ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2025 Справа № 917/508/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001

Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Міністерство фінансів України, вул. М.Грушевського, 12/2, м. Київ, 01008

до відповідачів:

Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК Агро", вул. Гагаріна, 31, с. Новий Калкаїв, Семенівський район, Полтавська область, 38211

ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

ОСОБА_2 , АДРЕСА_2

про стягнення 3 627 879,51 грн,

Секретар судового засідання Ісенко М.В.,

Представники учасників процесу: відповідно протоколу від 04.09.2025,

установив:

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

Позивач стягнути з відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК Агро", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно 3 627 879,51 грн заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання ТОВ "ДВК Агро" умов укладеного 27.07.2022 між позивачем та ТОВ "ДВК Агро" Кредитного Договору №41256598-КД-1, з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 2 116 913,29 грн., заборгованість за процентами у розмірі - 603 717,66 грн. та заборгованість перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією у розмірі - 907 24,56 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем-1 (позичальником) взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором № 41256598-КД-1від 27.07.2022, за виконання яких у тому ж розмірі, що і позичальник, поручився відповідач-2 ОСОБА_1 на підставі укладеного між ним та АТ КБ "ПРИВАТБАНК" Договором поруки № 41256598-ДП-1/1 від 27.07.2022, а також відповідач 3 ОСОБА_2 на підставі укладеного між нею та АТ КБ "ПРИВАТБАНК" Договором поруки № 41256598-ДП-1/2 від 27.07.2022, у зв`язку з чим позивачем заявлено вимогу про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості, яка виникла з Кредитного договору № № 41256598-КД-1від 27.02.2022, за тілом кредиту та за процентами. Оскільки зобов`язання відповідача-1 було забезпечено гарантією Міністерства фінансів України (Договір про надання державної гарантії на портфельній основі №13110-05/55 від 05.04.2022 (далі - Договір гарантії)), позивач звернувся із відповідною вимогою до гаранта (Міністерства фінансів України), який здійснив виплату в розмірі, передбаченому гарантією. Відповідно до п. 39, 40 Договору гарантії своє право на стягнення за зворотною вимогою за сплаченою гарантією до боржника гарант реалізує шляхом наділення позивача повноваженнями на стягнення з позичальника сплаченої відповідно до гарантії суми, у зв`язку з чим позивачем заявлено вимогу про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією.

Правовими підставами позову позивачкою зазначено норми ст. 15, 16, 509, 526, 553, 554, 599, 610, 612, 1046, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України.

Як докази обґрунтованості позовних вимог позивач надав в копіях (т.с. 1, арк. с. 8-122, 135-145): установчі документи АТ КБ ПРИВАТБАНК, Кредитний договір №41256598-КД 1, Протокол перевірки КЕП Кредитний договір №41256598-КД, Додаткова угода № 1, Протокол перевірки КЕП Додаткова угода № 1, Договір поруки № 41256598 ДП 1/1, Протокол перевірки КЕП Договір поруки № 41256598 ДП1/1, Договір поруки № 41256598 ДП 1/2, Протокол перевірки КЕП Договір поруки № 41256598 ДП 1/2, Витяг з ЄДРПОУ, письмова вимога, поштові докази відправки вимоги, вимога на сплату за Гарантією № 290 від 07.11.2024, вимога на сплату за Гарантією № 290 MF 290, докази відправки агент - Вимоги ПриватБанк листопад, докази відправки Мінфін - Вимоги ПриватБанк листопад, повідомлення про надсилання вимоги гаранту, поштові докази надсилання вимоги гаранту відправки, розрахунок заборгованості, виписка р/р 1327, виписка р/р 5924, виписка р/р 5046, виписка р/р 7902, виписка р/р 1013, виписка р/р 0555, виписка р/р 0812, виписка р/р 0327, Договір про надання державної гарантії на портфельній основі.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Міністерство фінансів України надала суду 31.03.2025 за вх № 4299 пояснення, за мотивами яких позовні вимоги підтримує та просить суд розглядати справу без участі її представників.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

2. Процесуальні питання, вирішені судом.

14.03.2025 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК Агро", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення 3 627 879,51 грн заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання ТОВ "ДВК Агро" умов укладеного 27.07.2022 між позивачем та ТОВ "ДВК Агро" Кредитного Договору № 41256598-КД-1.

Крім того, у позовній заяві позивач просить суд залучити до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Міністерство фінансів України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2025 року справу № 917/508/25 розподілено судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 19.03.2025 року (з урахуванням ухвали суду від 31.03.2025 про виправлення описки) позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" залишив без руху, встановив спосіб усунення недоліків та надав позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви.

До суду від позивача надійшли заяви про усунення недоліків позовної заяви на виконання вимог ухвали суду від 19.03.2025 року про залишення позовної заяви без руху (вх. № 3957 та № 3848), недоліки усунено в строк та спосіб, встановлений судом.

Суд ухвалою від 25.03.2025 прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив розглядати справу у порядку загального позовного провадження, призначив підготовче засідання у справі на 24.04.2025 року на 10:00 год, залучив Міністерство фінансів України (вул. М.Грушевського, 12/2, м. Київ, 01008) до участі у справі як третю особу без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, встановив учасникам справи строки для подання заяв по суті спору.

