ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2025 р. Справа № 911/2876/23

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., за участю секретаря судового засідання Рженецької М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Твій газзбут

до Державного підприємства Завод порошкової металургії

про стягнення 494 116,30 гривень

за участю представника позивача Єфременка В.М. (довіреність №494/25 від 20.12.2024)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Твій газзбут (далі ТОВ Твій газзбут/позивач) до Державного підприємства Завод порошкової металургії (далі ДП Завод порошкової металургії/відповідач) про стягнення 494 053,30 гривень, з яких:

- 272 963,30 грн заборгованості за спожитий природний газ;

- 74 014,54 грн пені;

- 33 754,06 грн штрафу за п. 6.2.2. договору;

- 88 222,57 грн штрафу за п. 6.2.3 договору;

- 7 005,16 грн 3% річних;

- 18 093,67 грн інфляційних втрат.

Господарський суд Київської області ухвалою від 29.09.2023 у справі №911/2876/23 залишив позовну заяву ТОВ Твій газзбут без руху, постановив виявлені недоліки усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали.

05.10.2023 через канцелярію Господарського суду Київської області від ТОВ Твій газзбут надійшла заява, у змісті якої викладено пояснення стосовно недоліків позовної заяви, а також нова редакція позовної заяви, згідно якої позивач просить стягнути на його користь з відповідача 494 116,30 гривень, з яких:

- 272 963,30 грн заборгованості за спожитий природний газ;

- 73 961,32 грн пені;

- 33 754,06 грн штрафу за п. 6.2.2. договору;

- 88 222,57 грн штрафу за п. 6.2.3 договору;

- 6 981,36 грн 3% річних;

- 18 233,69 грн інфляційних втрат.

Господарський суд Київської області ухвалою від 16.10.2023 у цій справі прийняв до розгляду позовну заяву ТОВ «Твій газзбут» в новій редакції та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 06.11.2023, а також встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Приписами частин 5, 6 ст. 242 ГПК України передбачено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Днем вручення судового рішення є, зокрема, день вручення судового рішення під розписку.

З огляду наведеного, ураховуючи відсутність у відповідача зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» ухвалу про відкриття провадження у цій справі судом надіслано за офіційно зареєстрованою адресою місцезнаходження юридичної особи згідно відомостей ЄДР, та за якою згідно наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за №01, вручено 24.10.2023.

Отже, останнім днем для вчинення відповідачем процесуальних дій з подання відзиву на позов є 08.11.2023.

Господарський суд Київської області ухвалами від 06.11.2023 та 04.12.2023 у цій справі відклав підготовче засідання на 04.12.2023 та 25.12.2023 відповідно.

Господарський суд Київської області ухвалами від 25.12.2023, 23.01.2024 та 19.02.2024 у цій справі призначав підготовче засідання на 23.01.2024, 19.02.2024 та 11.03.2024 відповідно.

Зокрема призначені 25.12.2023, 23.01.2024 та 19.02.2024 підготовчі засідання не відбулись через оголошення у відповідні дні сигналу повітряної тривоги у зв`язку із загрозою ракетного обстрілу міста, що і стало підставою для призначення судом згідно відповідних ухвал підготовчого засідання на інші дати.

Відповідний висновок суду про призначення засідань на інші дату і час обґрунтований тим, що розпорядженням Голови Господарського суду Київської області №6-А від 19.07.2022 Про порядок дій при оголошення повітряної тривоги передбачено, зокрема, що у разі оголошення сигналу повітряна тривога судді та працівники апарату суду негайно мають залишити приміщення суду та прослідувати до найближчого укриття з метою збереження життя, здоров`я та забезпечення безпеки відвідувачів, суддів та працівників апарату суду.

Господарський суд Київської області ухвалою від 11.03.2024 в означеній справі закрив підготовче засідання та призначив справу №911/2876/23 до судового розгляду по суті на 25.03.2024.

Господарський суд Київської області ухвалою від 25.03.2024 у цій справі постановив зупинити провадження у справі №911/2876/23 до закінчення перегляду Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи №904/1553/23.

27.11.2024 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від ТОВ «Твій Газзбут» надійшли:

- заява, згідно якої позивач просить суд поновити провадження у цій справі з огляду на прийняття Верховним Судом 15.11.2024 постанови у справі №904/1553/23;

- пояснення щодо викладених Верховним Судом у постанові від 15.11.2024 у справі №904/1553/23 позиції та висновків.

Господарський суд Київської області ухвалою від 04.12.2024 у справі №911/2876/24 поновлено провадження у цій справі та призначено судове засідання на 06.01.2025.

Господарський суд Київської області ухвалами від 06.01.2025 та 28.01.2025 у справі №911/2876/23 оголосив перерву у судовому засіданні до 28.01.2025 та 18.02.2025 відповідно.

Водночас 24.01.2025 та 27.01.2025 з використанням підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" до Господарського суду Київської області ДП Завод порошкової металургії, зокрема представником вказаного підприємства Наливайко Світланою, подано клопотання про дистанційне ознайомлення з метеріалами справи в електронному вигляді.

27.01.2025 позовну заяву ТОВ "Твій газзбут", у тому числі в новій редакції, з доданими до неї додатками судом надіслано в електронний кабінет сторін, зокрема і в кабінет відповідача.

09.02.2025 з використанням підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" до Господарського суду Київської області ДП Завод порошкової металургії подано у формі електронного документа заяву про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву.

