ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2025 р. м. Київ Справа № 911/1712/25

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»
доФізичної особи Дідок Олени Петрівни
простягнення 229967,07 грн.
без повідомлення (виклику) сторін

суть спору:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі позивач) до Фізичної особи ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення 229967,07 грн., з яких 53000 грн. тіло кредиту, 169017,07 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами, 7950 грн. заборгованість за комісією.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором про надання кредиту (електронна форма) від 13.06.2023 № 467616-КС-001 щодо несвоєчасного повернення кредитних коштів та несплату процентів, комісії, внаслідок чого на дату звернення позивача до суду утворилася заборгованість в заявленій до стягнення суми.

В поданій позовній заяві міститься клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» про витребування у АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» документ (и) з інформацією про: підтвердження чи спростування, що держателем банківської картки (особою на чиє ім`я було емітовано банківську картку) № НОМЕР_1 , виданої (емітованої) АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», є або була Дідок Олена Петрівна (якщо банківська картка вже не обслуговується станом на даний момент, то зазначити період часу, коли вона була активна та використовувалась її держателем); прізвище, ім`я, по-батькові отримувача грошових коштів, перерахованих на банківський рахунок, який обслуговується за допомогою банківської картки № НОМЕР_1 , виданої (емітованої) АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», на яку на виконання умов Договору 13 червня 2023р. (двома платежами в розмірі 25000,00 гривень кожен із платежів) були перераховані грошові кошти в загальному розмірі 50000,00 грн. (сума кредиту), а 19 червня 2023 року грошова сума в розмірі 3000,00 гривень (сума докредитування); виписку(и) про рух коштів по банківському рахунку, який обслуговується за допомогою банківської картки № НОМЕР_1 , виданої (емітованої) АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», за період з 13 червня 2023р. (видача кредиту) по 25 червня 2023р.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.06.2025 у даній справі прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачу строк до 22.07.2025 для подачі відзиву на позовну заяву та інших документів, що підтверджують заперечення проти позову. Встановлено позивачу строк для подачі відповіді на відзив до 06.08.2025 та встановлено відповідачу строк до 21.08.2025 для подачі заперечення на відповідь на відзив. Запропоновано відповідачу надати суду у строк встановлений для подання відзиву докази належного виконання своїх зобов`язань за договором про надання кредиту від 13.06.2023 № 467616-КС-001, укладеного між сторонами у справі, щодо повернення тіла кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами. Задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» про витребування доказів, яке міститься в позовній заяві. Витребувано в Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: підтвердження чи спростування, що держателем банківської картки (особою на чиє ім`я було емітовано банківську картку) № НОМЕР_1 , виданої (емітованої) АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», є або була Дідок Олена Петрівна (якщо банківська картка вже не обслуговується станом на даний момент, то зазначити період часу, коли вона була активна та використовувалась її держателем); прізвище, ім`я, по-батькові отримувача грошових коштів, перерахованих на банківський рахунок, який обслуговується за допомогою банківської картки № НОМЕР_1 , виданої (емітованої) АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», на яку на виконання умов Договору 13 червня 2023р. (двома платежами в розмірі 25000,00 гривень кожен із платежів) були перераховані грошові кошти в загальному розмірі 50000,00 грн. (сума кредиту), а 19 червня 2023 року грошова сума в розмірі 3000,00 гривень (сума докредитування); виписку(и) про рух коштів по банківському рахунку, який обслуговується за допомогою банківської картки № НОМЕР_1 , виданої (емітованої) АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», за період з 13 червня 2023р. (видача кредиту) по 25 червня 2023 р.

Позивач у справі повідомлений про відкриття провадження у справі в порядку встановленому ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України з додержанням вимог частин 3, 4 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, шляхом надсилання до його електронного кабінету копії ухвали в електронній формі.

Відповідач повідомлений про відкриття провадження у даній справі у порядку встановленому ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України з додержанням вимог частин 3, 4 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, шляхом направлення на адресу його місцезнаходження, належним чином завіреної копії ухвали, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У встановлений судом строк відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, відзиву на позовну заяву та інших документів до суду не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

На адресу Господарського суду Київської області від АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» на виконання ухвали суду від 23.06.2025 надійшла запитувана судом інформація.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та Фізичною особою-підприємцем Дідок Оленою Петрівною було укладено договір про надання кредиту від 13.06.2023 № 467616-КС-001 (далі договір), відповідно до умов якого позивач кредитодавець надає відповідачу позичальнику грошові кошти у розмірі 50000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності (надалі кредит), а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям. Строк кредиту складає 24 тижні; процентна ставка в день 2,00000000, фіксована; комісія за надання кредиту 7500,00 грн.; загальний розмір кредиту 50000,00 грн.; термін дії договору до 28.11.2023; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 129960,00 грн. Цілі (мета) кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької, господарської діяльності, незалежної професійної діяльності або будь-якої іншої не забороненої законом діяльності. Цей кредит не є споживчим кредитом (п. 1 договору).