28.03.2025 до суду від представника Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" адвоката Українця О.П. через систему "Електронний Суд" надійшла заява про участь у судовому засіданні 24.04.2025 та у всіх наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (вх.№4202), яку суд задовольнив ухвалою від 01.04.2025.

У судовому засіданні 24.04.2025 року оголошено протокольну ухвалу про перерву в підготовчому засіданні до 22.05.2025 до 10:00 год.

Призначене на 22.05.2025 року судове засідання не відбулося в зв`язку з перебуванням судді Ківшик О.В. на лікарняному.

Суд ухвалою від 27.05.2025 продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів, призначив наступну дату підготовчого засідання на 19.06.2025 на 11:00.

У судовому засіданні 19.06.2025 року з огляду на вчинення усіх необхідних процесуальних дій у даній справі для виконання завдань підготовчого провадження, встановлених частиною 1 статті 177 Господарського процесуального кодексу України, та закінчення встановленого строку підготовчого провадження, суд оголосив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 17.07.2025 року на 09:00.

Через оголошення у вказаний час повітряної тривоги у м. Полтава Полтавської області це судове засідання не відбулося.

Суд ухвалою від 17.07.2025 повідомив учасників справи про наступну дату судового засідання з розгляду справи по суті: 28.08.2025 року о 10:00 год.

27.08.2025 Позивач надав суду за вх № 11069 додаткові пояснення.

У судовому засіданні з розгляду справи по суті 28.08.2025 представник позивача підтримав свою правову позицію щодо предмету спору: на задоволенні позовних вимог наполягав; суд дослідив всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 28.08.2025 року суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та призначив дату судового засідання для проголошення рішення на 04.09.2025 на 09:00, про що повідомив Міністерство фінансів України, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДВК Агро", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ухвалою.

У судовому засіданні 04.09.2025 суд прийняв рішення без його проголошення відповідно до ст. 233, ч. 4 ст. 240 ГПК України у зв`язку з неявкою представників учасників справи.

Щодо ненадання відповідачами відзивів на позову суд зазначає таке.

Відповідачі своїм правом на подання відзиву на позов у визначені у відповідності до положень ГПК України строк та порядок не скористалися, проте не були позбавлені можливості цього зробити : ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у цій справі від 25.03.2025 року отримана ОСОБА_2 05.04.2025, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (т.с. 1, а.с. 185), Товариством з обмеженою відповідальністю "ДВК Агро" та ОСОБА_1 26.03.2025, про що свідчать довідки про доставку електронного лиса в електронний кабінет (а.с. 153, 154), отримання решти ухвал суду у цій справі відповідачами також підтверджується матеріалами справи.

Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").

Таким чином, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.05.2018 № 925/125/14, від 02.06.2020 у справі № 910/17792/17.

Крім того, відповідачі не були позбавлені права та можливості ознайомитись з ухвалами суду у даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) відповідно до Закону України "Про доступ до судових рішень".

Викладене в сукупності свідчить про належне повідомлення відповідачів про дату, час і місце проведення судових засідань та покладені на них судом обов`язки, обізнаність останніх про дане судове провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, оцінивши подані докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

05.04.2022 між Міністром фінансів Марченко С.М., який діє від імені держави за дорученням Кабінету Міністрів України на підставі Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №375 (далі - гарант) та АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (далі - банк-кредитор) було укладено Договір про надання державної гарантії на портфельній основі №13110-05/55 (т.с. 1, арк.с. 135-145, надалі - Договір гарантії).

При цьому сторони Договору гарантії узгодили, зокрема, таке:

- Гарант на умовах Договору гарантії та в межах ліміту гарантії надає на користь банка-кредитора безвідкличну гарантію з метою гарантування виконання позичальниками частини своїх грошових зобов`язань перед банком-кредитором за кредитними договорами, включеними до портфелю (п. 6 Договору гарантії);

- гарантія надається за кредитами, включеними до портфеля (п. 7 Договору гарантії);

- гарантія вважається наданою на користь банка-кредитора з дати укладення Договору гарантії (п. 8 Договору гарантії);

- у разі настання гарантійною випадку гарант зобов`язаний сплатити на користь банка-кредитора суму сплати за гарантією згідно з вимогами розділу "Сплата за гарантією" Договору гарантії (п. 12 Договору гарантії);

- незважаючи на будь-які інші положення цього договору, загальна сума всіх сум сплати за гарантією, що підлягає сплаті гарантом протягом строку дії Договору гарантії, не може перевищувати ліміту гарантії (п. 13 Договору гарантії);

- у разі настання гарантійного випадку банк-кредитор надсилає Гаранту вимогу, а агенту - копію вимоги разом з інформацією щодо сум, що належать до сплати Гарантом, та підтверджувальними документами (лист із зазначенням переліку кредитів, за якими виникла прострочена заборгованість), не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому виник гарантійний випадок (п. 31 Договору гарантії);

