ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.09.2025 Справа №905/374/25

Господарський суд Донецької області у складі:

судді Фурсової С.М.,

за участю секретаря судового засідання Сазонова В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури Донецької області (87501, Донецька область, місто Маріуполь, площа Мічмана Павлова, 10; код ЄДРПОУ/Умовний код ) в інтересах держави в особі

Маріупольської міської ради Донецької області (87500, Донецька область, місто Маріуполь, проспект Миру, будинок №70; )

Департаменту освіти Маріупольської міської ради (87500, Донецька область, місто Маріуполь, проспект Миру, будинок №70; )

до Комунального закладу «Маріупольський міський ліцей Маріупольської міської ради Донецької області» (87500, Донецька область, місто Маріуполь, проспект Миру, будинок №79; )

Товариства з обмеженою відповідальністю «Технологічні ІТ Рішення» (03061, місто Київ, вулиця Шепелєва Миколи, будинок №6; )

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача1 :

Комунального закладу Департаменту освіти міської ради «Централізована бухгалтерія Департаменту освіти» (87515, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Казанцева, будинок №27-А; )

Комунального ліцею «Маріупольський ліцей міста Києва» (04075, місто Київ, вулиця Юнкерова Миколи, будинок №55; )

про застосування наслідків недійсності правочину

за участю:

прокурор: Мишко Д.О.

від позивача1: Балджи К.В.

від відповідача: Владімірова О.В.

В С Т А Н О В И В

Заступник керівника Маріупольської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради Донецької області та Департаменту освіти Маріупольської міської ради звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Комунального закладу «Маріупольський міський ліцей Маріупольської міської ради Донецької області» і Товариства з обмеженою відповідальністю «Технологічні ІТ Рішення» про застосування наслідків недійсності правочину.

В обґрунтування заявлених вимог прокурор зазначає, що договір №8 від 20.12.2022, який був укладений за результатами відкритих торгів в частині закупівлі комп`ютерів для педагогічних працівників є нікчемним, що є підставою для застосування наслідків недійсності правочину.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 22.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; залучено до участі у справі третю особу; встановлено часникам справи строк на вчинення ними процесуальних дій; призначено підготовче засідання на 15.05.2025.

Від представників Товариства з обмеженою відповідальністю «Технологічні ІТ Рішення», Маріупольської міської ради та Донецької обласної прокуратури надійшли заяви про участь у судовому засіданні, призначеному на 15.05.2025 о 12:30 год., та всіх наступних засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, які ухвалою суду від 14.05.2025 задоволено.

Від ТОВ «Технологічні ІТ Рішення» 05.05.2025 надійшли відзив на позовну заяву та клопотання про витребування доказів.

Від Комунального закладу «Маріупольський міський ліцей Маріупольської міської ради Донецької області» 05.05.2025 також отримано відзив на позовну заяву.

Маріупольською міською радою Донецької області 07.05.2025 подано додаткові пояснення по справі.

Маріупольською окружною прокуратурою Донецької області подано: 07.05.2025 відповідь на відзив відповідача2; 09.05.2025 відповідь на відзив відповідача1; 12.05.2025 відповідь на пояснення Маріупольської міської ради.

Маріупольською міською радою Донецької області 14.05.2025 подано додаткові пояснення по справі.

Від Комунального закладу «Маріупольський міський ліцей Маріупольської міської ради Донецької області» 14.05.2025 надійшли заперечення на відповідь на відзив.

У підготовчому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Технологічні ІТ Рішення» просив залишити клопотання про витребування доказів без розгляду, оскільки другим відповідачем із відзивом на позовну заяву подано відповідні документи. Також, просив відкласти підготовче засідання для надання відповідачу можливості подати додаткові докази, а саме висновку експерта щодо ринкової вартості комп`ютерів (ноутбуків), який буде виготовлений наприкінці травня.

Ухвалою суду від 15.05.2025 відкладено підготовче засідання на 05.06.2025., залишено клопотання ТОВ «Технологічні ІТ Рішення» про витребування доказів без розгляду, продовжено учасникам справи строк на подання суду заяв по суті справи, пояснень, доказів.

Від третьої особи 27.05.2025 отримано пояснення по суті справи.

Маріупольською окружною прокуратурою 04.06.2025 подано клопотання про витребування доказів та додаткові пояснення.