Вказане клопотання мотивовано таким:

- станом на дату винесення судом ухвали про відкриття провадження в справі - 16.10.2023, відповідач не був зареєстрований в електронному кабінеті в ЄСІТС, а отже і не міг отримувати документи від суду через електронний кабінет;

- обов`язок реєстрації в електронному кабінеті виник у відповідача вже після відкриття провадження в справі - 18.10.2023;

- позовну заяву з додатками від позивача відповідач не отримував, як і не отримував він заяви про усунення недоліків позовної заяви, так і власне нової редакції позовної заяви, тоді як у підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» такі відсутні, що підтверджується роздруківкою з електронного суду відповідача;

- означені заяви з додатками відповідачем отримано лише ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді 27.01.2025;

- ознайомившись із матеріалами справи відповідачем було встановлено, що позовну заяву не отримано через її надсилання позивачем на іншу адресу, а саме за адресою: бульв. Незалежності, 418, м. Бровари, Київська область, 07400, яка не є адресою місцезнаходження відповідача.

Покликаючись на вказане, відповідач зазначив, що без можливості ознайомлення з текстом позовної заяви та додатків до неї, в тому числі і нової редакції позову, у відповідача немає можливості надати відзив на позов і зрозуміти підстави самого позову.

Отже, відповідач просить суд:

- визнати поважними причини пропуску процесуального строку, встановленого для подання відзиву на позовну заяву;

- поновити пропущений процесуальний строк, встановлений для подання відзиву на позовну заяву у справі;

- прийняти відзив на позовну заяву з додатками до розгляду.

До вказаної заяви про поновлення строку додано документи у формі «pdf», зокрема незахищений від змін текстовий файл «doxc», найменований «відзив.» та зміст якого у місці підпису містить напис: «Представник Відповідача, Адвокат Світлана НАЛИВАЙКО «___» січня 2025 року», попри те без нанесення жодного графічного креслення на позначення виконавця, як посвідчувального знака цієї особи Світлани Наливайко, виконаного нею власноруч.

Тобто вказаний відзив, що створено не як електронний документ за допомогою вбудованого редактора підсистеми ЄСІТС, а додано у формі додатка, не підписано.

Приписами статті 207 ГПК України унормовано, що головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Приписами ч.ч. 1, 7 ст. 116, ст. ст. 118, 119 ГПК України унормовано, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Згідно приписів ч.ч. 8, 9 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Водночас частинами 1, 2 статті 178 ГПК України передбачено, що у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати:

1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову;

2) позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копії відзиву та доданих до нього документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Так, судом вище зазначено, що в ухвалі про відкриття провадження у цій справі встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву 15 днів дня вручення такої ухвали, і відповідний строк, з урахуванням отримання відповідачем означеної ухвали 24.10.2023 засобами поштового зв`язку, сплив 08.11.2023.

Тобто відповідач був обізнаний про відповідно надане йому право подання відзиву і про строк для реалізації цього права ще до дати першого підготовчого засідання 06.11.2023.

Вказаних обставин стосовно обізнаності з обставинами відкриття провадження у цій справі та з наявністю права на подання відзиву і строк для реалізації цього права відповідач не заперечив та не спростував.

Попри вказане, ані до 06.11.2023, ані в будь-який інший час після вказаної дати протягом підготовчого засідання та його закриття ухвалою від 11.03.2024 відповідач не подав жодних заяв/клопотань з метою повідомлення суду про наявність поважних причин пропуску строку на подання відзиву, зокрема і пов`язаних з неотриманням позовної заяви та неможливістю ознайомитись із відповідними матеріалами.

У розрізі вказаного суд звертає увагу відповідача на те, що початок відліку строку для подання відзиву обумовлюється отриманням ухвали про відкриття провадження у справі, а не обізнаністю сторони зі змістом поданого позову, тоді як подання представником відповідача клопотань про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді лише у січні 2025 року - зі спливом більш ніж одного року після отримання ухвали про відкриття провадження у справі та закінчення строку на подання відзиву (08.11.2023), жодним чином не свідчить про поважність та об`єктивність причин пропуску строку.

Так, суд вважає за необхідне вказати, що позовну заяву у цій справі подано у паперовому вигляді, а тому посилання відповідача не те, що обов`язок з реєстрації електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС у нього виник лише 18.10.2023 жодним чином не спростовує обов`язку відповідача подати відзив на позов у строк, який відраховується від моменту отримання ухвали суду про відкриття провадження у цій справі.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу не те, що згідно з пунктом 124 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженим Рішення Вищої ради правосуддя 17.08.2021 №1845/0/15-21, у разі надходження заяви учасника справи щодо ознайомлення з матеріалами справи чи окремими документами в електронному вигляді через підсистему «Електронний суд» суд, який отримав таку заяву, забезпечує сканування відповідних матеріалів справи чи окремих документів у паперовій формі, що перебувають у такому суді, та долучає їх до матеріалів електронної судової справи.

У разі відсутності відповідного клопотання учасника справи суд забезпечує сканування матеріалів справи в паперовій формі та долучення їх до матеріалів електронної судової справи з урахуванням наявних у суді можливостей та в разі передання справи до суду іншої інстанції.

До того ж представниця відповідача адвокат Світлана Наливайко, діє від імені ДП Завод порошкової металургії на підставі довіреності, виданої 01.07.2024 в електронному суді в порядку передоручення.