- Гарант на підставі вимог, отриманих від банка-кредитора, з урахуванням інформації агента щодо перевірки вимог сплачує на рахунок банка-кредитора суму сплати за гарантією згідно з вимогою раз на місяць (але не пізніше 30 календарних днів після отримання відповідної вимоги) за умови одночасного дотримання вказаних у даному пункті вимог (п. 35 Договору гарантії);

- у разі здійснення Гарантом виплати суми сплати за гарантією за будь-яким проблемним кредитом банк-кредитор зобов`язується відобразити в обліку (позабалансовий рахунок 9819) виникнення заборгованості позичальника перед бюджетом на суму здійсненної Гарантом виплати суми сплати за гарантією та застосувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі за рахунок реалізації предмета забезпечення) за таким проблемним кредитом. Таке звернення стягнення має бути здійснено банком-кредитором у найкоротші строки (п. 35 Договору гарантії);

- з метою реалізації зворотньої вимоги (регресу) гаранта до позичальника та на виконання статті 17 Бюджетного кодексу України та вимог, передбачених пунктами 38 і 40 цього договору, банк-кредитор, виступаючи на підставі Порядку №723 та цього договору, зобов`язується:

1) застосувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі за рахунок реалізації предмета забезпечення) за проблемним кредитом з метою погашення простроченої заборгованості перед бюджетом та зобов`язань позичальника зі сплати пені, нарахованої відповідно до пункту 45 цього договору за таким проблемним кредитом;

2) здійснювати заходи щодо стягнення суми, сплаченої гарантом, з усіма процесуальними правами, що надаються позивачу (крім права підпису заяви про повну або часткову відмову від заяви про порушення (відкриття) провадження у справі про банкрутство, підпису заяви про відмову від заяви з грошовими вимогами до боржника; підпису заяви про повне або часткове визнання позову, про повну або часткову відмову від позову, про зменшення розміру позовних вимог), в судах, а також органах нотаріату, органах державної виконавчої служби, з приватними виконавцями, арбітражними керуючими, адвокатами (п. 39 Договору гарантії);

- кошти, отримані внаслідок застосування інструментів врегулювання заборгованості (в тому числі за рахунок реалізації предмета забезпечення) за проблемним кредитом, перераховуються на рахунок Гаранта в сумі, пропорційній ставці індивідуальної гарантії за таким проблемним кредитом (але не більше загальної суми всіх сум сплати за гарантією, яка сплачена за таким проблемним кредитом, та пені, нарахованої відповідно до пункту 45 цього договору), та зараховуються Гарантом насамперед у рахунок погашення простроченої заборгованості перед бюджетом, у зв`язку з чим банк-кредидор робить відповідний бухгалтерський запис та зменшує заборгованість позичальника перед державним бюджетом (п. 40 Договору гарантії).

27.07.2022 між Акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" (позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДВК Агро" (позичальник) було укладено Кредитний Договір № 41256598-КД-1 (в подальшому Кредитний договір, т.с. 1, арк.с. 13-20).

При цьому сторони узгодили, зокрема, таке:

- вид кредиту - невідновлювальна кредитна лінія (пункт А.1 Кредитного договору); ліміт Кредитного договору: 6 458 368,00 грн на такі цілі: придбання основних засобів; забороняється використання кредитних коштів для погашення кредитів і відсотків або іншої заборгованості за кредитними договорами, виплати дивідендів, надання/повернення фінансової/матеріальної допомоги (пункт А.2 Кредитного договору); кінцевий термін повернення кредиту 01.05.2025 (включно) (пункт А.3 Кредитного договору);

- виконання позичальником зобов`язань за Кредитним договором забезпечується: договором застави сільськогосподарської техніки; Договором поруки, укладеним з ОСОБА_1 ; Договором поруки, укладеним з ОСОБА_2 (п. А.5 Кредитного договору);

- тип процентної ставки за Кредитним договором - фіксована. За користування кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 15,2 % річних від суми непогашеної заборгованості за кредитом (п. А.6, п. А.6.1 Кредитного договору);

- у випадку порушення Позичальником термінів/строків погашення заборгованості за кредитом, встановлених п.п. 2.2.3 цього Договору, Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 30,4 % річних від суми простроченої заборгованості за кредитом (п. А.7 Кредитного договору);

- датою сплати процентів за користування кредитними коштами є 1-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання цього Договору. У випадку несплати процентів вони вважаються простроченими. Платежі за кредитом сплачуються відповідно до графіку, який є невід`ємною частиною цього Договору (п. А.8 Кредитного договору);

- сторони дійшли згоди, що повідомлення, запити та кореспонденція за цим Договором або у зв`язку з ним, що повинні бути в письмовій формі, можуть передаватися по електронній пошті, за умови, що оригінали юридично важливої кореспонденції і документації повинні передаватися визнаною в Україні кур`єрською службою або вручатися особисто. Будь-яке таке повідомлення повинно бути адресовано одержувачу на його адресу, що вказана нижче, або за іншою адресою, яка може час від часу повідомлятися в письмовій формі одержувачем відправнику як адреса одержувача (п. А.11 Кредитного договору);

- Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Позичальнику кредит у вигляді згідно з пунктом А.1 цього Договору, з лімітом та на цілі, зазначені у пункті А.2 цього Договору, не пізніше 5 днів з моменту, вказаного у другому абзаці підпункту 2.1.2 пункту 2.1 цього Договору, в обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені Кредитним договором терміни/строки. Невідновлювальна кредитна лінія надається Банком для здійснення Позичальником платежів, пов`язаних з його господарською діяльністю, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Продавця : ТОВ «Еріон Тех» (п. 1.1 Кредитного договору);

- термін повернення кредиту зазначений у п. А.3 цього договору. Зазначений термін може бути змінений згідно з п.п. А.10, 2.3.2, 2.4.1 цього договору (п. 1.2 Кредитного договору);

- Банк на свій розсуд, має право згідно зі статтею 651 Цивільного кодексу України, статтею 188 Господарського кодексу України здійснити одностороннє розірвання Кредитного договору з відправленням позичальнику повідомлення. У зазначену в повідомленні дату Кредитний договір вважається розірваним. При цьому в останній день дії Кредитного договору позичальник зобов`язується повернути Банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний строк його користування, повністю виконати інші зобов`язання за Кредитним договором. Одностороння відмова від Кредитного договору не звільняє позичальника від відповідальності за порушення зобов`язань за Кредитним договором (пункт "г" абзацу другого підпункту 2.3.2 пункту 2.3 Кредитного договору).

- за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з п.п. 1.2, 2.2.3, 2.3.2, 2.4.1 цього Договору Позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у п.п. А.6.1 і А.6.2 цього Договору (п. 4.1 Кредитного договору);

- в разі порушення строків повернення кредиту Позичальник сплачує Банку проценти у розмірі, встановленому у п. 5.10 цього Договору (п. 4.2 Кредитного договору);

- сплата процентів за користування кредитом, передбачених п. 4.1 цього Договору, здійснюється у дату сплати процентів. Дата сплати процентів зазначена у п. А.8 цього Договору (п. 4.3 Кредитного договору);

- цей Договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису усіма його сторонами, та діє до терміну, що зазначений в п. А.3 цього Договору, або до повного виконання зобов`язань сторонами за цим Договором, в залежності від того, яка подія настане раніше (п. 6.1 Кредитного договору);

- Кредитний договір підписано із використанням кваліфікованого електронного підпису в порядку, передбаченому Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Законом України "Про електронні довірчі послуги" (пункт 7.1 Кредитного договору).

Додатком №1 до Кредитного договору Банком і позичальником погоджено графік платежів (т.с. 1, а.с. 18 на звороті).

27.07.2022 між Позивачем та Відповідачем-1 була укладена додаткова угода №1 до Кредитного договору № 41256598-КД-1 від 27.07.2022 року (т.с. 1, арк.с. 21-23, надалі - Додаткова угода).

При цьому сторони узгодили, зокрема, таке:

- протягом строку Кредиту, зазначеного в п. А.3 Договору, за умови належного виконання Позичальником положень Порядку, Програми фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва (далі - "Програма") та умов цієї Додаткової угоди, Позичальник має право на отримання фінансової державної підтримки. Кредитні гроші Позичальник витрачає з метою:

- для запобігання російській агресії та подолання її наслідків, зокрема для задоволення потреб Збройних Сил, інших військових формувань, утворених відповідно до закону, та/або населення, постраждалого внаслідок проведення бойових дій під час воєнного стану, зокрема для переміщення підприємств з територій, що наближені до зони бойових дій або розташовані в ній, у безпечні регіони України, а саме на фінансування оборотного капіталу суб`єкта підприємництва, а саме в період дії воєнного стану на інвестиційні цілі, пов`язані із провадженням суб`єктом підприємництва господарської діяльності, та/або фінансування оборотного капіталу. Умови та порядок надання фінансової державної підтримки Позичальнику, визначені Порядком та цією Додатковою угодою (підп. а п. 1 Додаткової угоди);

- Позичальник обізнаний про умови фінансової державної підтримки згідно Порядку, які йому повністю зрозумілі й зобов`язується дотримуватися умов Порядку та нести відповідальність передбачені умовами Порядку та Договором (підп. б п. 1 Додаткової угоди);

- Позичальник обізнаний про те; що його грошові зобов`язання перед Банком зі сплати основної суми Кредиту частково забезпечені гарантією відповідно до Порядку надання державних гарантій на портфельній основі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 р. № 723 зі змінами (далі - Порядок надання державних гарантій). При цьому Позичальнику відомі, повністю зрозумілі умови надання гарантії, з якими (умовами) він повністю погоджується та вважає їх прийнятними для нього (підп. в п. 1 Додаткової угоди);

- за користування кредитом на умовах та в порядку визначених цією Додаткової угодою, Позичальник сплачує Банку Базову процентну ставку. Базова процентна ставка за кредитом змінювана, та становить на дату укладання цієї Додаткової угоди розмір 15.2 % річних. Розмір базової процентної ставки визначений за формулою:

- Індекс UIRD (3 місяці) + 6%;

- але не більше Індекс UIRD (3 міс.) +7% (обмеження встановлюється на дату укладання цієї Додаткової угоди). Подальший перегляд базової процентної ставки здійснюється відповідно до умов п. 2.1. цієї Додаткової угоди за визначеною вище формулою без обмежень.