Відповідно до п. 2 договору протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом (далі проценти за користування кредитом), нараховується за ставкою вказаною у п. 1 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3 договору і розраховується в порядку описаному нижче.

У п. 3 договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору.

Згідно з п. 5 договору позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх.

Пунктом 14 договору закріплено, що інші умови цього правочину регулюються Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям, які є невід`ємною частиною договору. Усі неврегульовані договором правовідносини сторін регулюються законодавством України.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та Фізичною особою-підприємцем Дідок Оленою Петрівною було укладено додаткову угоду від 19.06.2023 № 1 до договору про надання кредиту від 13.06.2023 № 467616-КС-001 (далі додаткова угода), відповідно до умов якої позивач кредитодавець та відповідач позичальник підтверджують, що станом на 19.06.2023 сума неповернутого позичальником кредиту (отриманого відповідно до договору про надання кредиту від 13.06.2023 № 467616-КС-001) становить 50000,00 грн.; сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом становить 4023,53 грн. (далі несплачені проценти), сума нарахованої та несплаченої комісії становить 7500,00 (далі несплачена комісія).

Пунктом 2 додаткової угоди сторони домовилися, що з дати укладення додаткової угоди кредит збільшується на 3000,00 грн. та кредитодавець, на умовах викладених у договорі, збільшує суму кредиту, а позичальник отримує збільшення суми кредиту та зобов`язується повернути кредит збільшений на 3000,00 грн. у строки та на умовах викладених у договорі.

Після збільшення суми кредиту, загальна сума отриманого (відповідно до договору та додаткової угоди) та неповернутого позичальником кредиту складамите 53000,00 грн. (п. 2.2 додаткової угоди).

Згідно з п. 3, 4 додаткової угоди на дату укладення додаткової угоди несплачені проценти, а також несплачена комісія вноситься до Графіку платежів (п. 6 додаткової угоди) та підлягають сплаті відповідно до графіку платежів. Після укладення додаткової угоди та збільшення суми кредиту: загальна сума отриманого кредиту становить 53000 грн., орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 450 грн.

У пункті 6 додаткової угоди встановлений графік сплати платежів за договором.

Підпунктом 4.2.2.2 п. 4.2.2 Правил про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», затверджених наказом директора ТОВ «Бізпозика» від 27.06.2022 № 13-ОД (далі Правила) на позичальника покладено обов`язок повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені договором про надання кредиту до закінчення терміну дії договору.

Згідно з пп. 4.3.1.3 п 4.3 Правил кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення суми кредиту, сплати комісії та комісії за зміну умов договору, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафу) у разі її нарахування та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених договором та додатковою угодою.

Відповідно до положень розділу 5 Правил визначається порядок нарахування процентів, комісії, черговість погашення вимог та повернення кредиту: п. 5.2 обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов договору (додаткової угоди). Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику протягом всього строку кредитування; п. 5.3 нарахування комісії здійснюється в момент укладання договору. Порядок та розмір оплат комісії визначено графіком платежів; п. 5.5 заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок кредитодавця у строк відповідно до графіку платежів, встановленого договором про надання кредиту або додатковою угодою. Датою повернення (погашення) кредиту, так само як і датою сплати процентів за користування кредитом та інших платежів, передбачених умовами договору про надання кредиту (додатковою угодо), при безготівкових розрахунках вважається дата зарахування коштів на рахунок кредитодавця; п. 5.7 у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про надання кредиту у повному обсязі, ця сума погашає вимоги кредитодавця у такій черговості: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитодавця, пов`язані з поверненням виданого кредиту (судові витрати, витрати на державного/приватного виконавця, нотаріуса тощо); у другу чергу нараховані кредитодавцем неустойка (штраф), інші платежі відповідно до договору про надання кредиту у разі їх нарахування; у третю чергу прострочені проценти за користування кредитом та прострочена сума кредиту; у четверту чергу проценти за користування кредитом; у п`яту чергу сума кредиту.

Заперечень щодо факту укладення вказаного вище договору від відповідача до суду не надходило.

На виконання умов договору позивач перерахував на рахунок відповідача кредитні кошти в сумі 53000,00 грн., що підтверджується квитанціями від 13.06.2023 № 592481355 на суму 25000 грн., від 13.06.2023 № 592481560 на суму 25000 грн. з призначенням платежу «перерах. коштів Дідок О.П. IПН НОМЕР_2 зг. до кредитного дог. № 467616-КС-001 від 13.06.2023 Без ПДВ» та підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів 19.06.2023 на суму 3000 грн., які залучена до матеріалів справи.