Однак відповідач не вказав жодних поважних, об`єктивних та незалежних від нього причин, які перешкоджали йому з дати отримання ухвали про відкриття провадження у цій справі та до 08.11.2023, як і надалі, зокрема з 01.07.2024 через представницю Світлану Наливайко реалізувати процесуальні права як щодо ознайомлення з матеріалами справи, так і щодо подання відзиву на позов.

Ураховуючи вказане вище, а також подання відповідачем з порушенням строку непідписаного відзиву, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання вказаного відзиву та залишення цього відзиву без розгляду.

Висновуючи вказане вище, судом враховано, що:

- підготовка та розробка стратегії захисту у суді, у тому числі шляхом пошуку представника перебуває виключно в межах контролю сторони;

- процесуальна необізнаність сторони із вказаним вище порядком, яка користується правовою допомогою адвоката, не є підставою для звільнення відповідного учасника справи від дотримання передбаченого ст. ст. 118, 119 ГПК України порядку подання клопотань з метою поновлення/продовження процесуального строку та доведення у таких клопотаннях наявності поважних причин на те;

- вказане вище свідчить, що причиною відповідного висновку про залишення відзиву без розгляду є не надмірний формалізм суду, а невиконання саме відповідачем процесуальних приписів та їх відповідне відношення до підготовки і заявлення про свою позицію у суді.

У судовому засіданні 18.02.2025 суд розпочав розгляд справи по суті, про що повідомив учасників цієї справи.

Господарський суд Київської області ухвалою від 18.02.2025, занесеною до протоколу судового засідання від 18.02.2025 у справі №911/2876/23, оголосив перерву у судовому засіданні до 18.03.2025.

18.03.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та додаткові пояснення у справі.

Господарський суд Київської області ухвалою від 18.03.2025 у справі №911/2876/23:

- залишив без розгляду додаткові пояснення відповідача від 18.03.2025;

- оголосив перерву у судовому засіданні до 13.05.2025.

13.05.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Господарський суд Київської області ухвалами від 13.05.2025, 24.06.2025 та 15.07.2025 у справі №911/2876/23 оголосив перерву у судовому засіданні до 24.06.2025, 15.07.2025 та 26.08.2025 відповідно.

У судовому засіданні 26.08.2025, закінчивши з`ясування обставин та перевірку їх доказами, суд оголосив про перехід до судових дебатів, по завершенні яких вийшов до нарадчої кімнати. Після виходу з нарадчої кімнати суд

УСТАНОВИВ:

23.06.2022 між ТОВ «Твій газзбут» як постачальником та ДП «Завод порошкової металургії» як споживачем за ЕІС-кодом 56ХО00000565С00М укладено договір постачання природного газу для потреб не побутових споживачів за №41АР200-93079-22 (далі договір постачання), до якого надалі 29.07.2022, 31.08.2022, 31.10.2022, 30.12.202231.01.2023 сторонами укладено додаткові угоди, відповідно за №№ДУ-1/41АР200-93079-22, ДУ-2/41АР200-93079-22, ДУ-3/41АР200-93079-22, ДУ-4/41АР200-93079-22, ДУ-5/41АР200-93079-22 (далі також додаткові угоди №1-5).

Копії вказаних договору постачання з додатками 1,2 до нього (планові обсяги постачання газу у 202 році по місяцях/перелік ЕІС-код точок комерційного обілку споживча) та додаткових угод до нього наявні в матеріалах справи.

Відповідно до пунктів 1.1., 2.3, 2.5.2., 2.5.4., 3.2., 3.4., 4.2., та 10.1. договору постачання сторони погодили такі умови, відповідно:

- постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2022 році природний газ (далі - газ), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором;

- обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період (пункт 4.1. договору), що підлягає оплаті споживачем, визначається на межі балансової належності між оператором газорозподільної системи та споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених у заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між оператором газорозподільної системи та споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених Кодексом ГРМ;

- на підставі отриманих від споживача даних та/або оператора газотранспортної системи постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженими представниками постачальника, або з використанням кваліфікованого електронного підпису відповідно до законів "Про електронні довірчі послуги", "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність";

- у випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу споживачем обсяг постачання (споживаний) газу встановлюється постачальником в односторонньому порядку на підставі даних оператора газорозподільної системи чи оператора газотранспортної системи;

- ціна одного кубічного метру (куб. м.) природного газу без урахування податку на додану вартість становить 29,16666687 грн, крім того, компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,13657600 грн; ціна одного куб.м. природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 29,3032467 грн; податок на додану вартість становить 5,86064853 грн; всього ціна одного куб. м. природного газу становить 35,16389120 грн;

- сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2 та 3.3 цього договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим договором;

- оплата за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України - гривні в наступному порядку: оплата в розмірі 100% здійснюється споживачем до 28 числа місяця, що передує місяцю поставки; остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним;

- цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками і діє в частині постачання газу з газової доби, з якої споживач включений до реєстру споживачів ТОВ "Твій Газзбут" в інформаційній платформі оператора ГТС, до 31.12.2022, а в частині проведення розрахунків - до повного їх здійснення.

Згідно ж до додатку 1 до договору постачання сторони погодили такі планові обсяги постачання газу у 2022 році помісячно: липень - 3000 куб. м; серпень - 500 куб. м; вересень - 500 куб. м; жовтень - 500 куб. м; листопад - 500 куб. м; грудень - 500 куб. м.

