РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.09.2025Справа № 910/7871/25

Суддя Господарського суду міста Києва Привалов А.І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників

справу № 910/7871/25

за позовом Державне підприємство "Український державний центр радіочастот" в особі Північно-східної філії Державного підприємства "Український державний центр радіочастот"
до проДержавного підприємства дорожнього зв`язку, інформаційного забезпечення та автоматики "Укрдорзв`язок" стягнення 3391,37 грн.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Український державний центр радіочастот" в особі Північно-східної філії Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства дорожнього зв`язку, інформаційного забезпечення та автоматики "Укрдорзв`язок" про стягнення 3391,37 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором на роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів № 930 від 30.01.2020, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 2815,56 грн., за прострочення сплати якої нараховані пеня в розмірі 455,48 грн та інфляційні витрати - 120,33 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2025 відкрито провадження у справі №910/7871/25 та ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін. При цьому, суд зобов`язав відповідача подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Як установлено судом, позивач і відповідач мають зареєстровані електронні кабінети у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі відповідно ухвала суду від 25.06.2025 про відкриття провадження у справі в електронному вигляді була доставлена до електронних кабінетів сторін, що підтверджується повідомленнями про доставку електронного листа, залученими до матеріалів справи.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи вважається днем вручення судового рішення. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

З огляду на приписи ч. 6 ст. 242 ГПК України вважається, що сторони отримали 27.06.2025 ухвалу про відкриття провадження у справі від 25.06.2025.

Суд зазначає, що з урахуванням строків, встановлених статтями 165, частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, а саме протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, які також визначені судом в ухвалі від 25.06.2025, відповідач мав подати відзив на позовну заяву.

Як свідчать матеріали справи, відповідач не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У свою чергу, суд наголошує, що відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Наразі, від відповідача станом на час винесення рішення до суду не надходило жодних заяв про неможливість подання відзиву та/або про намір вчинення відповідних дій у відповідності до статті 165 Господарського процесуального кодексу України та/або продовження відповідних процесуальних строків та заперечень щодо розгляду справи по суті.

За приписами ч. 2, 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на вищевикладене, оскільки відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, зокрема, відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, будь-яких письмових пояснень та інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті у строки, визначені ст. 178, 252 ГПК України, суд, на підставі частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про можливість розгляду даної справи виключно за наявними матеріалами.

Інших доказів на підтвердження своїх вимог, окрім наявних в матеріалах справи, позивачем суду не надано.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

30.01.2020 між Державним підприємством «Український державний центр радіочастот» в особі Північно-східної філії Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» (за договором Виконавець) та Державним підприємством Дорожнього зв`язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв`язок» в особі Філії «Полтавський виробничий експлуатаційно-технічний вузол зв`язку» ДП дорожнього зв`язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв`язок» (за договором Замовник) було укладено Договір на роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів № 930.

Відповідно до п. 1.1. Договору, предметом договору є проведення виконавцем робіт, пов`язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ), згідно з виданими дозволами, а також виявлення та усунення дії джерел радіозавад роботі РЕЗ Замовника на території Харківської області.

Згідно з умовами п. 3.1. договору, ціна виконаних робіт, пов`язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ, визначається на підставі чинних тарифів на роботи (послуги) Державного підприємства Український державний центр радіочастот, затверджених у встановленому порядку, за один календарний місяць, залежить від кількості РЕЗ щодо яких проводились роботи і не включає податок на додану вартість. Податок на додану вартість нараховується згідно із законодавством України. Розрахунок ціни робіт здійснюється на підставі додатку до договору, що є його невід`ємною частиною.

У п. 3.2. договору передбачено, що виконання робіт підтверджується відповідними актами виконаних робіт підписаними обома сторонами.

Згідно з п. 3.3. договору, виконавець після закінчення проведення робіт оформлює рахунки за виконані роботи та разом з актами виконаних робіт надсилає на адресу замовника до кінця місяця, протягом якого виконувались роботи:

- якщо замовник не підписує акти виконаних робіт він повинен протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту їх отримання надати виконавцю вмотивовану відмову (п. 3.3.1.);

- у випадку непідписання замовником актів виконаних робіт без вмотивованої відмови у прийнятті робіт по закінченню строку, вказаного в підпункті 3.3.1. договору, акти вважаються підписаними, а роботи прийнятими та підлягають оплаті (п. 3.3.2.).

Відповідно до п. 3.4. договору, розрахунки між виконавцем і замовником за роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ проводяться шляхом перерахування суми, що вказана в платіжному документі на поточний рахунок виконавця, не пізніше 25 числа місяця наступного за місяцем, у якому був виставлений (оформлений) рахунок.