- де Індекс UIRD український індекс ставок за депозитами фізичних осіб, що розраховується на основі номінальних ставок ринку депозитів фізичних осіб, які оголошуються банками України на строк 3 місяці. На дату укладання цієї Додаткової угоди значення індексу береться на дату, що передує даті підписання цієї Додаткової угоди, або остання, що опублікована на офіційному сайті Національного Банку України.

- Дані про величину індексу UIRD є загальнодоступними в мережі інтернет на офіційному сайті Національного Банку України.

- Банк щокварталу з урахуванням зміни зазначеного індексу переглядає розмір базової процентної ставки. При перегляді розміру базової процентної ставки Банк використовує розмір індексу UIRD, що офіційно визначений на 14 число останнього місяця календарного кварталу або розміру, що є останнім до цієї дати та опублікованим на сайті Національного Банку України, надалі дата перегляду розміру базової процентної ставки. Датою зміни розміру базової процентної ставки за користування кредитом є 1-ше число першого місяця календарного кварталу, що слідує за кварталом, в якому Банк визначив розмір індексу UIRD для розрахунку базової процентної ставки на наступний календарний квартал (п. 2.1 Додаткової угоди);

- у випадку прострочення позичальником своїх зобов`язань по погашенню Кредиту і /або процентів в розмірі та порядку, зазначеному в п. 2.7 цієї Додаткової угоди, Позичальник сплачує Банку проценти за користування Кредитом в порядку та розмірі, які зазначені у п. 2.2 Додаткової угоди (п. 2.2. Додаткової угоди);

- термін повернення кредиту визначений Договором (п. 2.7 Додаткової угоди);

- Позичальник визнає та підтверджує, що Банк має всі повноваження стягувати з нього прострочену перед державою заборгованість та застосовувати інші інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації простроченої заборгованості перед бюджетом та зобов`язань позичальника зі сплати пені, нарахованої відповідно до пункту 2.11 цієї Додаткової угоди) (п. 2.13 Додаткової угоди);

- грошові кошти, отримані від звернення стягнення щодо забезпечення або в результаті інших заходів щодо стягнення з позичальника простроченої заборгованості, направляються, в тому числі в рахунок відшкодування (в порядку регресу) сплачених гарантом та нарахованої пені (згідно з пунктом 2.11 цієї Додаткової угоди) до моменту повного повернення (відшкодування) гаранту сплачених сум сплати за гарантією та нарахованої пені (пункт 2.14 Додаткової угоди).

27.02.2022 між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (кредитор, позивач) та ОСОБА_1 (поручитель, відповідач-2) був укладений Договір поруки № 41256598-ДП-1/1 (надалі - Договір поруки 1, т.с. 1, арк.с. 24-28).

27.02.2022 між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (кредитор, позивач) та ОСОБА_2 (поручитель, відповідач-3) був укладений Договір поруки № 41256598-ДП-1/2 (надалі - Договір поруки 2, т.с. 1, арк.с. 29-33).

Означені Договори поруки є ідентичними за змістом.

При цьому сторони узгодили, зокрема, таке:

- предметом договору є надання поруки Поручителем перед Кредитором. За виконання зобов`язань ТОВ "ДВК Агро" (боржник) за Кредитним договором (п. 1.1 Договорів поруки);

- Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов`язання в тому ж розмірі, що і Позичальник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків (п. 1.2 Договорів поруки);

- Поручитель з умовами Кредитного Договору ознайомлений (п. 1.3 Договорів поруки);

- у випадку невиконання Боржником зобов`язань за Кредитним договором Боржник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники (п. 1.5 Договорів поруки);

- у випадку невиконання Боржником якого-небудь із зобов`язання, передбаченого п. 1.1 цього Договору, Кредитор має право направити Поручителю вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов`язання(нь). Ненаправлення Кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе Поручителем зобов`язання або вимагати від Поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами. Поручитель відповідає перед Кредитором як солідарний Боржник у випадку невиконання Боржником зобов`язань за Кредитним договором, незалежно від факту направлення чи ненаправлення Кредитором поручителю передбаченої даним пунктом вимоги (підп. 2.1.2 Договорів поруки);

- Поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання Боржника, зазначені в направленій Кредитором вимозі згідно п.п. 2.1.2 п.2.1 цього Договору (піп. 2.4.1 п. 2.4 Договорі поруки);

- сторони взаємно домовились, що порука за Договором поруки припиняється через 15 (п`ятнадцять) років після укладення Договору. У випадку виконання позичальником та/або поручителем всіх зобов`язань за Кредитним договором Договір поруки припиняє свою дію (пункт 4.1 Договорів поруки).