Додатковими угодами за №№1-5 сторони домовилися про зміну, зокрема, ціна за 1 куб. м. природного газу з урахуванням вартості послуги доступу до потужності, податку па додану вартість, відповідно:

- з 01.08.2022 47,16389120 грн;

- з 01.09.2022 51,16389120 грн;

- з 01.11.2022 38,16389120 грн;

- з 01.01.2023 49,6638912 грн;

- з 01.02.2023 47,66389120 грн.

До того ж згідно додаткової угоди №4 сторони погодилися внести зміни до пункту 1.1. та з 01.01.2023 викласти його у такій редакції «постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2022-2023 роках природний газ (далі - газ), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором, відтак сторони внесли зміни і в додаток №1 та погодили такі обсяги поставки газу у 2023 році щомісячно:

- квітень 300 куб. м;

- травень 300 куб. м;

- червень 1 000 куб. м;

- липень 1 000 куб. м;

- серпень 1 000 куб. м;

- вересень 1 000 куб. м;

- жовтень 500 куб. м;

- листопад 500 куб. м;

- грудень 500 куб. м.

Мотивуючи звернення із позовом у цій справі, ТОВ «Твій газзбут» зазначило, що поставило відповідачу липні-грудні 2022 року та в січні, лютому 2023 року природний газ на загальну суму 419 790,50 грн, зокрема:

- у липні 2022 року обсягом 119,24 м.куб. на суму 4 192,94 гривень згідно акта від 31.07.2022;

- у серпні 2022 року обсягом 2 093,34 м.куб. на суму 98 730,06 гривень згідно акта від 31.08.2022;

- у вересні 2022 року обсягом 1 226,42 м.куб. на суму 62 748,42 гривень згідно акта від 30.09.2022;

- у жовтні 2022 року обсягом 4 902,05 м.куб. на суму 250 807,96 гривень згідно акта від 31.10.2022;

- у листопаді 2022 року обсягом 3,65 м.куб. на суму 139,30 гривень згідно акта від 30.11.2022;

- у грудні 2022 року обсягом 56,8 м.куб. на суму 2 906,11 гривень згідно акта від 31.12.2022;

- у січні 2023 року обсягом 3,77 м.куб. на суму 187,24 гривень згідно акта від 31.01.2023;

- у лютому 2023 року обсягом 1,58 м.куб. на суму 78,47 гривень згідно акта від 28.02.2023.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав копії відповідних актів від 31.07.2022, 31.08.2022, 30.09.2022, 31.10.2022, 30.11.2022, 31.12.2022, 31.01.01.2023, 28.02.2023, зауваживши на підписані обома сторонами означених актів, крім актів від 30.09.2022 та 28.02.2023, які листом від 02.05.2023 за № 200-Сл-6425-0523 надіслано відповідачу для повторного підписання та повернення, чого останній не зробив.

Копії означеного листа і опису вкладення у цінний лист з фіскальним чеком та накладною АТ «Укрпошта» від 03.05.2023 наявні в матеріалах цієї справи.

Однак, за доводами позивача, відповідачем здійснено оплату за вказаними актами лише на суму 146 827,20 гривень, внаслідок чого у останнього утворився борг у розмірі 272 963,30 гривень.

На підтвердження обставин часткової оплати відповідачем вартості отриманого газу позивач надав копію довідки АТ «Банк Альянс» №05-296 від 18.05.2023.

Також у судових засіданнях 13.05.2025 та 24.06.2025 суд оглянув надані позивачем оригінали: як договору постачання з додатками 1,2 до нього, так і додаткових угод до нього, а також актів від від 31.07.2022, 31.08.2022, 31.10.2022, 30.11.2022, 31.12.2022, 31.01.01.2023, відтак встановив відповідність цим оригіналам актів доданих до позову копій відповідних актів.

Стосовно ж договору постачання з додатками 1,2 та додатковими угодами до нього, то у судовому засіданні, надаючи суду для огляду у судовому засіданні 24.06.2025 оригінали таких документів, представниця позивача повідомила, що підписання відповідних правочинів відбулося шляхом обміну сторонами сканованими примірниками цих документів та надалі їхніми оригіналами.

За доводами представниці позивача, до матеріалів справи долучено копії сканованих примірників означених правочинів, які за змістом повністю відповідають тим оригінальним примірникам, які надано суду для огляду, у тому числі і в судовому засіданні 24.06.2025.

Водночас, як зауважила представниця позивача, відмінність між примірниками, наявними в матеріалах справи, та наданими суду для огляду полягає лише в місцях проставлення підписів та печаток, що є наслідком вказаного вище порядку обміну та підписання договорів.

До того ж, згідно доводів представниці позивача, відповідач не заперечує обставини підписання вказаних правочинів та їх укладення, а лише стверджує про їх нікчемність.

З урахуванням вказаного, у судовому засіданні 24.06.2025 суд оглянув оригінали договору постачання з додатками 1,2 до нього і додатковими угодами, за наслідками чого встановив відповідність цим оригіналам доданих до позову копій таких правочинів.

З огляду наведеного, оскільки розрахунки за отриманий згідно договору постачання газ відповідачем не проведено у повному обсязі, позивач просить суд стягнути з відповідача, зокрема, 272 963,30 гривень основного боргу.

