ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2025 р. Справа №914/2828/24

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання Бабій М.М.

явка учасників справи:

від позивача: Рудометкіна М.О.;

від відповідача: не з`явився,

розглянув апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтех ЮА" б/н від 27.05.2025,

на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 05.05.2025, суддя Яворський Б.І., м.Львів, повний текст рішення складено 07.05.2025,

у справі №914/2828/24

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтех ЮА", с.Петропавлівська Борщагівка Київської області,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Металворк", смт. Красне, Золочівського району, Львівської області,

про стягнення заборгованості 302 785,96 грн.

та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Металворк", смт.Красне, Золочівського району,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтех ЮА", с.Петропавлівська Борщагівка Київської області,

про стягнення заборгованості у сумі 397 766,60 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви

14.04.2025 предстаник ТОВ "Металворк" направив до Господарського суду Львівської області заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №914/2828/24 про стягнення з ТОВ «Спецтех ЮА» на користь ТОВ «Металворк» судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу в сумі 9 765,00 грн. по первісному позову та 29 925,00 грн. по зустрічному позову.

В обґрунтування заяви товариство вказало на вимоги ст. 123-126, ст. 129 - 130 ГПК України, якими врегульовано порядок розподілу, компенсації витрат понесених стороною в зв`язку з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

В підтвердження понесення витрат долучив копії: свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 10.05.2011, договору про надання правової допомоги від 15.09.2024, акт виконаних робіт від 17.12.2024, платіжні інструкції №9009 від 17.12.2024 та №8587 від 18.09.2024.

Короткий зміст додаткового рішення суду

Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 05.05.2025 у справі №914/2828/24 стягнуто з ТОВ «Спецтех ЮА» на користь ТОВ «Металворк» 9 765,00 грн витрат на професійну правову (правничу) допомогу по первісному позову та 29 925,00 грн витрат на професійну правову (правничу) допомогу по зустрічному позову.

Додаткове рішення обґрунтоване тим, що ТОВ «Металворк» надало належні докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, які були фактичними, необхідними та співмірними складності справи. Попередній розрахунок судових витрат був поданий одночасно із зустрічною позовною заявою, що свідчить про дотримання принципу змагальності та вимог ст. 124 ГПК України. Натомість заперечення ТОВ «Спецтех ЮА» не були належно обґрунтовані, тому підстав для відмови у відшкодуванні витрат судом не встановлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та аргументи учасників справи.

27.05.2025 до Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтех ЮА" б/н від 27.05.2025 на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 05.05.2025 в справі №914/2828/24.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не врахував відсутність попереднього орієнтовного розрахунку судових витрат у першій заяві по суті спору (відзиві на позовну заяву), що суперечить вимогам статті 124 ГПК України.

Крім того, розмір заявлених витрат на правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та предметом спору, оскільки справа є незначної складності, а представник відповідача не надав доказів обґрунтованості та деталізації наданих послуг.

Окрім того зазначає, що суд також неправильно застосував принцип пропорційності при розподілі судових витрат, поклавши на ТОВ «Спецтех ЮА» повну суму витрат за первісним та зустрічним позовом, не врахувавши часткове задоволення позовних вимог та положення статті 129 ГПК України.

Апелянт просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 05.05.2025 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ТОВ «Металворк» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі.

ТОВ «Металворк» своїм правом, передбаченим ч.1 ст. 263 ГПК України, не скористався, відзиву на апеляційну скаргу не подав.

У судовому засіданні, представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, навів доводи аналогічні викладеним, просив її задоволити.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанції.

ТОВ «Спецтех ЮА» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовною заявою до ТОВ «Металворк» про стягнення заборгованості у сумі 302 785,96 грн за Договором купівлі-продажу готової продукції № 11/12/2023 від 11 грудня 2023 року.

16 грудня 2024 року відповідач за первісним позовом звернувся до Господарського суду Львівської області із зустрічною позовною заявою до відповідача за зустрічним позовом ТОВ «Спецтех ЮА» про стягнення заборгованості у сумі 397 766,60 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 08.04.2025 у справі № 914/2828/24, зокрема, первісні позовні вимоги задоволено частково, стягнено з ТОВ «Металворк» на користь ТОВ «Спецтех ЮА» 186 600,00 грн штрафу, 4 248,36 грн. 3% річних, 17 001,91 грн. інфляційних втрат, 3 117,75 грн. судового збору, зустрічні позовні вимоги задоволено частково, стягнено з ТОВ «Спецтех ЮА» на користь ТОВ «Металворк» 354 600,00 грн основного боргу, 20 999,25 грн. інфляційних втрат, 4 139,00 грн. 3% річних, 4 557,62 грн. судового збору.

14 квітня 2025 року представник ТОВ «Металворк» звернувся з заявою про стягнення судових витрат на професійну правову (правничу) допомогу в якій просив стягнути з ТОВ «Спецтех ЮА» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 765,00 грн по первісному позову та 29 925,00 грн по зустрічному позову.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем надано копію договору про надання правової допомоги б/н від 15.09.2024, укладеного ТОВ "Металворк" (клієнт) та АО «Мицик, Кравчук та Партнери» (виконавець), відповідно до умов якого виконавець зобов`язується здійснити захист, представництво та надати інші види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначений договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Предметом договору є надання правової допомоги у справі за позовом ТОВ «Спецтех ЮА» до клієнта про стягнення коштів і за зустрічним позовом клієнта до ТОВ «Спецтех ЮА» про стягнення боргу на стадії розгляду справи судом І інстанції. Сторони узгодили, що правова допомога оплачується шляхом внесення фіксованого гонорару у розмірі 60 000,00 грн; додатково клієнт оплачуватиме вартість участі у засіданнях із розрахунку 3000,00 грн за участь в кожному одному засіданні в режимі відеоконференції (п.3.1 договору).

Відповідно до Акту виконаних робіт від 17.12.2024 виконавцем в інтересах клієнта виконано зобов`язання, а саме:

- надання правової інформації, консультації і роз`яснень з правових питань, визначених предметом договору про надання правової допомоги;

- правовий аналіз поданих позивачем документі;

- моніторинг рішень у Єдиному державному реєстрі судових рішень та вивчення правових позицій Верховного Суду у подібних категоріях справ;

- узгодження правової позиції з клієнтом;

- підготовка доказів;

- складання відзиву на позовну заяву;

- складання зустрічної позовної заяви;

- безпосередня участь адвоката в суді 17.12.2024.

В Акті виконаних робіт зазначено, що вартість виконаних робіт становить 63 000,00 грн., а розрахунок такої вартості проведено згідно п.3.1 Договору.

Відповідно до платіжної інструкції №8587 від 18.09.2024 на суму 40 000,00 грн. (призначення платежу: «Оплата за надання правової (правничої) допомоги згідно договору від 15.09.2024 року. Усумі 33 333,33 грн., ПДВ 20% 6 666,67 грн.») та платіжної інструкції №9009 від 17.12.2024 на суму 23 000,00 грн. (призначення платежу: «Оплата за надання правової (правничої) допомоги зг. договору від 15.09.2024 р; зг. Рах. від 17.12.2024 р. Без ПДВ», ТОВ «Металворк» оплачено вартість правничої допомоги адвоката за договором про надання правової допомоги в загальному розмірі 63 000,00 грн.

Норми права та висновки, якими суд апеляційної інстанції керувався при прийнятті постанови.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Разом з тим чинне процесуальне законодавство також визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини 3 статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як встановлено судами, 16.12.2024 ТОВ «Металворк» через систему «Електронний суд» подав до Господарського суду Львівської області відзив на позовну заяву та зустрічну позовну заяву, в якій зазначив, що попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат становить 60 000,00 грн.

Під час судового засідання 05.05.2025 представник відповідача повідомив, що докази судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду відповідно до частин 1 та 2 статті 221 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом ч.1 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 126 ГПК України).

Так, представництво інтересів ТОВ «Металворк» в суді першої інстанції здійснював адвокат Адвокатського об`єднання «Мицик, Кравчук і Партнери» Кравчук Петро Іванович на підставі ордеру серія ВС №1332679 від 16.12.2024.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи судом першої інстанції в загальній сумі 63 000 грн. ТОВ «Металворк» надав суду наступні докази: свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 10.05.2011, договору про надання правової допомоги від 15.09.2024, акт виконаних робіт від 17.12.2024, платіжні інструкції №9009 від 17.12.2024 та №8587 від 18.09.2024.

Відповідно до ст.1 ЗУ Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з ст.19 ЗУ Про адвокатуру та адвокатську діяльність видами адвокатської діяльності, зокрема є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характер; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 ЗУ Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 вказала, що гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру або погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Як вбачається з умов договору про надання правничої допомоги від 15.09.2024 сторони передбачили фіксований розмір гонорару в сумі 60 000 грн, а також зазначили, що додатково клієнт оплачуватиме 3 000,00 грн. за кожне судове засідання у якому адвокат братиме участь.

Апеляційним судом встановлено, що під час розгляду справи судом першої інстанції адвокатом Кравчук П.І. підготовлено та надіслано суду відзив на позовну заяву на 4-х аркушах, зустрічну позовну заяву на 7-ми аркушах, заяву про затвердження мирової угоди (пропозиція укладення мирової угоди) на 1-му аркуші, а також здійснено представництво інтересів ТОВ «Металворк» в 6-ти судових засіданнях (17.12.2024, 21.01.2025, 25.02.2025, 04.03.2025, 18.03.2025, 08.04.2025), загальна тривалість яких становить 1 год. 26 хв..

Відповідно до ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.5 ст.126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.6 ст.126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з апеляційної скарги, ТОВ «Спецтех ЮА» вважає, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9 765,00 грн по первісному позову та 29 925,00 грн по зустрічному позову не є співмірним предмету позову та складності справи.