28.07.2022 з кредитного рахунку 1327 Відповідача-1 було перераховано кредитні кошти у розмірі 6 458 368,00 грн. на ТОВ "ЕРIДОН ТЕХ" як оплата за самохiдний обприскувач згiдно РФ № 1519 вiд 21.07.2022 по дог № 23/03-21ПС-103 вiд 23.03.2021 р. у тому числi ПДВ. Платник :ДВК АГРО ТОВ. ця обставина підтверджується випискою по рахунку НОМЕР_1 (т.с. 1, арк.с. 55) та не спростовується відповідачами.

Як стверджує Позивач, Відповідач 1 ТОВ "ДВК Агро" порушив свої зобов`язання за Кредитним договором, припинив здійснювати щомісячні платежі, які передбачені Графіком платежів.

Позивач надіслав Відповідачам письмову вимогу №20719POOKS0EJ від 02.10.2024 про погашення простроченої заборгованості в сумі 3 773 560,34 грн, з яких : 3 224 259,36 грн кредит, 1 071 470,04 грн прострочений кредит, 549 300,98 грн проценти, 98 507,73 прострочені проценти (т.с. 1, арк.с. 33).

Направлення цієї вимоги 10.10.2024 відповідачам підтверджується матеріалами справи (т.с. 1, арк.с. 37-38) та не спростовується Відповідачами.

У вимозі Позивач зазначив, що у випадку непогашення простроченої заборгованості у термін до 02.11.2024 строк (01.05.2025), що узгоджений п. 5.10 кредитного договору №41256598-КД-1 від 27.07.2022 буде вважатися таким, що настав 02.11.2024.

07.11.2024 року Позивачем було направлено до Міністерства фінансів України (Гаранта) та АТ УКЕКСІМБАНК (Агента) вимогу на сплату за гарантією № 290 від 07.11.2024 за Договором про надання гарантії на портфельній основі № 13110-05/55 від 05.04.2022 відповідно до пункту 35 Договору в розмірі 967 277,81 грн (т.с. 1, арк.с. 41-43 з доказами направлення).

Також 07.11.2025 Позивачем було направлено Відповідачам повідомлення №20719POOKS0EJ від 07.11.2025 про надсилання вимоги гаранту (т.с. 1, арк.с. 44, 50-52 з доказами направлення).

05.12.2024 Кабінет Міністрів України перерахував кошти на часткове погашення заборгованості у розмірі - 967 277,81 грн, що підтверджується випискою по р/р 0327 (т.с. 1, арк.с. 113).

За даними Позивача з урахуванням гарантійних виплат Гаранта, заборгованість Відповідача за Кредитним договором №41256598-КД-1 від 27.07.2022 року станом на 21.02.2025 становила 3 627 879,51 грн, з яких : 2 116 913,29 грн - заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), що підтверджується випискою по р/р 1327, 603 717,66 грн заборгованості за процентами, що підтверджується випискою по р/р 5924, а також : 907 24.56 грн - заборгованість перед державним бюджетом за сплаченою гарантією, що підтверджується випискою по р/р 0327 (т.с. 1, арк.с. 55 - 113).

Вважаючи свої права порушеними, Позивач звернувся до Господарського суду Полтавської області з цим позовом.

Під час судового розгляду Відповідачем 1 було здійснено часткове погашення заборгованості за Кредитним договором у загальній сумі 900 046,04 грн.

Отже, заборгованість Відповідача за Кредитним договором станом на 27.08.2025 становить 2 727 833,41 грн, з яких : 1 486 881,02 грн заборгованість за наданим кредитом (тіло кредиту), 603 717,66 грн заборгованість за процентами, 637 234,73 грн заборгованість перед держаним бюджетом за сплаченою гарантією.

Про ці обставини Позивач повідомив суд додатковими поясненнями від 27.08.2025 вх № 11069.

4. Норми права, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення, та висновки суду за наслідками вирішення спору.

За приписами п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу вимог статей 526, 525 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Дослідивши зміст укладеного між Позивачем та Відповідачем 1 договору, суд дійшов висновку, що цей правочин за своєю правовою природою є кредитним договором та підпадає під регулювання глави 71 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Приписами ч. 2 вищевказаної статті ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави ("Позика"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України).

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 2 ст. 554 ЦК України).

Відповідно до ст. 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Як встановив суд, згідно з пунктом А.3 Кредитного договору кінцевий термін повернення кредиту 01.05.2025 року (включно), Додатком № 1 до Кредитного договору погоджено графік та суму кредитних платежів.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідачем-1 було порушено зобов`язання по оплаті кредиту згідно узгодженого сторонами графіку (Додаток № 1 до Кредитного договору), дану обставину відповідачі не спростували.

Позивач, у зв`язку з порушенням Позичальником (Відовідачем-1) своїх зобов`язань за Кредитним договором щодо сплати кредиту у встановленому порядку, відповідно до умов Кредитного договору реалізував право на дострокове повернення кредиту, направивши 10.10.2024 відповідачам повідомлення-вимогу письмову вимогу №20719POOKS0EJ від 02.10.2024 про погашення простроченої заборгованості в сумі 3 773 560,34 грн, з яких : 3 224 259,36 грн кредит, 1 071 470,04 грн прострочений кредит, 549 300,98 грн проценти, 98 507,73 прострочені проценти в термін не пізніше 02.11.2024.