Відповідно до ч.ч. 4, 9 ст. 165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки поданий відповідачем з порушенням строку та не підписаний відзив судом залишено без розгляду, суд дійшов висновку вирішувати справу за наявними у ній матеріалами у відповідності до ст. 165 ГПК України.

Викладені ж у судових засіданнях, у тому числі під час розгляду справи по суті, усні заперечення представника відповідача судом залишаються поза увагою з огляду на зазначене вище недотримання відповідного процесуального порядку подання заперечень на позов, які можуть бути викладені згідно статті 161 ГПК України лише в заявах по суті.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, заслухавши заключне слово представника позивача, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (тут і надалі - в чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин та звернення позивача до суду редакції), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчи нити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Приписами ст. ст. 627, 655, 692 Цивільного кодексу України унормовано, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частин 1, 2 статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Статтею 252 ЦК України визначено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

З огляду наведеного суд дійшов висновку, що підписання ДП Завод порошкової металургії договору постачання та усіх додаткових угод до нього свідчить про погодження цього підприємства з умовами вказаного правочину та внесених до нього змін, відтак споживання газу у липні-грудні 2022 року та січні, лютому 2023 року без будь-яких заперечень щодо об`ємів та вартості поставленого газу свідчить про прийняття відповідачем цього газу та породжує для останнього обов`язок по оплаті вартості газу у повному обсязі у погоджений пунктом 4.2. договору термін, зокрема остаточно:

- за липень 2022 року на суму 4 192,94 гривень до 10.08.2022 включно;

- за серпень 2022 року на суму 98 730,06 гривень до 10.09.2022 включно;

- за вересень 2022 року на суму 62 748,42 гривень до 10.10.2022 включно;

- за жовтень 2022 року на суму 250 807,96 гривень до 10.11.2022 включно;

- за листопад 2022 року на суму 139,30 гривень до 10.12.2022 включно;

- за грудень 2022 року на суму 2 906,11 гривень до 10.01.2023 включно;

- за січень 2023 року на суму 187,24 гривень до 10.02.2023 включно;

- за лютий 2023 року на суму 78,47 гривень до 10.03.2023 включно.

Висновуючи вказане, зокрема щодо обсягу спожитого/отриманого відповідачем газу та, власне, виникнення обов`язку з його оплати, судом враховано як обставини підписання актів за липень, серпень, жовтень-грудень 2022 року та січень 2023 року без жодних заперечень щодо обсягу та вартості газу, так і обставини відсутності зауважень на надіслані позивачем акти за вересень 2022 року та лютий 2023 року.

Крім того суд взяв до уваги вісутність обставин нікчемності укладеного між сторонами договору постачання разом з усіма додатковими угодами до нього, позаяк:

- санкції, застосовані персонально до фізичної особи, не можуть бути застосовані до юридичної особи, кінцевим бенефіціарним власником якої є така фізична особа, оскільки ТОВ "Твій Газзбут" є самостійною юридичною особою та не відповідає за зобов`язання свого учасника;

- ТОВ "Твій Газзбут" не включене до переліку юридичних осіб, щодо яких застосовуються персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції);

- Указ Президента України про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) є актом індивідуальної дії.

Схожу позицію викладено у постановах Верховного Суду від 12.12.2024 у справі №922/9275/23 та від 02.07.2025 у справі №922/3069/24.

Доказів же визнання недійсним договору постачання разом з укладеними до нього угодами в судовому порядку не надано.

Згідно з ч. 7 ст. 193 ГК України, що кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Однак, окрім сплачених 146 827,20 гривень, доказів сплати решти вартості спожитого газу загалом на суму 272 963,30 гривень суду не надано, а вказані обставини відповідачем не спростовано та не заперечено.

За таких обставин, оскільки станом на день прийняття рішення відповідач вартість поставленого позивачем газу у повному обсязі не оплатив, враховуючи арифметичну відповідність суми боргу обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 272 963,30 грн основного боргу підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами і не спростована у встановленому порядку відповідачем.

У зв`язку з неналежним виконанням грошових зобов`язань за договором в частині повної та своєчасної оплати вартості отриманого газу, позивач просить суд стягнути з відповідача, зокрема, 73 961,32 грн пені, нарахованої:

- з 11.08.2022 по 19.09.2022 на 4192,94 грн заборгованості за липень 2022 року;

- з 12.09.2022 по 19.09.2022 на 98 730,06 грн заборгованості за серпень 2022 року;

- з 20.09.2022 по 21.09.2022 на 47 259,70 грн заборгованості за серпень 2022 року;

- з 11.10.2022 по 24.11.2022 на 58 844,22 грн заборгованості за вересень 2022 року;

- з 25.11.2022 по 07.02.2023 на 38 844,22 грн заборгованості за вересень 2022 року;

- з 08.02.2023 по 10.04.2023 на 18 844,22 грн заборгованості за вересень 2022 року;

- з 11.11.2022 по 11.05.2023 на 250 807,96 грн заборгованості за жовтень 2022 року;

- з 12.12.2022 по 11.06.2023 на 139,30 грн заборгованості за листопад 2022 року;

- з 11.01.2023 по 11.07.2023 на 2 906,11 грн заборгованості за грудень 2022 року;

- з 13.02.2023 по 13.08.2023 на 187,24 грн заборгованості за січень 2023 року;

- з 13.03.2023 по 31.08.2023 на 78,47 грн заборгованості за січень 2023 року.

