11.09.2025Справа № 910/7128/25
Суддя Мудрий С.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КВС-Україна" про розподіл судових витрат у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КВС-Україна"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тестрайт ЛПГ"
про стягнення 1 006 403,84 грн
Представники сторін: не викликалися
У червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "КВС-Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тестрайт ЛПГ" 1006403,84 грн попередньої оплати, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки №ДП 30/2022-ТЛПГ від 06.06.2022 в частині непередання товару у встановлений договором строк.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/7128/25 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тестрайт ЛПГ" (03127, місто Київ, проспект Голосіївський, будинок 120, корпус 1; ідентифікаційний код 43592319) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КВС-Україна" (01042, місто Київ, бульвар Міхновського Миколи, будинок 19; ідентифікаційний код 31189761) 1 006 403 (один мільйон шість тисяч чотириста три) грн 84 коп. попередньої оплати та 15 096 (п`ятнадцять тисяч дев`яносто шість) грн 06 коп. судового збору.

01.09.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про розподіл судових витрат.

Суд, розглянувши клопотання та дослідивши докази, встановив наступне.

В поданій заяві позивач просить суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тестрайт ЛПГ" понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 106 000,00 грн.

28.05.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КВС-Україна" та Адвокатським бюро "Юридична фірма "Богдана Зваруна" укладено Додаткову угоду №3 до Договору №16/01/2024 про надання правової допомоги від 16.01.2024.

За вказаною додатковою угодою замовник доручає виконавцю здійснити стягнення з Тестрайт (Товариство з обмеженою відповідальністю "Тестрайт ЛПГ") заборгованості, яка виникла у Тестрайт перед замовником по договору поставки №30/2022-ТЛПГ від 06.06.2022, шляхом подання позовної заяви та представництва інтересів замовника у компетентному суді з використанням повноважень для цього, що передбачені додатковою угодою, договором та законодавством України без будь-яких обмежень (пункт 1 додаткової угоди).

В зазначеній додатковій угоді сторони вирішили визнати вартість послуг (винагороду) виконавця, що зазначаються у пункті 1 додаткової угоди, у розмірі 106 000,00 грн.

Частиною 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 221 ГПК України у випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 3 ст. 221 ГПК України встановлено, що у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи наведене, суд встановив обставину понесення Товариством з обмеженою відповідальністю "КВС-Україна" судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 106 000,00 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Однак суд зазначає, що постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі 922/1964/21 зроблено наступний висновок: під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Частиною 5 ст. 129 ГПК України передбачено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Позивачем надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У зазначеному описі визначено такі робот (послуги):

1) аналіз матеріалів справи, договорів, листування сторін, специфікацій - 20 000,00 грн;

2) підготовка позовної заяви - 25 000,00 грн;

3) формування переліку документів для подання до суду та для направлення відповідачу, а також надсилання таких документів - 20 000,00 грн;

4) підготовка документів по суті справи, відповідей, процесуальних заяв, клопотань, довідок, рахунків тощо - 25 000,00 грн;

5) ведення та моніторинг судового процесу (участь у засіданнях, комунікації із судом, сторонами по справі тощо - 6 000,00 грн;

6) адміністративна підтримка (опрацювання, сканування, систематизація документів) - 10 000,00 грн.

Щодо підготовки позовної заяви, суд зазначає, що роботи, вказані в пунктах 1-3 опису, за своєю суттю є підготовкою позовної заяви, а тому, враховуючи предмет спору та складність справи, розмір витрат на підготовку позовної заяви у загальному розмірі 65 000,00 грн є необґрунтований та не підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Щодо підготовки документів по суті справи, відповідей, процесуальних заяв, клопотань, довідок, рахунків, суд зазначає, що позивачем було подано, крім позовної заяви, одну заяву по суті - відповідь на відзив, а тому розмір оплати за вчинення зазначених дій є необґрунтованим та не підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Щодо ведення та моніторингу судового процесу, суд зазначає, що справа слухалась в спрощеному провадження без проведення судових засідань, а тому розмір оплати за вчинення зазначених дій є необґрунтованим та не підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що встановлений розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу є неспівмірним з наданим об`ємом послуг, їх необхідністю та доцільністю, а тому встановлений розмір цих витрат не може бути покладений на відповідача у повному обсязі та підлягає зменшенню до 53 000,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись викладеним та ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КВС-Україна" про розподіл судових витрат задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тестрайт ЛПГ" (03127, місто Київ, пр.Голосіївський, будинок 120, корпус 1; ідентифікаційний код 43592319) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КВС-Україна" (01042, місто Київ, б.Міхновського Миколи, будинок 19; ідентифікаційний код 31189761) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 53 000 (п`ятдесят три тисячі) грн 00 коп.

3. В іншій частині клопотання відмовити.

4. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сергій МУДРИЙ