Зміни переліку та кількості РЕЗ, що підлягають роботам, пов`язаними з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ, сторони узгоджують шляхом підписання нового додатку до договору (п. 3.5. договору).

У відповідності до п. 4.2. договору, за порушення грошових зобов`язань замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який нараховується пеня за кожен день прострочення.

Пеня нараховується на суму простроченого платежу, починаючи з 26 числа місяця наступного за місяцем, у якому був виставлений (оформлений) рахунок до повної сплати замовником суми боргу, але не більше ніж 180 календарних днів з моменту, коли зобов`язання мало бути виконане (п. 4.3. договору).

Цей договір, укладений на строк 1 (один) календарний рік, набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін. Дата набрання чинності та строку дії додаткових угод та додатків до цього договору визначається сторонами у тексті самих додаткових угод та додатків (п. 6.1. договору).

Цей договір вважається подовженим на кожний наступний строк тривалістю 1 (один) календарний рік, якщо жодна зі сторін за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення строку його дії не надішле іншій стороні письмове повідомлення про свій намір припинити його дію надалі (п. 6.2. договору).

Також, 30.01.2020 між сторонами було укладено Угоду № 275ЕД про визнання електронних документів та використання кваліфікованого електронного підпису/КЕП (далі за текстом - угода), відповідно до умов якої сторони погодили, що створення електронних документів, зазначених в п.1.4. цього договору сторонами та обмін електронними документами між сторонами здійснюється з дотриманням вимог чинного законодавства, зокрема, в сфері електронного документообігу та електронної комерції в Україні (п.1.1. угоди).

Пунктом 1.4. угоди передбачено, що електронні документи в розумінні даного договору є: рахунки на оплату, акти виконаних робіт, додатки до договору з радіочастотного моніторингу, в яких змінюється кількість РЕЗ за роботи (послуги) в яких УДЦР виступає виконавцем.

Електронний документ вважається укладеним сторонами та підписаним всіма необхідними повноважними підписантами з обох сторін у дату, зазначену в тексті такого електронного документа як дата його складання. Ця умова застосовується, в т.ч., у разі, якщо фактична дата накладання КЕП будь-яким з підписантом будь-якої сторони буде раніше або пізніше дати електронного документа, зазначеної в тексті останнього (пункт 3.1.1 угоди).

Відповідно до п.3.1.3. угоди, рахунки вважаються чинними в разі їх підписання стороною, яка їх направила.

Відповідно до Додатку до договору №930 від 30.01.2020 «Перелік РЕЗ, що підлягають радіочастотному моніторингу. Періодичність радіочастотного моніторингу та оплати за місяць» (дійсний з 01.01.2020), моніторингу підлягали 9 одиниць радіоелектронних засобів.

Згідно Рішення національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації від 17.08.2021 № 302 «Про затвердження Тарифів на роботи (послуги) державного підприємства «Український державний центр радіочастот» тариф для мереж радіозв`язку технологічних користувачів радіочастотного ресурсу (спектру) за кожний номінал частоти кожного РЕЗ (РО) становить 7,9 грн. на місяць без ПДВ. Таким чином за вісім РЕЗ 63.290 грн. крім того ПДВ 12,64, а разом на місяць з ПДВ 75,84 грн.

Як убачається з доданих до справи рахунків та актів, у період лютий 2022 року та з квітня 2022 року по квітень 2025 року позивачем були проведені для відповідача роботи з радіочастотного моніторингу та забезпечення електромагнітної сумісності радіоелектронного засобу по Договору № 930 від 30.01.2020 на загальну суму 2815,56 грн.

При цьому, позивач зазначив, що за березень-квітень 2022 року рахунки відповідачу не виставлялися, у зв`язку з бойовими діями на території Харківської області та неможливістю виконання робіт за договором.

Також, у в зв`язку з бойовими діями у місті Куп`янськ Харківської області з кінця лютого 2022 року стало неможливим проводити моніторинг передавача СА30-63-0421826 від 10.01.2020, вказаного в пункті 9 вказаного Додатка, відтак, рахунки за спірний період з квітня 2022 року по квітень 2025 року виставлялись за моніторинг 8 одиниць передавачів.

Отже, ураховуючи відсутність у матеріалах справи, передбаченої пунктом 3.3.1. договору вмотивованої відмови відповідача від підписання актів за лютий 2022 року та за період з квітня 2022 року по квітень 2025 року, наданої ним у погоджених сторонами порядку та строк, такі акти, в силу приписів пункту 3.3.2. договору, вважаються підписаними відповідачем, а роботи за ними та виставленими рахунками - прийняті останнім без жодних заперечень і зауважень та підлягають оплаті відповідачем.