Приписами статей 230, 232 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У підпункті 6.2.1 договору постачання сторони обумовили, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Водночас означений пункт договору, як і інші його умови не становлюють іншого більш тривалого строку нарахування пені, ніж це встановлено ч. 6 ст. 232 ГК України.

Ураховуючи наведене та встановлений судом момент виникнення у відповідача обов`язку по сплаті вартості отриманого газу, зокрема у січні 2023 року, суд дійшов висновку, що право на нарахування передбаченої п. 6.2.1 договору пені щодо заборгованості за вказаний місяць у позивача виникло 11.02.2023 та припинилось 11.08.2023 відповідно.

У розрізі зробленого висновку суд звертає увагу на те, що використане в означеному вище пункті формулювання «за кожен день прострочення» не є іншим, ніж визначено частиною шостою статті 232 ГК України, строком нарахування штрафних санкцій, зокрема пені, оскільки таке формулювання лише повторює вирізняльну характеристику пені (поденне її нарахування) та характеризує механізм її визначення (розрахунку), однак жодним чином не змінює строку нарахування пені, визначеного законом.

Вказаний висновок зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2024 у справі №911/952/22 (провадження №12-79гс23).

Також, у розрізі обмеження визначеним ч. 6 ст. 232 ГК України 6-місячним строком періоду нарахування пені на заборгованість за січень 2023 року судом враховано, що з 01.07.2023 на території України відсутня дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та з яким була пов`язана дія пункту 7 Розділу IX «Прикінцеві положення» ГК України і продовження визначених статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу строків, у тому числі і передбаченого статтею 232 строку нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, протягом шести місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Однак, позивач здійснив нарахування пені, зокрема, на заборгованість за січень 2023 року поза межами означених вище періодів, а тому суд здійснював обрахунок заявленої до стягнення пені в межах вказаних позивачем періодів, з урахуванням вказаного, таким чином:

- з 11.08.2022 по 19.09.2022 на 4192,94 грн заборгованості за липень 2022 року;

- з 12.09.2022 по 19.09.2022 на 98 730,06 грн заборгованості за серпень 2022 року;

- з 20.09.2022 по 21.09.2022 на 47 259,70 грн заборгованості за серпень 2022 року;

- з 11.10.2022 по 24.11.2022 на 58 844,22 грн заборгованості за вересень 2022 року;

- з 25.11.2022 по 07.02.2023 на 38 844,22 грн заборгованості за вересень 2022 року;

- з 08.02.2023 по 10.04.2023 на 18 844,22 грн заборгованості за вересень 2022 року;

- з 11.11.2022 по 11.05.2023 на 250 807,96 грн заборгованості за жовтень 2022 року;

- з 12.12.2022 по 11.06.2023 на 139,30 грн заборгованості за листопад 2022 року;

- з 11.01.2023 по 11.07.2023 на 2 906,11 грн заборгованості за грудень 2022 року;

- з 13.02.2023 по 11.08.2023 на 187,24 грн заборгованості за січень 2023 року;

- з 13.03.2023 по 31.08.2023 на 78,47 грн заборгованості за січень 2023 року.

Оскільки арифметично правильний розмір пені, обрахований судом в межах вказаних вище періодів з урахуванням законодавчих приписів та обставин справи, складає 74 013,11 грн, а суд при прийнятті рішення не може виходити за межі позовних вимог, заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача 73 961,32 грн інфляційних втрат є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Стосовно ж вимог позивача про стягнення з відповідача:

1) нарахованого згідно п. 6.2.2. договору штрафу у загальній сумі 33 754,06 грн, а саме:

за перевищення обсягів споживання газу у серпні 2022 року на 1593,34 куб.м. на суму 7514,81 грн;

за перевищення обсягів споживання газу у вересні 2022 року на 726,42 куб.м. на суму 3716,65 грн;

за перевищення обсягів споживання газу у жовтні 2022 року на 4402,05 куб.м. на суму 22 522,60 грн;

2) нарахованого згідно п. 6.2.3. договору штрафу у загальній сумі 88 222,57 грн, а саме:

за спожитий у липні 2022 року газ в об`ємі на 2880,76 куб.м. меншому, ніж погоджено договором, на суму 50 649,37 грн;

за спожитий у листопаді 2022 року газ в об`ємі на 496,35 куб.м. меншому, ніж погоджено договором, на суму 9471,32 грн;

за спожитий у грудні 2022 року газ в об`ємі на 443,2 куб.м. меншому, ніж погоджено договором, на суму 8457,12 грн;

за спожитий у січня 2023 року газ в об`ємі на 312,76 куб.м. меншому, ніж погоджено договором, на суму 7766,44 грн;

за спожитий у лютому 2023 року газ в об`ємі на 498,42 куб.м. меншому, ніж погоджено договором, на суму 11878,32 грн, суд дійшов таких висновків.

Частина перша статті 546 Цивільного кодексу України встановлює, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Відповідно до частин першої та другої статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Так, завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та як міри відповідальності є одночасно забезпечення дисципліни боржника стосовно виконання зобов`язання (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

До моменту порушення зобов`язання боржником неустойка виконує функцію сприяння належному виконанню зобов`язання, стимулювання боржника до належної поведінки.

Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності.