Відповідачем1 подано заперечення на клопотання про витребування доказів з посиланням на порушення порядку звернення до суду з відповідним клопотанням на підставі ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Технологічні ІТ Рішення» 05.06.2025 подано клопотання про долучення висновку експерта за результатами проведення товарознавчої експертизи №1258/06/2025 від 04.06.2025 та клопотання про призначення судової комп`ютерно-технічної експертизи.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 05.06.2025 розглянуто клопотання ТОВ «Технологічні ІТ Рішення» про призначення судової комп`ютерно-технічної експертизи та відмовлено у його задоволенні; задоволено клопотання прокурора про витребування доказів. Також даною ухвалою продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, відкладено підготовче засідання на 08.07.2025.

На виконання вимог ухвали суду 05.06.2025 від Комунального ліцею «Маріупольский ліцей міста Києва» та Комунального закладу «Маріупольський міський ліцей Маріупольської міської ради Донецької області» 26.06.2025 отримано витребувані судом докази.

03.07.2025 від заступника керівника Маріупольскої окружної прокуратури надійшли пояснення щодо висновку експерта, поданого відповідачем2.

Від представника відповідача ТОВ «Технологічні ІТ Рішення» 08.07.2025 надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання та продовження строку проведення підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 08.07.2025 частково задоволено клопотання відповідача2, відкладено підготовче засідання на 15.07.2025.

Від ТОВ «Технологічні ІТ Рішення» 14.07.2025 надійшли додаткові пояснення щодо висновку експерта та клопотання про залучення до участі у справі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору.

15.07.2025 від заступника керівника Маріупольскої окружної прокуратури надійшли пояснення щодо висновку експерта, поданого відповідачем2, та заперечення проти залучення третьої особи.

Ухвалою суду від 15.07.2025 бвідкладено підготовче засідання на 31.07.2025, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача1 Комунальний ліцей «Маріупольський ліцей міста Києва», зобов`язано сторін направити третій особі2 копії заяв по суті справи, запропоновано Комунальному ліцею «Маріупольський ліцей міста Києва» надати пояснення по суті справи.

Сторонами подано докази відправки заяв по суті третій особі.

22.07.2025 від Комунального ліцею «Маріупольский ліцей міста Києва» отримано пояснення.

Від Маріупольської окружної прокуратури 29.07.2025 надійшли додаткові пояснення по справі.

У підготовчому засіданні 31.07.2025 в режимі відеоконференції брали участь учасники справи, судом вирішено питання, визначені частиною другою статті 182 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи, що судом здійснено усі можливі та достатні дії для реалізації учасниками справи своїх прав, а також для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про доцільність закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 31.07.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті на 14.08.2025.

У судовому засіданні 14.08.2025 розпочато розгляд справи по суті, заслухано вступне слово учасників справи, що брали участь в судовому засіданні.

З міркувань безпеки, у зв`язку з тим, що підчас судового засідання у Харківській області було оголошено сигнал «Повітряної тривоги» у зв`язку з ракетною небезкекою, судове засідання у справі було перервано.

Враховуючи неможливість завершення розпочатого судового засідання, ухвалою суду від 14.08.2025 відкладено розгляд справи по суті на 04.09.2025.

У судовому засіданні 04.09.2025 прокурор підтримав позовні вимоги, наполягав на задоволенні позову.

Представник позивача1 Маріупольської міської ради позовні вимоги не підтримав та вважає їх необґрунтованими, а обраний прокурором спосіб захисту неефективним, адже поставлений товар вже використовується, а отже за змістом ч.1 ст.216 ЦК України відповідач1 буде зобов`язаний компенсувати відповідачу2 вартість отриманих ноутбуків, яка на момент ухвалення рішення є вищою ніж на момент закупівлі. Також, наголошував на позиції відповідача1, згідно якої спірні ноутбуки необхідні для забезпечення навчального процесу.

Представник ТОВ «Технологічні ІТ Рішення» також наполягав на неефективності обраного позивачем способу захисту з огляду на неможливість застосування двосторонньої реституції, оскільки вже були у використанні відповідача1, а тому останні повинен буде відшкодувати вартість таких ноутбуків за цінами, які існують на момент відшкодування (згідно товарознавчої експертизи №1258/06/2025 від 04.06.2025 - вищими).

