпроСправа № 908/679/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАУ НУТРИШИН УКРАЇНА", с. Софіївська Борщагівка, Бучанський район, Київська область

до ОСОБА_1 , місце реєстрації - м. Токмак, Запорізька область; місце фактичного проживання - м. Дніпро

про стягнення 80 490,48 грн.

Суддя Красота О.І.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАУ НУТРИШИН УКРАЇНА" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_1 і просило суд стягнути основний борг у розмірі 80 490,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору поставки № 55/19/58 від 15.02.2019 в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

У поданій позовній заяві викладене клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 24.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/679/25; вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 07.04.2025 вирішено передати матеріали справи № 908/679/25 за територіальною юрисдикцією (підсудністю) на розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

08.04.2025 від Відповідача надійшов відзив на позов, в якому він проти позовних вимог заперечує та просить суд відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 908/679/25 визначено суддю Красоту О.І., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.2025.

Ухвалою суду від 30.04.2025 прийнято справу № 908/679/25 до свого провадження; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

30.05.2025 від Позивача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких він заперечував проти доводів Відповідача та вважав, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

06.06.2025 від Відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких він просив суд визнати причини пропуску строку подачі цих заперечень поважними та поновити строк на їх подання; у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Справу відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглянуто судом протягом розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

15.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРАУ НУТРИШИН УКРАЇНА" (далі Позивач, Постачальник) та ОСОБА_1 (далі Відповідач, Покупець) укладено Договір поставки № 55/19/58 (далі Договір).

Згідно з п. 1.1 Договору у терміни та на умовах, визначених Договором, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення (далі товар, продукція), а Покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього грошову суму (вартість, ціну), визначену Договором.

За умовами п. 1.3 Договору сторони погодили, що всі поставки товару, які здійснені у межах Договору Постачальником Покупцю, вважаються такими, що здійснені на умовах Договору навіть тоді, коли посилання на Договір не здійснено у документі, яким підтверджується передання товару.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що загальна кількість товару, що є предметом поставки за Договором, її часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), за групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами можуть бути визначені у специфікаціях, що складаються на кожну поставку та додаються до Договору, і є його невід`ємними частинами (далі Додатки) або бути попередньо обумовлені у листах або електронних листах між сторонами та у подальшому відображені у документі, що фіксує приймання-передачу товару від Постачальника Покупцю.

За умовами п. 2.2 Договору сторони встановлюють ціну товару, що постачається на умовах Договору, у Додатках до Договору.

Згідно з п. 2.3 Договору також Постачальник може попередньо повідомити Покупця про наявність та вартість конкретного товару шляхом листів або електронного листа без складення Додатку і у подальшому відобразити ціну товару у документі, що фіксує приймання-передачу товару від Постачальника Покупцю.

Відповідно до п. 2.4 Договору загальна сума Договору визначається як сума вартості всіх поставок товару, що здійснені в межах Договору.

За умовами п. 3.1 Договору оплата товару здійснюється Покупцем в національній грошовій одиниці України в безготівковій формі шляхом перерахування суми, належної до сплати на рахунок Постачальника у строки, що визначені умовами Додатків до Договору або визначені в інших документах (видаткова накладна, додаткова угода).

Відповідно до п. 3.2 Договору Покупець здійснює розрахунки, що складаються із вартості товару згідно з номенклатурою.

Згідно з п. 3.3 Договору моментом виконання зобов`язань Покупця з оплати товару вважається момент надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника. У разі ненадходження грошових коштів від Покупця Постачальник залишає за собою право затримати передачу наступної (поставки) партії товару Покупцю. Дане положення застосовується також у випадку погодження між сторонами здійснення Покупцем повної або часткової попередньої оплати за товар.

За умовами п. 4.1 Договору строк поставки партій продукції визначається заявкою Покупця, за умови її погодження Постачальником.

Відповідно до п. 4.2 Договору поставка товару здійснюється в межах строків поставки, визначених умовами відповідних Додатків та умовами п. 4.1 Договору і за умови належного виконання Покупцем зобов`язань з оплати отриманого товару у відповідності до умов Договору.

У випадку затримки попередньої оплати продукції Постачальник має право відмовитись від поставки, попередивши про це Покупця, або здійснити поставку (п. 4.3 Договору).

Пунктом 6.1 Договору передбачено, що поставка продукції здійснюється на умовах, визначених у Додатках до Договору або на підставі заявки Покупця, яка може бути здійснена листом або електронним листом, за умови її погодження Постачальником. Перехід права власності відбувається в момент передачі товару Покупцю за видатковими накладними, датою передачі є дата оформлення видаткових накладних.