Згідно з п. 6.2.2 договору постачання, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг поставленого споживачеві газу буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), споживач сплачує постачальнику штраф за перевищення обсягу постання газу, що розраховується за формулою:

В = (Vф - Vп) х Ц х К, де: Vф - обсяг фактично поставленого газу протягом розрахункового періоду; Vп - підтверджений обсяг газу на розрахунковий період; Ц - вартість газу за Договором; К - коефіцієнт, який дорівнює 0,1.

Підпунктом 6.2.3 договору постачання погоджено, що якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг споживання газу буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), споживач зобов`язується сплатити постачальнику штраф у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується штраф, від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період.

Водночас згідно пункту 2.4. договору постачання обсяг споживання природного газу споживачем у розрахунковому періоді не повинен перевищувати підтверджений обсяг природного газу. Допускається відхилення споживання обсягу природного газу протягом розрахункового періоду в розмірі +-3% від підтвердженого обсягу газу у відповідну газову добу.

Як слідує зі змісту наявних в матеріалах справи актів, відповідачем у серпні, вересені та жовтні 2022 року фактично спожито газ у таких обсягах, відповідно:

- 2093,34 м.куб.;

- 1 226,42 м.куб.;

- 4 902,05 м.куб., тоді як згідно умов договору сторони погодили споживання у кожному з таких місяців в об`ємі 500,000 м.куб., тобто відповідачем за відповідні місяці спожито природний газ у обсягах, що є більшими від підтвердженого обсягу природного газу, а вказане відхилення складає, відповідно: 1593,34 куб.м.; 726,42 куб.м.; 4402,05 куб.м., тобто таке відхилення є більшим 3-ох % від підтвердженого обсягу.

Поряд з тим, зі змісту наявних в матеріалах справи актів слідує, що у липні, листопаді, грудні 2022 року, січні, лютому 2023 року відповідачем фактично спожито газ у таких обсягах, відповідно:

- 119,24 м.куб.;

- 3,65 м.куб.;

- 56,8 м.куб.;

- 3,77 м.куб.;

- 1,58 м.куб., тоді як згідно умов договору сторони погодили споживання у кожному з таких місяців в об`ємі 3000,00 м.куб. у липні та по 500,000 м.куб. в решті місяців, тобто відповідачем за відповідні місяці спожито природний газ у обсягах, що є меншими від підтвердженого обсягу природного газу, а вказане відхилення складає, відповідно: 2880,76 куб.м.; 496,35 куб.м.; 443,2 куб.м.; 496,23 куб.м.; 498,42 куб.м., тобто таке відхилення є меншим 3-ох % від підтвердженого обсягу.

Водночас суду не надано належних та допустимих доказів повідомлення відповідачем позивача у встановленому договором порядку про необхідність коригування та перегляду замовлених на відповідний місяць обсягів газу.

З огляду на вказане вище, суд дійшов висновку про обгрунтованість доводів позивача про порушення відповідачем умов договору та споживання за означені місяці природного газу в обсягах, що на 3% відрізняються від підтвердженого обсягу газу як у більшому, так і в меншому розмірах, а вказане є підставою для відповідальності відповідача у вигляді сплати передбачених пунктами 6.2.2. та 6.2.3. договору сум штрафу.

Висновуючи вказане, судом встановлено, що наданий позивачем розрахунок штрафу згідно п. 6.2.2. договору у загальній сумі 33 754,06 грн, є арифметично правильним як за періодом нарахуванням (місяці), так і за обраними до формули розрахунку показниками (обсяги та ціна газу/коефіцієнт).

Водночас перевірений та обрахований судом штраф згідно п. 6.2.2. договору є арифметично правильним у сумі 92 778,49 грн, оскільки обсяги споживання у січні 2023 року були меншими на 496,23 куб.м., відповідно, на суму 12 322,36 грн, тоді як в решті місяців такий розрахунок позивача не суперечить пункту 6.2.3. договору, зокрема алгоритму нарахування штарфу та обраними до цього розрахунку показниками (обсяги та ціна газу/коефіцієнт).

Висновуючи вказане, судом враховано, що:

- в межах принципу свободи договору встановили санкції у вигляді штрафів та передбачили порядок їх розрахунку, що не суперечить вимогам законодавства;

- у разі узгодження сторонами санкції у вигляді штрафу та закріплення її в договорі суд не має вдаватися до її перекваліфікації на збитки за відсутності ознак зловживання свободою договору чи прямої законодавчої заборони;

- перекваліфікація судом платежу на випадок невиконання, який сторони дійсно чітко та недвозначно позначили в договорі як штраф, на збитки або на заздалегідь визначені збитки (і навпаки) не може вважатися припустимим.

Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 15.11.2023 у справі №904/1553/23.

Так, в означеній справі суд касаційної інстанції відступив від ряду інших постанов суду касаційної інстанції (зокрема від 01.11.2023 у справі №911/1893/22), у яких містилися висновки, що задля стягнення санкцій, передбачених у підпунктах 6.2.2 та 6.2.3 договору, позивач, який є постачальником природного газу для потреб непобутових споживачів, мав довести факт понесення збитків та їх розмір; вину заподіювача шкоди та причинного зв`язку між діями заподіювача та настанням збитків.

Схожі висновки також викладено у постанові Верховного Суду від 09.04.2025 у справі №902/1135/23.

За таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість та задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача 33 754,06 грн штрафу за п. 6.2.2. договору та 88 222,57 грн штрафу за п. 6.2.3 договору.

Крім того в розрізі наведеного суд вважає за необхідне зауважити, що:

- обставини наявності форс-мажорних обставин для сторони підлягає доказуванню на загальних підставах у конкретному правовідношенні та не звільняє особу автоматично від будь-якого договірного обов`язку;

- доказово обґрунтованих підстав для зменшення сум заявлених до стягнення штрафів у передбаченому законом порядку не встановлено.

Крім того у зв`язку з неналежним виконанням грошових зобов`язань за договором позивач просить суд стягнути з відповідача:

1) 6 981,36 грн 3% річних, нарахованих:

- з 11.08.2022 по 19.09.2022 на 4192,94 грн заборгованості за липень 2022 року;

- з 12.09.2022 по 19.09.2022 на 98 730,06 грн заборгованості за серпень 2022 року;

- з 20.09.2022 по 21.09.2022 на 47 259,70 грн заборгованості за серпень 2022 року;

- з 11.10.2022 по 24.11.2022 на 58 844,22 грн заборгованості за вересень 2022 року;

- з 25.11.2022 по 07.02.2023 на 38 844,22 грн заборгованості за вересень 2022 року;

- з 08.02.2023 по 10.04.2023 (за 205 днів прострочення) на 18 844,22 грн заборгованості за вересень 2022 року;

- з 11.11.2022 по 31.08.2023 на 250 807,96 грн заборгованості за жовтень 2022 року;

- з 12.12.2022 по 31.08.2023 на 139,30 грн заборгованості за листопад 2022 року;

- з 11.01.2023 по 31.08.2023 на 2 906,11 грн заборгованості за грудень 2022 року;

- з 13.02.2023 по 31.08.2023 на 187,24 грн заборгованості за січень 2023 року;

- з 13.03.2023 по 31.08.2023 на 78,47 грн заборгованості за січень 2023 року;

2) 18 233,69 грн інфляційних втрат, нарахованих:

- з 11.08.2022 по 19.09.2022 на 4192,94 грн заборгованості за липень 2022 року;

- з 11.10.2022 по 24.11.2022 на 58 844,22 грн заборгованості за вересень 2022 року;

- з 01.12.2022 по 31.01.2023 на 38 844,22 грн заборгованості за вересень 2022 року;

- з 08.02.2023 по 30.06.2023 на 18 844,22 грн заборгованості за вересень 2022 року;

- з 11.11.2022 по 30.06.2023 на 250 807,96 грн заборгованості за жовтень 2022 року;

- з 12.12.2022 по 30.06.2023 на 139,30 грн заборгованості за листопад 2022 року;

- з 11.01.2023 по 30.06.2023 на 2 906,11 грн заборгованості за грудень 2022 року;

- з 13.02.2023 по 30.06.2023 на 187,24 грн заборгованості за січень 2023 року;

- з 13.03.2023 по 30.06.2023 на 78,47 грн заборгованості за січень 2023 року.

Приписами ст. ст. 599, 610, 612, 625 ЦК України унормовано, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на вказані вище норми права, враховуючи встановлені обставини порушення відповідачем грошового зобов`язання з оплати вартості спожитого газу, оскільки розмір заявлених до стягнення сум 3% річних та інфляційних втрат, обрахований судом згідно наведеного позивачем розрахунку, відповідно:

- є арифметично правильним, суд висновує про обгрунтованість та задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача 6 981,36 гривень 3% річних.

- складає 18 634,40 грн, а суд при прийнятті рішення не може виходити за межі позовних вимог, заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача 18 233,69 грн інфляційних втрат є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Висновуючи вказане, судом встановлено, що розрахунок сум 3% річних та інфляційних втрат є правильним як за періодами, так і сумами боргу, на які здійснено нарахування, зокрема в частині нарахування відсотків на 18 844,22 грн боргу за вересень 2022 року судом взято до уваги, як правильний період, вказану позивачем кількість днів обрахунку 205, оскільки розмір обрахованої суми відсотків за ці дні складає 317,51 грн та є арифметично правильним.

Відповідно до статей 126, 129 ГПК України витрати позивача по сплаті судового збору, арифметично правильна сума якого складає 7411,75 грн, покладаються судом на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства Завод порошкової металургії (07400, Київська обл., місто Бровари, ПРОМВУЗОЛ, ідентифікаційний код 00186192) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Твій газзбут (01010, місто Київ, вул. Князів Острозьких, будинок 32/2, ідентифікаційний код 43965848):

- 272 963 (двісті сімдесят дві тисячі дев`ятсот шістдесят три) грн 30 коп. заборгованості за спожитий природний газ;

- 73 961 (сімдесят три тисячі дев`ятсот шістдесят одну) грн 32 коп. пені;

- 33 754 (тридцять три тисячі сімсот п`ятдесят чотири) грн 06 коп. штрафу за п. 6.2.2. договору;

- 88 222 (вісімдесят вісім тисяч двісті двадцять дві) грн 57 коп. штрафу за п. 6.2.3 договору;

- 6 981 (шість тисяч дев`ятсот вісімдесят одну) грн 36 коп. 3% річних;

- 18 233 (вісімнадцять тисяч двісті тридцять три) грн 69 коп. інфляційних втрат.

- 7 411 (сім тисяч чотириста одинадцять) грн 75 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 10.09.2025.

Суддя В.А. Ярема