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд -

В С Т А Н О В И В

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Комунального закладу «Маріупольський міський ліцей Маріупольської міської ради Донецької області» є м. Маріуполь, проте у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Ліцей переміщено до м. Києва.

З метою подальшої організації роботи Ліцею було оголошено та проведено закупівлю обладнання, предметів та матеріалів для оснащення ліцею, переміщеного до м. Києва.

Так, 05.12.2022 Комунальним підприємством «Маріупольський міський ліцей Маріупольської міської ради Донецької області» опубліковано оголошення про проведення відкритих торгів №UA-2022-12-05-017972-a, предмет закупівлі «Приладдя для навчальних закладів - код СPV за ДК 021:2015:39160000-1 (Шкільні меблі)», очікувана вартість предмета закупівлі 1 700 000,00 гривень.

14.12.2022 уповноваженою особою прийнято рішення, згідно з яким визначено переможця закупівлі приладдя для навчальних закладів Код CPV за кодом ДК 021:2015:39160000-1 (Шкільні меблі) учасника торгів Товариство з обмеженою відповідальністю «Технологічні ІТ Рішення» на суму 1 620 300,00 гривень з ПДВ, яка відповідає умовам технічної специфікації та іншим вимогам щодо предмета закупівлі тендерної документації (далі - переможець); прийнято рішення про намір укласти договір про закупівлю з переможцем процедури відкритих торгів UA-2022-12-05-017972-a Товариством з обмеженою відповідальністю «Технологічні ІТ Рішення». Оприлюднити в електронній системі закупівель повідомлення про намір укласти договір про закупівлю.

20.12.2022 між Комунальним закладом «Маріупольський міський ліцей Маріупольської міської ради Донецької області» (далі - покупець), Товариством з обмеженою відповідальністю «Технологічні ІТ Рішення» (далі - постачальник) та Комунальним закладом департаменту освіти міської ради «Централізована бухгалтерія департаменту освіти» (далі - платник) укладено договір №8 (далі - договір) відповідно до п.1.1. якого, в порядку та на умовах визначених цим договором, постачальник передає у власність покупцеві, покупець приймає та оплачує Приладдя для навчальних закладів за кодом ДК 021:2015:39160000-1 (Шкільні меблі).

Загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна ціна яких визначена сторонами у Специфікації, що є додатком №1 до цього договору.

Відповідно до п.3.3 договору, ціна договору складає 1 620 300,00 гривень.

Згідно з розділом 4 договору, поставка товару здійснюється згідно заявок у строк, що не перевищує 20 (двадцяти) робочих днів з дня отримання Постачальником попередньої оплати відповідно до п.5.3 цього договору, але не пізніше 25.12.2022.

Місце поставки товару: вулиця Миколи Юнкерова, 55, Київ, 04075 (п.4.5 договору).

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та закінчується 31.12.2022 (п.п.8.1, 8.2 договору).

До договору від 20.11.2022 складені додаток 1 та додаток 3 - Специфікація та технічне завдання.

За змістом вказаної специфікації вартість ноутбуків HP ProBook 455 G7 у кількості 10 од. становить 241 650,00 гривень без ПДВ.

23.12.2022 сторонами договору укладені додаткові угоди №1 і №2 до договору №8 від 20.12.2022.

Пунктом першим Додаткової угоди №1 від 23.12.2022 внесено зміни до розділу 1 договору №8 від 20.12.2022 та доповнено його п.1.4. наступного змісту: «Закупівля здійснюється на виконання заходів з підтримки внутрішньо переміщених або евакуйованих осіб, а саме: оплата послуг з розробки дизайн-проекту, придбання обладнання, предметів та матеріалів для оснащення Маріупольського міського ліцею, переміщеного до м.Київ, для його розташування в новому приміщенні.».

Додатковою угодою №2 від 23.12.2022 внесено зміни до п.4.6. договору №8 від 20.12.2022 та визначено термін поставки товару : не пізніше 30.12.2022.

27.12.2022 покупцем, постачальником та платником підписано та скріплено печатками акт №49 приймання-передачі товару до договору №8 від 20.12.2022, зокрема щодо ноутбуків HP ProBook 455 G7 у кількості 10 од. вартістю 241 650,00 гривень без ПДВ.