У вимозі Банк повідомив, що у випадку непогашення простроченої заборгованості у термін до 04.12.2024, строк повернення кредиту буде вважатися таким, що настав 02.11.2024.

Втім, у вказаний термін зазначені вимоги Позивача були залишені Відповідачами без відповіді та задоволення.

Як встановив суд, за умовами Додаткової угоди №1 до Кредитного договору сторони визначили, що грошові зобов`язання Позичальника (Відповідача-1) перед Банком зі сплати основної суми кредиту частково забезпечені гарантією відповідно до Порядку надання державних гарантій на портфельній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 № 723 (Порядок №723).

Відповідно до Порядку №723 в Україні запроваджено державну підтримку суб`єктів мікропідприємництва, малого та середнього підприємництва у формі державних гарантій на портфельній основі.

Для забезпечення співпраці сторін, пов`язаною з наданням державної підтримки суб`єктам мікропідприємництва, малого та середнього підприємництва між Міністром фінансів України (гарант) та АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (банк-кредитор) було укладено Договір про надання державної гарантії на портфельній основі №13110-05/55 від 05.04.2022 (Договір гарантії), відповідно до умов пункту 6 якого гарант на умовах цього договору та в межах ліміту гарантії надає на користь банку-кредитора безвідкличну гарантію з метою гарантування виконання позичальниками частини своїх грошових зобов`язань перед банком-кредитором за кредитними договорами, включеними до портфеля.

З матеріалів справи вбачається, що 07.11.2024 року Позивачем було направлено до Міністерства фінансів України (Гаранта) та АТ "УКЕКСІМБАНК" (Агента) вимогу на сплату за гарантією № 290 від 07.11.2024 за Договором про надання гарантії на портфельній основі № 13110-05/55 від 05.04.2022 відповідно до пункту 35 Договору в розмірі 967 277,81 грн та відповідно до пункту 33 Договору гарантії позивачем направлено відповідачам повідомлення про надсилання вимоги гаранту.

05.12.2024 Міністерством фінансів України (гарантом) була перерахована гарантія у розмірі 967 277,81 грн за Кредитним договором, що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача.

Пунктом 43 Договору гарантії встановлено, що робота із стягнення з позичальника простроченої заборгованості перед державою проводиться банком-кредитором на підставі Порядку №723, ст.17 Бюджетного кодексу України та цього договору відповідно до внутрішніх правил та процедур банку-кредитора та законодавства щодо організації процесу управління проблемними активами в банках України до прийняття банком-кредитором обґрунтованого рішення про те, що подальше проведення такої роботи є економічно недоцільним. Таке рішення банку-кредитора повинно бути перевірене агентом та погоджене з гарантом протягом 30 банківських днів з дати отримання гарантом (з копією агенту) відповідного клопотання (строк погодження гарантом такого рішення може бути продовжений на обґрунтовану вимогу гаранта або агента).

Відповідно до частини 9 статті 17 Бюджетного кодексу України прострочена заборгованість суб`єктів господарювання перед державою та перед банком-кредитором за кредитами, залученими під державну гарантію на портфельній основі, стягується з таких суб`єктів господарювання банком-кредитором у порядку, встановленому законодавством щодо управління проблемними активами в банках України та відповідним правочином щодо надання державної гарантії на портфельній основі, з подальшим перерахуванням пропорційної частки в рахунок погашення заборгованості перед державою.

Виходячи з умов Договору гарантії та враховуючи належне виконання Міністерством фінансів України своїх зобов`язань за державними гарантіями шляхом перерахування відповідних коштів кредитору в рахунок погашення кредитної заборгованості, Позивач набув право на зворотне стягнення такої суми.

Відтак, з урахуванням гарантійних виплат Гаранта у Відповідача-1 перед Позивачем за Кредитним договором утворилась заборгованість за тілом кредиту у розмірі 2 116 913,23 грн та заборгованість перед державним бюджетом у розмірі 907 248,56 грн.

Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Пунктами А.6, А.6.1 та А.8 Кредитного договору передбачено: тип процентної ставки за Кредитним договором - змінювана, розмір якої збільшується або зменшується в залежності від зміни індексу UIRD, з урахуванням інших положень Кредитного договору; за користування кредитом позичальник сплачує проценти від суми непогашеної заборгованості за кредитом у розмірі, що розраховується і встановлюється на відповідний Період дії процентної ставки, виходячи з п. А.6.1.1- А.6.1.3 цього договору; датою сплати процентів за користування кредитними коштами є 1-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання цього договору; у випадку несплати процентів за користування кредитом та/або непогашення заборгованості за кредитом у терміни, що визначені цим договором, такі суми є простроченою заборгованістю (за процентами та/або кредитом, відповідно).

Позивачем нараховано проценти за користування Відповідачем-1 кредитом на підставі умов Кредитного договору станом на 21.02.2025 (строк дострокового повернення кредиту) в розмірі 603 717,66 грн.