Слід зазначити, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.5-7, ч.9 ст.129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, які викладено в пунктах 33-34, 37 додаткової постанови від 07.07.2021 у справі №910/12876/19, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Також відповідно до усталеної практики Верховного Суду суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, повинен враховувати, що:

-не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі №922/1964/21);

-при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц);

-суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі №914/2355/21 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Із урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Так, проаналізувавши подані представником ТОВ «Металворк» докази на понесення витрат на професійну правничу, беручи до уваги предмет спору, кількість документів, що знаходиться у матеріалах справи, поведінку сторін, зміст та об`єм наданих адвокатом пояснень, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності, принципу співмірності та розумності судових витрат, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої фактичності та неминучості) та розумності їх розміру, пропорційності до предмета спору та обсягу наданих послуг, враховуючи, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, апеляційний господарський суд дійшов висновку не присуджувати ТОВ «Металворк», витрати на професійну правничу допомогу по зустрічному позові в сумі 29 925,00 грн. та вирішив такий зменшити до 9 000,00 грн..

В частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу по первісному позові в розмірі 9 765,00 грн., апеляційний господарський суд вважає, що такий відповідає критеріями обґрунтованості, пропорційності та розумності.

Щодо посилання апелянта на відсутність попереднього орієнтовного розрахунку судових витрат у першій заяві по суті спору, колегія суддів зазначає, що таке є необґрунтованим з огляду на наступне.

Частина 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторону разом з першою заявою по суті спору подати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Частиною 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Водночас згідно ч. 3 ст. 124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат, в тому числі, на професійну правничу допомогу, не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Зазначене положення забезпечує дотримання принципу змагальності, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, та, крім того, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.

У постанові від 12.10.2022 у справі № 725/42/21-ц Верховний Суд дійшов висновку, що виходячи зі змісту положень частини 2 статті 124 ГПК України, у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку судових витрат у суду виникає право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат, тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні судових витрат.

У постанові від 18.03.2024 у справі № 459/2350/23 Верховний Суд навів правовий висновок, що не надання попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у їх стягненні, якщо такий розрахунок попередньо (з першою заявою по суті спору) не надавався, оскільки закон використовує термін «може відмовити», а не «відмовляє». Для цього суд має застосувати положення закону про завдання та принципи цивільного судочинства, пропорційність у цивільному судочинстві, а також конкретні обставини справи, вимоги, з якими заявник звернувся до суду, їх значення для заявника. Таким чином, хоча відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу у зв`язку з неподанням заявником попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат є правом суду, а не обов`язком, суд має враховувати конкретні обставини справи та принцип диспозитивності цивільного судочинства. Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою як позовної заяви (апеляційної та касаційної скарг), так і відзиву, оскільки з огляду на положення процесуального закону попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Апеляційним судом встановлено, що ТОВ "Металворк" одночасно подало зустрічну позовну заяву, де товариством зазначався попередній розрахунок витрат на правову допомогу та відзив на первісний позов. При цьому першою у матеріалах справи є зустрічна позовна заява (на а.с. 74, а відзив на а.с.104). Тому суд дійшов висновку, що товариством дотримано принцип змагальності та виконано приписи ст. 124 ГПК України.

Крім того, ТОВ "Спецтех ЮА" заперечується також розмір витрат з підстав відсутності детального розрахунку сум щодо стягнення витрат.

17.12.2024 ТОВ "Металворк" та АО «Мицик, Кравчук та Партнери» підписали акт виконаних робіт, у якому вказали детальний опис наданих адвокатом послуг та зазначили, що розрахунок вартості проведено згідно п.3.1 договору. Отже, твердження позивача не знайшли свого правового обгрунтування і не можуть бути взяті апеляційним судом до уваги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується частково з доводами апеляційної скарги, керуючись зокрема, такими критеріями як обґрунтованість, пропорційність, співмірність та розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи приписи частини 4 статті 126 та частини 5 статті 129 ГПК України, вважає, підставним зменшення витрат на правничу допомогу по зустрічному позові до 9 000 грн. В частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу по первісному позові в розмірі 9 765,00 грн., колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що така сума відповідає критеріям обґрунтованості, пропорційності, співмірності та розумності.

З вищенаведених підстав апеляційний суд зменшує розмір судових витрат на правничу допомогу по зустрічному позові з 29 925,00 грн. до 9 000,00 грн. з мотивів викладених вище.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 05.05.2025 підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

За змістом статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як письмові, речові та електронні докази.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Згідно зі ст. ст. 73,74,77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безсторонньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції виходить з того, що Європейським судом з прав людини у рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтех ЮА" б/н від 27.05.2025 частково задоволити.

Додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 05.05.2025 частково скасувати.

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Металворк" частково задоволити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтех ЮА" (08130, Київська область, Бучанський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Соборна, буд.10Б, приміщення 110; ідентифікаційний код 41602686) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Металворк (80560, Львівська область, Золочівський район, смт. Красне, вул. Відродження, буд.8; ідентифікаційний код 42329079) судові витрати в сумі 9 000,00 грн. на професійну правову допомогу за зустрічним позовом.

В решті задоволення заяви відмовити.

В решті додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 05.05.2025 в справі №914/2828/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до касаційної інстанції визначені ст.ст. 287-289 ГПК України.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови складено 05.09.2025.

Головуючий суддя Бойко С. М.

Судді Бонк Т. Б.

Якімець Г. Г.