22.02.2023 в системі «Prozorro» опубліковано звіт, відповідно до якого договір №8 від 20.12.2022 є виконаним, зокрема, у пункті 12 вказана конкретна назва предмета закупівлі: Приладдя для навчальних закладів. Пункт 13: Коди та назви відповідних класифікаторів предмета закупівлі і частин предмета закупівлі (лотів) (за наявності): Приладдя для навчальних закладів Код СРV та ДК 021:2015:39160000-1 (Шкільні меблі). Підпункт 3 пункту 14 Персональний комп`ютер форм-фактор ноутбук для педагогічного працівника 10 штук. За п.18.2. джерелом фінансування закупівлі є місцевий бюджет, місцевий бюджет залишки субвенції з державного бюджету.

Як зазначено прокурором в позовній заяві, товар, який був придбаний замовником - комп`ютери форм-фактору ноутбук для педагогічного працівника (ноутбуки HP ProBook 455 G7 у кількості 10 од.) не відповідав коду за єдиним закупівельним словником. Вказані ноутбуки не моли бути придбані за кодом, який вказаний у закупівлі UA-2022-12-05-017972-a (ДК 021:2015:39160000-1 (Шкільні меблі), а мали б бути придбані за іншим кодом в Єдиному закупівельному словнику.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначені Законом України «Про публічні закупівлі».

Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Відповідно до пунктів 22 та 34 частини першої статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі» предмет закупівлі це товари, роботи чи послуги, що закуповуються замовником у межах єдиної процедури закупівлі або в межах проведення спрощеної закупівлі, щодо яких учасникам дозволяється подавати тендерні пропозиції/пропозиції або пропозиції на переговорах (у разі застосування переговорної процедури закупівлі). Предмет закупівлі визначається замовником у порядку, встановленому Уповноваженим органом, із застосуванням Єдиного закупівельного словника, затвердженого у встановленому законодавством порядку; товари - це продукція, об`єкти будь-якого виду та призначення, у тому числі сировина, вироби, устаткування, технології, предмети у твердому, рідкому і газоподібному стані, а також послуги, пов`язані з постачанням таких товарів, якщо вартість таких послуг не перевищує вартості самих товарів.

Відповідно до пункту 3 розділу 1 Порядку № 708 предмет закупівлі товарів і послуг визначається замовником згідно з пунктами 21 і 34 частини першої статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі» та за показником четвертої цифри Єдиного закупівельного словника.

Згідно з пунктом 14 Порядку розміщенні інформації про публічні закупівлі, який затверджений наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 11.06.2020 № 1082 (далі Порядок № 1082) під час унесення інформації щодо предмета закупівлі товарів та послуг в оголошення, оприлюднення яких передбачено Законом, та повідомлення про намір укласти договір про закупівлю за результатами застосування переговорної процедури закупівлі в окремих електронних полях зазначається інформація, визначена пунктом 12 та абзацами другим-четвертим пункту 13 цього Порядку, та інформація щодо:

назви товару чи послуги кожної номенклатурної позиції предмета закупівлі;

коду товару чи послуги, визначеного згідно з Єдиним закупівельним словником, що найбільше відповідає назві номенклатурної позиції предмета закупівлі.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, за кодом ДК 021:2015:39160000-1 Єдиного закупівельного словника передбачений такий предмет закупівлі як Шкільні меблі (School furniture).

При деталізації вказаного класу товару (коду), замовник може придбати, зокрема, навчальне обладнання (код 39162100-6) та навчальне приладдя (код 39162110-9).

Наказом Міністерства освіти на науки №574 від 29.04.2020 затверджено типовий перелік засобів навчання та обладнання для навчальних кабінетів та STEM-лабораторій (далі-перелік №574).

За змістом абз.1 п.1 вказаного переліку, цей Типовий перелік визначає вимоги до засобів навчання та обладнання, якими можуть бути обладнані навчальні кабінети біології, географії, математики, фізики, хімії і STEM-лабораторії державних і комунальних закладів загальної середньої та професійної (професійно-технічної) освіти, що забезпечують здобуття повної загальної середньої освіти, (далі - навчальні кабінети і STEM-лабораторії), з урахуванням вимог новітніх освітніх технологій і методів навчання.