В матеріалах справи наявна анкета клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи (https://my.bizpozyka.com/)) від 19.03.2025, згідно якої номер банківського рахунку (банківської картки для перерахування коштів) ФОП Дідок О.П. зазначено як № НОМЕР_1 , на яку позивачем було перераховано кредитні кошти.

На виконання ухвали суду від 23.06.2025 АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» надало інформацією про рух коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_1 за період з 13.06.2023 року по 25.06.2023 року на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів від позивача у сумі 53000 грн.

Оскільки позичальник в порушення умов договору свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитними коштами та комісії за надання кредиту не виконав, позивач звернувся з даним позовом про стягнення з відповідача на свою користь 53000 грн. тіла кредиту, 169017,07 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами, 7950 грн. заборгованості за комісією.

Звертаючись до суду з даним позовом у травні 2025 року, позивач просив суд стягнути вказані суми заборгованості з Фізичної особи Дідок Олени Петрівни, позаяк Фізична особа-підприємець Дідок Олена Петрівна припинила свою підприємницьку діяльність як фізична особа підприємець.

Як вбачається з відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 28.05.2025 № 1423655, яка залучена до матеріалів справи, фізична особа-підприємець Дідок Олена Петрівна припинена 11.01.2025 на підставі власного рішення.

Відповідно до ст. 124 Конституції Країни правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до положень ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в ст. 4 ГПУ України, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями ст. 20 ГПК України (наприклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Наведене свідчить про те, що з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII, одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення ч. 1 ст. 20 ГПК України, а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Відтак, з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПУ України у вказаній редакції спорів, у яких стороною є фізична особа, яка як на дату подання позову так і в процесі розгляду справи втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного суду від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18.

Аналіз змісту та підстав позову у даній справі свідчить про те, що даний спір пов`язаний з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Відповідно до ст. 3 ГК України (в редакції чинній станом на виникнення спірних правовідносин) під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно з ч. 1 ст. 128 ГК України (в редакції чинній станом на виникнення спірних правовідносин) громадянин визнається суб`єктом господарювання в разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України(в редакції чинній станом на виникнення спірних правовідносин) зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Статтею 51 ЦК України визначено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Згідно ч. 1 ст. 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

У відповідності до ч. 9 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, частини восьмої статті 4 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її обов`язок щодо виконання укладених нею як фізичною особою підприємцем договорів не припиняється, а залишається за нею як за фізичною особою.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що позивач в травна 2025 року правомірно звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Фізичної особи Дідок Олени Петрівни, яка припинила 11.01.2025 підприємницьку діяльність як фізична особа підприємець на підставі власного рішення, щодо стягнення 229967,07 грн., позаяк вказаний спір, пов`язаний з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася фізичною особою, зареєстрованою підприємцем, з врахуванням фактичних обставин справи віднесено до господарської юрисдикції.

З огляду на зазначене та враховуючи те, що фізична особа-підприємець Дідок Олена Петрівна припинена 11.01.2025 на підставі власного рішення, а в силу положень ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, ст. 202-208 ГК України, ч. 8 ст. 4 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якими визначено, що у випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її обов`язок щодо виконання укладених нею як фізичною особою підприємцем договорів не припиняється, а залишається за нею як за фізичною особою, то суд в даному випадку вирішує спір у даній справі щодо стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 229967,07 грн.

У відповідності до вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами договору, відповідач своїх зобов`язань щодо повернення тіла кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами та комісії належним чином не виконав, у зв`язку з чим за ним на час розгляду справи рахується заборгованість за тілом кредиту 53000 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами 169017,07 грн., заборгованість за комісією 7950 грн. Доказів сплати зазначеної заборгованості відповідач суду не надав.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення з відповідача 53000 грн. тіла кредиту, 169017,07 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами, 7950 грн. заборгованості за комісією.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 53000 грн. тіла кредиту, 169017,07 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами, 7950 грн. заборгованості за комісією є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до Фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення 229967,07 грн., з яких 53000 грн. тіло кредиту, 169017,07 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами, 7950 грн. заборгованість за комісією задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи Дідок Олени Петрівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (б. Лесі Українки, 26, офіс 411, м. Київ, 01133, ідентифікаційний код 41084239) 53000 (п`ятдесят три тисячі) грн. тіла кредиту, 169017 (сто шістдесят дев`ять тисяч сімнадцять) грн. 07 коп. заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами, 7950 (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят) грн. заборгованості за комісією, 2759 (дві тисячі сімсот п`ятдесят дев`ять) грн. 60 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у строк визначений ст. 256 ГПК України, в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 10.09.2025.

Суддя Ю.В. Подоляк