За умовами п. 6.2 Договору особливі умови поставки кожної окремої партії товару та місце передачі товару (склад) вказуються у заявках Покупця, за умови їх погодження Постачальником, або визначаються сторонами у Додатках до Договору.

Згідно з п. 6.3 Договору витрати з навантаження продукції на транспортний засіб здійснюються за рахунок Постачальника.

Розвантаження товару із транспортного засобу на складі Покупця здійснюється засобами Покупця за його рахунок (п. 6.4 Договору).

Відповідно до п. 6.5 Договору перехід права власності здійснюється в момент передачі товару з одночасним прийманням за кількістю та якістю (зокрема, з перевіркою маркування і цілісності тари, пломб (за їх наявності), наявності ознак пошкодження або псування товару).

Згідно з п. 6.6 Договору товар вважається переданим Постачальником і прийняти Покупцем за кількістю (одиниць виміру) відповідно до кількості (одиниць виміру), вказаної у видатковій накладній (товарно-транспортній накладній), за якістю відповідно до критеріїв якості, вказаних у сертифікаті якості підприємства-виробника.

Пунктом 13.2 Договору передбачено, що Договір набуває чинності з дня його підписання представниками обох сторін і діє до 31.12.2019, а в частині виконання Покупцем власних зобов`язань за Договором до повних розрахунків. Якщо до закінчення строку жодна зі сторін письмово не заявить про його закінчення або зміну, то Договір вважається продовженим на наступний календарний рік і так далі.

Сторони домовились, що факсові або надіслані скан-копії електронною поштою копії договорів та/або документів матимуть юридичну силу до моменту обміну їх оригіналами (п. 13.3 Договору).

Доказів визнання Договору недійсним у судовому порядку, його зміни або припинення до матеріалів справи сторонами не долучено. Отже, Договір був чинним протягом спірного періоду.

Як зазначає Позивач, відповідно до тексту Договору Покупцем є фізична особа ОСОБА_1 . При укладенні Договору Позивачем було допущено помилку щодо не зазначення наявності статусу Фізичної особи-підприємця у Покупця попри наявність відповідного запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 перебувала у статусі Фізичної особи-підприємця з 03.10.2006 по 27.07.2021. Тобто, на момент укладення Договору та прийняття товару за більшістю поставок Відповідач перебував у статусі Фізичної особи-підприємця.

Попри припинення статусу Фізичної особи-підприємця у Відповідача поставки після 27.07.2021 продовжували здійснюватись на виконання Договору, який є господарсько-правовим договором.

Таким чином, прийняття поставок після припинення статусу Фізичної особи-підприємця у Відповідача згідно з Договором, сам предмет Договору та його кількість свідчать про продовження здійснення Відповідачем підприємницької діяльності, для чого ним і було замовлено товар у Позивача.

При цьому, попри наявність помилки щодо не зазначення про наявність статусу Фізичної особи-підприємця у Покупця, у п. 14 Договору був вказаний код ЄДРПОУ ОСОБА_1 - НОМЕР_1 , присвоєння якого фізичній особі не передбачено чинним законодавством України.

Отже, ОСОБА_1 , укладаючи Договір, перебувала у статусі Фізичної особи-підприємця, що підтверджується як суттю правовідносин, так і наявністю запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо неї.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, з моменту укладення Договору Позивачем (до припинення статусу Фізичної особи-підприємця Відповідачем), зокрема здійснено такі поставки товару відповідно до наведених нижче видаткових накладних, які, як зазначають Позивач та Відповідач, останнім оплачені повністю:

- № 201911032 від 16.09.2019 на суму 16 843,80 грн., строк оплати до 16.10.2019 (п. 1);

- № 201911520 від 27.09.2019 на суму 35 640,60 грн., строк оплати до 27.10.2019 (п. 1);

- № 202000171 від 10.01.2020 на суму 15 594,24 грн., строк оплати до 10.02.2020 (п. 1);

- № 202013575 від 19.10.2020 на суму 18 080,64 грн., строк оплати до 19.11.2020 (п. 1);

- № 202016203 від 28.12.2020 на суму 25 432,44 грн., строк оплати до 28.01.2021 (п. 1);

- № 999902017 від 23.02.2021 на суму 52 920,00 грн., строк оплати до 25.03.2021 (п. 1).

