ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2025м. ДніпроСправа № 904/1476/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Охоронний сервіс і протипожежний захист", м. Київ

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором про закупівлю товару

Суддя Красота О.І.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Охоронний сервіс і протипожежний захист" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" і просило суд стягнути основний борг у розмірі 390 195,00 грн., пеню у розмірі 49 036,00 грн., штраф у розмірі 20 930,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 21 229,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору про закупівлю товару № 480/13/342 ВО від 02.07.2024 в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

Крім того, Позивач просить суд зазначити у рішенні суду про нарахування заборгованості з інфляційних втрат до моменту повного виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 07.04.2025 позовну заяву залишено без руху; встановлено Позивачу семиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви, а саме надати:

- письмові уточнення позовної заяви в частині ціни позову;

- письмові уточнення прохальної частини позовної заяви щодо загальної суми заборгованості та суми основного боргу.

09.04.2025 від Позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій він зазначив, що ціна позову становить 390 195,00 грн., та просив суд стягнути з Відповідача основний борг у розмірі 299 000,00 грн., пеню у розмірі 49 036,00 грн., штраф у розмірі 20 930,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 21 229,00 грн., а також зазначити у рішенні суду про нарахування заборгованості з інфляційних втрат до моменту повного виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 14.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

23.04.2025 від Відповідача надійшов відзив на позов, в якому він проти позовних вимог заперечує та просить суд відмовити у повному обсязі у задоволенні позову.

05.05.2025 від Позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він заперечував проти доводів Відповідача та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Справу відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглянуто судом протягом розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

02.07.2024 між Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі Відповідач, Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Охоронний сервіс і протипожежний захист" (далі Позивач, Постачальник) укладено Договір про закупівлю товару № 480/13/342 ВО (далі Договір).

Згідно з п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві товар, зазначений в п. 1.2 Договору, а Покупець прийняти і оплатити такий товар.

За умовами п. 1.2 Договору Постачальник зобов`язується поставити Протипожежне, рятувальне та захисне обладнання, код ДК 021:2015-3511 (Вогнегасники) за найменуванням, кількістю і ціною відповідно до Специфікації № 1, яка є невід`ємною частиною Договору.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що сума (ціна) Договору, відповідно до Специфікації № 1 становить 299 000,00 грн. без ПДВ (платник єдиного податку).

Відповідно до підпункту 7, пункту 19 «Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178, порядок зміни ціни одиниці товару залежно від зміни курсу іноземної валюти, встановленого на дату проведення електронного аукціону, більш ніж на 5% по відношенню до курсу іноземної валюти, встановленого Національним банком України (далі - НБУ) на дату, що передує даті поставки товару, здійснюється за формулою: Ц1=((Ц-А)/К)хК1, де Ц1 - ціна одиниці товару, яка підлягає оплаті після коригування; Ц - ціна одиниці товару, зафіксована у Договорі; К - курс іноземної валюти (НБУ) по відношенню до гривні на дату розкриття тендерних пропозицій; К1 - курс іноземної валюти (НБУ) по відношенню до гривні на дату настання події, пов`язаної із зміною курсу валют (звернення Постачальника; моніторинг коливання курсових різниць Покупцем; тощо); А - сума передплати у розрахунку на одиницю товару (застосовується, якщо була передплата) (п. 3.3 Договору).

За умовами п. 4.1 Договору товар, який поставляється відповідно до цього Договору, сплачується Покупцем за погодженими цінами в національній валюті України.

Згідно з п. 4.2 Договору Покупець здійснює оплату отриманої партії товару по факту його поставки протягом 60-ти календарних днів.

Відповідно до п. 5.1 Договору поставка товару здійснюється партіями. Обсяг кожної партії уточнюється у заявках, підписаних працівниками Покупця. Термін поставки кожної партії товару протягом 14-ти робочих днів після отримання заявки. Заявка може направлятись Постачальнику за допомогою електронних засобів зв`язку (факс, електронна пошта тощо) з подальшим направленням оригіналів документів на адресу, вказану в цьому Договорі (отримання Постачальником оригіналу заявки є необов`язковим).

За умовами п. 5.2 Договору поставка товару здійснюється відповідно до Інкотермс-2010, на умовах DDP, склад Покупця:

- Інгульська шахта, ДП «СхідГЗК» с. Неопалимівка, Кропивницький район, Кіровоградська область;

- Новокостянтинівська шахта, ДП «СхідГЗК» с. Олексіївка, Новоукраїнський район, Кіровоградська область;

- Жовтоводський майданчик (ГМЗ) ДП «СхідГЗК», вул. Залізнична, 13, м. Жовті Води, Дніпропетровська область.

Відповідно до п. 5.3 Договору при поставці партії товару Постачальник надає сертифікат заводу-виробника або паспорт заводу-виробника, або сертифікованої лабораторії, або інший документ виробника, що підтверджує технічні та якісні характеристики товару; рахунок-фактуру; видаткову накладну; товарно-транспортні документи.

Згідно з п. 5.4 Договору датою поставки товару та переходу права власності на товар буде вважатись дата фактичної поставки товару на склад Покупця.

За умовами пп. 6.1.1 п. 6.1 Договору Покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар.

Відповідно до пп. 6.4.1 п. 6.4 Договору Постачальник має право своєчасно та у повному обсязі отримувати плату за поставлений товар.

Згідно з п. 7.4 Договору за порушення строків оплати за поставлений товар, передбачених Договором, Покупець сплачує Постачальнику штрафні санкції у розмірі, передбаченому ст. 231 ГК України. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України сторони у Договорі встановили інший розмір процентів, а саме 0 (нуль) процентів річних від простроченої суми.

Пунктом 11.1 Договору передбачено, що Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2024, а в частині розрахунків до повного їх виконання.

За умовами п. 11.2 Договору дія Договору про закупівлю може бути продовжена на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної у Договорі, якщо видатки на досягнення цієї цілі затверджено в установленому порядку, про що сторони підписують додаткову угоду.

Згідно з п. 11.3 Договору закінчення строку Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору.

Специфікацією № 1 до Договору сторони узгодили найменування товару, його одиницю виміру, кількість, ціну, суму. Так, загальна сума складає 299 000,00 грн. без ПДВ.

На виконання умов Договору Позивач поставив Відповідачу товар на суму 299 000,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № ER- від 16.07.2024, яка підписана сторонами без будь-яких зауважень і заперечень, а також виставив відповідний рахунок на оплату № ER- від 16.07.2024.

Однак Відповідач не розрахувався з Позивачем за поставлений товар.

01.11.2024 Позивач надіслав Відповідачу повідомлення-вимогу за № 6789 від 30.10.2024 про сплату заборгованості. Вказану вимогу Відповідач отримав 05.11.2024, однак відповіді не надав, заборгованість не сплатив.

Заборгованість, яка лишилась несплаченою Відповідачем, складає 299 000,00 грн., що і є причиною виникнення спору.

Ухвалюючи рішення, господарський суд виходив з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

За приписів ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи умови п. 4.2 Договору, кінцевим строком оплати поставленого товару є 14.09.2024.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач не розрахувався з Позивачем за поставлений товар у розмірі 299 000,00 грн.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога щодо стягнення з Відповідача основного боргу у розмірі 299 000,00 грн. підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з Відповідача пені у розмірі 49 036,00 грн. та штрафу у розмірі 20 930,00 грн.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Як вказувалось вище, згідно з п. 7.4 Договору за порушення строків оплати за поставлений товар, передбачених Договором, Покупець сплачує Постачальнику штрафні санкції у розмірі, передбаченому ст. 231 ГК України. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України сторони у Договорі встановили інший розмір процентів, а саме 0 (нуль) процентів річних від простроченої суми.

Надаючи аналіз статті 231 Господарського кодексу України в цілому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.12.2019 у справі № 904/4156/18 зазначила, що частина друга статті 231 ГК України визначає уніфікований розмір штрафних санкцій за певні види правопорушень (порушення вимог щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг), порушення строків виконання негрошового зобов`язання) у господарському зобов`язанні (пункт 6.25).

У пункті 2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" зазначено, що господарським судам необхідно мати на увазі, що штрафні санкції, передбачені абзацом третім частини другої статті 231 ГК України, застосовується за допущене прострочення виконання лише негрошового зобов`язання, пов`язаного з обігом (поставкою) товару, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких її вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафних санкцій.

Застосування до боржника, який порушив господарське зобов`язання, санкції у вигляді штрафу, передбаченого абзацом 3 частини 2 ст. 231 ГК України, можливо за сукупності таких умов: якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачено договором або законом; якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки; якщо допущено прострочення виконання негрошового зобов`язання, пов`язаного з обігом (поставкою) товарів, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 28.02.2011 у справі № 3-11гс11, від 04.02.2014 у справі № 3-14гс14, від 05.04.2017 у справі № 910/18894/16).

Враховуючи, що штрафні санкції, передбачені ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України, застосовуються лише за порушення негрошових зобов`язань, а в даному випадку Позивач нараховує штрафні санкції (штраф, пеня) за порушення строків оплати, тобто за порушення грошового зобов`язання, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 49 036,00 грн. та штрафу у розмірі 20 930,00 грн. на підставі ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України.

За приписами ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 цього Закону).

Якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені і штрафу не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня та штраф нараховуються відповідно до чинного законодавства, суму пені і штрафу може бути стягнуто лише в разі, якщо обов`язок та умови їх сплати визначено певним законодавчим актом.

З аналізу вищенаведених норм законодавства вбачається, що пеня та штраф це договірні санкції.

Разом з цим, укладений сторонами Договір не містить умов щодо розміру і порядку нарахування пені та штрафу. Відтак, відсутня правова підстава для нарахування пені та штрафу.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення з Відповідача пені у розмірі 49 036,00 грн. та штрафу у розмірі 20 930,00 грн. задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача інфляційні втрати за період з вересня 2024 року по січень 2025 року у розмірі 21 229,00 грн.

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок інфляційних втрат, дійшов висновку, що вказаний розрахунок зроблено вірно, тому позовна вимога щодо стягнення з Відповідача інфляційних втрат у розмірі 21 229,00 грн. підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню зі стягненням з Відповідача основного боргу у розмірі 299 000,00 грн., інфляційних втрат у розмірі 21 229,00 грн.

В решті позову слід відмовити.

У зв`язку із частковим задоволенням позову судовий збір за подання позовної заяви відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо вимоги Позивача про нарахування заборгованості з інфляційних втрат до моменту повного виконання рішення суду в порядку ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Правовий аналіз наведеної вище норми чинного законодавства свідчить про те, що остання передбачає право, а не обов`язок суду зазначити про нарахування відсотків або пені у рішенні про стягнення боргу.

При цьому, інфляційні втрати не підпадають під дію частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Олеся Гончара, 2, ідентифікаційний код в ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Охоронний сервіс і протипожежний захист" (02059, м. Київ, вул. Драгоманова, 2, кв. 124, ідентифікаційний код в ) основний борг у розмірі 299 000,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 21 229,00 грн., судовий збір у розмірі 3 842,75 грн.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

12.09.2025