Здійснивши перевірку наданого Позивачем розрахунку процентів, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, вірність та відповідність фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, враховуючи, що факт надання позивачем кредитних коштів та факт порушення Відповідачем-1 своїх зобов`язань в частині повного їх повернення у встановленому Кредитним договором порядку і строки, підтверджений матеріалами справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2 116 913,23 грн, заборгованості перед державним бюджетом у розмірі 907 248,56 грн та заборгованості по процентам у розмірі 603 717,66 грн.

У період з 02.04.2025 по 23.08.2025 (після звернення з позовом до суду) відповідачем було сплачено частину заборгованості по Договору на загальну суму 900 046,04 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями платіжних інструкцій (т.с. 2, арк.с. 22-27, 44-49).

Отримані кошти були розподілені позивачем на погашення заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 630 032,21 грн та на погашення заборгованості перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією в розмірі 270 013,83 грн.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи приписи п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, провадження у справі в частині стягнення з відповідача 900 046,04 грн заборгованості підлягає закриттю.

Суд зазначає, що позивач заявив про стягнення суми заборгованості з Відповідачів солідарно, з огляду на укладені між ним та Відповідачем-2 і Відповідачем-3 Договори поруки.

Пунктом 1.2 Договору поруки сторони передбачили, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання в тому ж розмірі, що і позичальник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Таким чином, у зв`язку з невиконанням Відповідачем-1 умов Кредитного договору, суд вважає обґрунтованим стягнення із Відповідачів солідарно заявленої до стягнення заборгованості за кредитом, сплаченою гарантією та процентами.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи, зокрема, є: позовна заява; відзив на позовну заяву.

Відповідачі контррозрахунку ціни позову не надали, незгоди щодо арифметичної правильності розрахунку у відзиві не висловили, вимогу не заперечили.

Згідно з приписами частини 4 статті 165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з положеннями 13 ГПК України. судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 5 статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010р. №4241/03 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відповідно до ч.23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України" за заявою №63566/00 суд нагадує, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

При цьому суд зазначає, що згідно вимог ч.1 ст.13 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що позовні вимоги підтверджуються поданими доказами та матеріалами справи, Відповідачами не спростовані, судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, тому суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині позовних вимог про стягнення з відповідачів заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1 486 881,02 грн, заборгованості за процентами у розмірі 603 717,66 грн та заборгованості перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією у розмірі 637 234,73 грн. В іншій частині позову провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Стосовно розподілу судових витрат.

При пред`явленні даного позову Позивачем сплачено до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в загальному розмірі 43 534,55 грн, про що свідчить відповідна виписка (а.с. 126).

Пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що судовий збір в розмірі 10 800,56 грн в частині заявленої до стягнення суми у розмірі 900 046,04 грн, по якій закрито провадження у справі на підставі п. 2 ст. 231 ГПК України, підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України після надходження від позивача відповідного клопотання.

Роз`яснити позивачу, що з 07.01.2025 повернення судового збору здійснюється органами Казначейства виключно на підставі електронного подання, сформованого відповідним судом чи територіальним управлінням Державної судової адміністрації України.

Таким чином, для формування Господарським судом Полтавської області електронного подання на повернення судового збору, позивачу необхідно надати суду вичерпну інформацію згідно з абзацом сьомими пункту 5 розділу I "Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182, із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства фінансів № 606 від 26.11.2024 р.

Враховуючи приписи ст. 129 ГПК України сплачений Позивачем судовий збір в розмірі 32 733,99 покладається Відповідачів порівну, оскільки солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі № 907/425/16, від 17.05.2023 у справі № 522/5582/16-ц, від 17.08.2022 у справі № 745/342/19, від 24.03.2021 у справі № 462/2077/17, від 20.02.2024 у справі № 922/2200/23.

Керуючись статтями 129, 231-233, 236-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК Агро" (Україна, 38211, Полтавська обл., Семенівський р-н, село Новий Калкаїв, вул. Гагаріна, будинок 31, код ЄДРПОУ № 41256598), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса : реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків згідно відомостей Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації : АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків згідно відомостей Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) заборгованість за тілом кредиту у розмірі 1 486 881,02 грн, заборгованість за процентами у розмірі 603 717,66 грн та заборгованість перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією у розмірі 637 234,73 грн.

3. Закрити провадження у справі в частині позовних вимог щодо солідарного стягнення з відповідачів 630 032,21 грн заборгованості за тілом кредиту у розмірі та 270 013,83 грн заборгованості перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВК Агро" (Україна, 38211, Полтавська обл., Семенівський р-н, село Новий Калкаїв, вул. Гагаріна, будинок 31, код ЄДРПОУ № 41256598) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) судовий збір у розмірі 10 911,33 грн.

5. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса : реєстрації : АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків згідно відомостей Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) судовий збір у розмірі 10 911,33 грн.

6. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації : АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків згідно відомостей Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) судовий збір у розмірі 10 911,33 грн.

Видати накази з набранням чинності цим рішенням.

Повне рішення складено 15.09.2025.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик