УХВАЛА

м. Київ

11.09.2025Справа № 910/7777/25

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовом Виконувача обов`язків керівника Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області (23700, Вінницька область, місто Гайсин, вулиця Волонтерів, будинок 15а) в інтересах держави в особі Відділу освіти, культури, молоді та спорту Дашівської селищної ради (22740, Гайсинський р-н, Вінницька обл., селище Дашів, вулиця Захисників України, будинок 9)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Електро Енерджі" (02154, місто Київ, бульвар Давидова, будинок 12, квартира 5)

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 232 334 грн 38 коп.

Представники сторін: не викликались

ВСТАНОВИВ:

20.06.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Виконувача обов`язків керівника Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Відділу освіти, культури, молоді та спорту Дашівської селищної ради з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Електро Енерджі" про визнання недійсними додаткових угод до договору постачання електричної енергії та стягнення 232 334 грн 38 коп. безпідставно сплачених коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що додаткові угоди № 1 від 06.06.2024, № 2 від 05.07.2024 та № 3 від 01.08.2024 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 25.04.2024 № 240425-001, укладені між Відділом освіти, культури, молоді та спорту Дашівської селищної ради" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Електро Енерджі" з порушенням вимог законодавства у сфері публічних закупівель, зокрема частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", а тому підлягають визнанню недійсними, а кошти сплачені на їх виконання в розмірі 232 334 грн 38 коп. поверненню як безпідставно отримані.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2025 відкрито провадження у справі № 910/7777/25, розгляд справи постановлено здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

08.07.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

14.07.2025 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив.

Розглянувши матеріали справи судом встановлено, що підставою для звернення позивача із даним позовом визначено порушення вимог пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" при укладенні між Відділлом освіти, культури, молоді та спорту Дашівської селищної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Електро Енерджі" додаткових угод до договору постачання електричної енергії споживачу № 240425-001 від 25.04.2024.

Так, позивач вказував, що внаслідок укладення вказаних додаткових угод було безпідставно збільшено ціну за одиницю товару із перевищенням 10%, що суперечило законодавству та призвело до зайвого витрачання коштів місцевого бюджету. А відтак, у зв`язку із встановленням висновку Великою Палатою Верховного Суду у справі № 922/2321/22 щодо застосування норм статей 15, 16, 203, 215, 652 Цивільного кодексу України у розрізі наявності підстав для визнання недійсними правочинів, спрямованих на неодноразову зміну істотних умов договору, який було укладено за результатами відкритих торгів у позивача виникли підстави для звернення з позовною заявою до суду про визнання додаткових угод № 1, 2, 3 до договору недійсними та повернення безпідставно сплачених коштів позивачем відповідачу у розмірі 232 334 грн 38 коп.

Судом встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.01.2025 у справі № 920/19/24 за позовом керівника Конотопської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Управління освіти Конотопської міської ради Сумської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичне партнерство" про визнання недійсним додаткових угод до договору публічної закупівлі та стягнення коштів справу було передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Як вбачається зі змісту вказаної ухвали, Верховний Суд вважає, що необхідно відступити (шляхом уточнення) від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, щодо застосування пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та підставами для такого відступу визначає:

- зміну законодавства: Велика Палата Верховного Суду хоч і зробила висновок щодо застосування пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" в редакції Закону № 114-ІХ, втім не робила висновок щодо застосування вказаної норми в редакції відповідно до змін, внесених Законом № 1530-IX від 03.06.2021;

- порушення принципу належного урядування з огляду на неоднакове праворозуміння пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі": Мінекономіки вважає, що сторони договору про закупівлю можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку за наявності відповідних умов, в той час як Велика Палата Верховного Суду вважає, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі.

Відповідно до пункту 4 частини 4 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики.

У відповідності до частини 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У такому випадку, згідно з приписами пункту 11 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

За змістом названої норми, вирішення питання про зупинення провадження у справі обумовлено необхідністю досягнення правової визначеності у правозастосуванні відносно конкретної категорії справ.

Подібність правовідносин означає, зокрема, схожість суб`єктного складу учасників господарських відносин, об`єкта і предмета правового регулювання, підстав позову, фактичних обставин, що формують зміст спірних правовідносин, та їх матеріально-правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.

Отже, враховуючи вищевикладене та з метою забезпечення єдності судової практики, дотримання принципу верховенства права, складовою якого є юридична визначеність, відсутність станом на день прийняття даної ухвали остаточного судового рішення у справі № 920/19/24, суд дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі № 910/7777/25 до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку справи № 920/19/24, оскільки правовідносини у зазначених справах за сферою правового регулювання є подібними.

При цьому, при вирішенні питання про зупинення провадження у даній справі судом було враховано вже наявну судову практику, у т.ч. Верховного Суду, щодо зупинення провадження у подібних справах, зокрема № 910/8478/24, № 918/684/24, 914/753/24, № 927/342/24, № 918/684/24 тощо.

Керуючись статтями 228, 229, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Зупинити провадження у справі № 910/7777/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великої Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24.

2. Зобов`язати сторін повідомити суд про усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до частини першої статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Суддя Н. Плотницька