Така систематичність поставок є додатковим підтвердженням здійснення Відповідачем саме підприємницької діяльності.

До того ж, як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами діяльності Відповідача були:

01.47 Розведення свійської птиці (основний);

47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами.

При цьому, товар, який продано Позивачем Відповідачу, у переважній більшості й є готовим кормом для тварин (свиней, великої рогатої худоби), курей.

Враховуючи викладене, чітко простежується мета придбання товару Відповідачем у Позивача для здійснення підприємницької діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Зазначена норма кореспондується зі ст. 50 Цивільного кодексу України.

Частиною 9 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" передбачено, що фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Згідно з ч. 1 ст. 52 Цивільного кодексу України фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Отже, у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою як її права, так і обов`язки за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

За змістом ст.ст. 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, ст.ст. 202-208 Господарського кодексу України однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки остання не перестає існувати. Фізична особа підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18 роз`яснила таке: "З 15 грудня 2017 року господарський суд згідно з пунктом 6 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" не може закрити провадження у справі, якщо до подання позову припинено діяльність фізичної особи - підприємця, яка є однією зі сторін у справі.

Відтак з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України у вказаній редакції спорів, у яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем".

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження №14-144цс18).

Отже, виходячи із суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким Відповідача із втратою його статусу як фізичної особи-підприємця не припинились, суд дійшов висновку про належність спору до господарської юрисдикції.

Так, на виконання умов Договору Позивач поставив Відповідачу товар на загальну суму 80 490,48 грн., що підтверджується видатковими накладними:

- № 999914673 від 21.12.2021 на суму 34 089,36 грн., строк оплати до 04.02.2022 (п. 1);

- № 202200841 від 01.02.2022 на суму 46 401,12 грн., строк оплати до 18.03.2022 (п. 1),

які підписані сторонами без будь-яких зауважень і заперечень.

Однак Відповідач не розрахувався з Позивачем за поставлений товар на суму 80 490,48 грн., що і є причиною виникнення спору.

Ухвалюючи рішення, господарський суд виходив з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

За приписів ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вказувалось вище, кінцевим строком оплати за видатковою накладною № 999914673 від 21.12.2021 є 04.02.2022 (п. 1), а за видатковою накладною № 202200841 від 01.02.2022 є 18.03.2022 (п. 1).

Водночас, як встановлено судом, Відповідач не розрахувався з Позивачем за поставлений товар у розмірі 80 490,48 грн.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю зі стягненням з Відповідача основного боргу у розмірі 80 490,48 грн.

Доводи Відповідача щодо порушення істотних умов Договору при його укладенні суд вважає безпідставними, оскільки, як було зазначено Відповідачем, з дати укладення Договору до 27.07.2021 Позивачем за Договором справді відбувались поставки товарів, які були Відповідачем отримані та оплачені.

Твердження Відповідача щодо непідписання видаткових накладних № 999914673 від 21.12.2021, № 202200841 від 01.02.2022 та непоставлення товару за ними суд вважає безпідставними, оскільки, як вбачається з видаткових накладних № 201911032 від 16.09.2019, № 201911520 від 27.09.2019, № 202000171 від 10.01.2020, № 202013575 від 19.10.2020, № 202016203 від 28.12.2020, № 999902017 від 23.02.2021, вони містять такі ж підписи й оплачені Відповідачем.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позовної заяви покладається на Відповідача.

При цьому, за приписами ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" з 1 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3 028,00 грн.

За приписами ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22 зазначено про те, що особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір" (п. 8.23).

Враховуючи, що Позивачем позовну заяву подано через підсистему "Електронний суд", він повинен був сплатити судовий збір за її подання у розмірі 2 422,40 грн. (3 028,00 грн. * 0,8).

Разом з тим, при зверненні до суду Позивачем (АО ЄС І ПАРТНЕРИ) сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., що підтверджується платіжними інструкціями № 1056 від 28.02.2025 на суму 302,80 грн., № 1074 від 19.03.2025 на суму 2 725,20 грн.

Отже, судом встановлена переплата судового збору у розмірі 605,60 грн., яка може бути повернута з Державного бюджету України за умови відповідного клопотання з цього приводу на підставі ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАУ НУТРИШИН УКРАЇНА" (08131, Київська область, Бучанський район, с. Софіївська Борщагівка, пров. Чорновола, 3, ідентифікаційний код в ) основний борг у розмірі 80 490,48 грн., судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

12.09.2025