Однак, відповідач, усупереч вищенаведеним умовам договору, оплату виконаних робіт не здійснив.

Посилаючись на порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором №930 від 30.01.2020 в частині оплати виконаних позивачем робіт у період лютий 2022 року, з квітня 2022 року по квітень 2025 року, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 2815,56 грн, а також нарахованих за прострочення сплати платежів пені в розмірі 455,48 грн та інфляційних витрат - 120,33 грн.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався та позовні вимоги не оспорив.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору № 930 на роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів № 930 від 30.01.2020 між сторонами, згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом установлено, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як установлено судом, акти про виконання робіт, які додано до матеріалів справи, відповідачем не підписані.

Згідно з п. 3.3. договору, виконавець після закінчення проведення робіт оформлює рахунки за виконані роботи та разом з актами виконаних робіт надсилає на адресу замовника до кінця місяця, протягом якого виконувались роботи:

- якщо замовник не підписує акти виконаних робіт він повинен протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту їх отримання надати виконавцю вмотивовану відмову (п. 3.3.1.);

- у випадку непідписання замовником актів виконаних робіт без вмотивованої відмови у прийнятті робіт по закінченню строку, вказаного в підпункті 3.3.1. договору, акти вважаються підписаними, а роботи прийнятими та підлягають оплаті (п. 3.3.2.).

Відповідачем не надано суду жодних доказів в підтвердження наявності мотивованої відмови від підписання актів та прийняття робіт.

З урахуванням наведеного, оскільки матеріали справи не містять мотивованої відмови від підписання актів та відмови від прийняття наданих послуг за договором у період лютий 2022 року, з квітня 2022 року по квітень 2025 року, суд погоджується з доводами позивача, що, в силу положень п. 3.3.2 договору, такі послуги вважаються прийнятими належним чином.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, у п. 3.4. договору сторонами визначено, що розрахунки між виконавцем і замовником за роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ проводяться шляхом перерахування суми, що вказана в платіжному документі на поточний рахунок виконавця не пізніше 25 числа місяця наступного за місяцем, у якому був виставлений (оформлений) рахунок.

Судом установлено, що відповідач за надані послуги не розрахувався, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 2815,56 грн, на підтвердження зворотного відповідачем не надано суду будь-яких інших доказів.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За вказаних обставин, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача 2815,56 грн заборгованості за надані послуги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, при зверненні до суду позивач також просив стягнути з відповідача на його користь інфляційні втрати 120,33 грн та пеню 455,48 грн, розраховані за порушення строків виконання зобов`язань з оплати наданих послуг окремо за кожним рахунком, за загальний період нарахувань з 26.03.2022 по 09.06.2025.

Відповідно зі ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Умовами п. 4.2. Договору передбачено, що за порушення грошових зобов`язань Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період за який нараховується пеня за кожен день прострочення.

Згідно з п. 4.3. Договору, пеня нараховується на суму простроченого платежу, починаючи наступного за місяцем, у якому був виставлений (оформлений) рахунок до повної сплати Замовником суми боргу але не більше ніж 180 (сто вісімдесят) календарних днів з моменту, коли зобов`язання мало бути виконане.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені окремо за кожним неоплаченим відповідачем рахунком у період лютий, квітень 2022 року по квітень 2025 року, суд дійшов висновку, що вони є арифметично вірними, у зв`язку з чим позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі.

Крім того, відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховний Суд №910/12604/18 від 01.10.2019).

У постанові Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19 викладено правовий висновок про те, що при розрахунку "інфляційних втрат" у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин за аналогією закону підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України від 27.07.2007 № 265, а також визначений порядок нарахування інфляційних втрат у випадку часткового помісячного погашення суми основного боргу.

Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 Цивільного кодексу України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078).

Перевіривши надані позивачем розрахунки інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що вони є арифметично вірними, у зв`язку з чим позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства дорожнього зв`язку, інформаційного забезпечення та автоматики Укрдорзв`язок (03179, м. Київ, вул. Михайла Чалого, буд. 3, ) на користь Державного підприємства Український державний центр радіочастот в особі Північно-східної філії Державного підприємства Український державний центр радіочастот (61010, м. Харків, вул. Гольдбергівська, буд. 63, ) заборгованість у сумі 2815 грн 56 коп., пеню 455 грн 48 коп., інфляційні втрати 120 грн 33 коп. та судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано: 09.09.2025.

Суддя А.І. Привалов