В той же час, абз.2 цього переліку визначено, що вимоги до комп`ютерного обладнання (у т. ч. флеш-накопичувачів, навушників, мережевого обладнання, модуля для зберігання планшетів та ноутбуків з можливістю заряджання), яким комплектуються навчальні кабінети і STEM-лабораторії, визначаються відповідно до Типового переліку комп`ютерного обладнання для закладів дошкільної, загальної середньої та професійної (професійно-технічної) освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 02 листопада 2017 року № 1440, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 січня 2018 року за № 55/31507 (далі-перелік №1440).

містить відсилочну норму до Переліку № 1440 в аспекті вимог до комп`ютерного обладнання.

Безпосередньо Перелік № 1440 визначає вимоги до комп`ютерного обладнання, яким комплектуються навчальні приміщення (класи, групи, майстерні, аудиторії) закладів дошкільної, загальної середньої та професійної (професійно-технічної) освіти, крім бібліотек, враховуючи вимоги новітніх технологій викладання навчальних предметів у цих закладах (пункт 1 Переліку № 1440).

При цьому у Переліку № 574 не передбачено, що персональний комп`ютер форм-фактору ноутбук для педагогічного працівника є навчальним обладнанням.

Абзац 2 Переліку № 574 також не відносить комп`ютерне обладнання до засобів навчання або навчального обладнання, а містить виключно відсилочну норму до Переліку № 1440. При цьому Перелік № 1440 містить технічні вимоги до комп`ютерного обладнання, яким комплектуються навчальні кабінети і STEM-лабораторії , а не до навчального обладнання.

Визначаючи технічну специфікацію персонального комп`ютера форм-фактора ноутбук Перелік № 1440 у таблиці № 3 (пункт 5 Переліку № 1440) передбачає, що такі ноутбуки входять до складу комплексу, який визначає навчальний заклад, чисельність складових частин якого розраховується як 1+n, де 1 - комплект вчителя, n - кількість комплектів учня.

Проте комп`ютери форм-фактору для педагогічного працівника придбані замовником не у складі комплексу, а як самостійні одиниці, відповідно місцевий господарський суд, на відміну від суду апеляційної інстанції, дійшов заснованого на законі висновку про те, що фактично закуплений товар (персональні комп`ютери) не відповідає предмету закупівлі за кодом ДК:021:2015:39160000-1 (Шкільні меблі), у той час як відповідно до Єдиного закупівельного словника для закупівлі комп`ютерного обладнання передбачений, зокрема, код 30200000-1 Комп`ютерне обладнання та приладдя.

При цьому суд зазначає, що визначення замовником предмета закупівлі із застосуванням Єдиного закупівельного словника повинно відповідати тим товарам, роботам, послугам, що закуповуються.

Суд акцентує, що потенційні учасники повинні мати правдиву та достовірну інформацію про предмет закупівлі з метою вирішення питання щодо своєї участі/неучасті у закупівлі.

Отже, визначення замовником предмета закупівлі із застосуванням Єдиного закупівельного словника не є довільним та не може визначатися на розсуд замовника (як помилково вважає відповідач-1), а повинно здійснюватися з дотриманням, зокрема, вимог Закону України «Про публічні закупівлі», Порядку № 708, Порядку № 1082, та відповідати товарам, роботам, послугам, що фактично закуповуються.

Невідповідність визначеного замовником предмета закупівлі реальним товарам, роботам, послугам, що закуповуються потенційно обмежує конкуренцію та впливає на доступ потенційних учасників до закупівлі.

Відповідно до статті 43 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю є нікчемним у разі:

1) якщо замовник уклав договір про закупівлю до/без проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі згідно з вимогами цього Закону;

2) укладення договору з порушенням вимог частини четвертої статті 41 цього Закону;

3) укладення договору в період оскарження процедури закупівлі відповідно до статті 18 цього Закону;

4) укладення договору з порушенням строків, передбачених частинами п`ятою і шостою статті 33 та частиною сьомою статті 40 цього Закону, крім випадків зупинення перебігу строків у зв`язку з розглядом скарги органом оскарження відповідно до статті 18 цього Закону;

5) якщо назва предмета закупівлі із зазначенням коду за Єдиним закупівельним словником не відповідає товарам, роботам чи послугам, що фактично закуплені замовником.

Аналогічне за змістом положення міститься у пункті 21 постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178, якою затверджено Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування.

Згідно з ч.2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Нікчемний правочин є недійсним вже в момент свого вчинення (ab initio), і незалежно від волі будь-якої особи, автоматично (ipso iure). Нікчемність правочину має абсолютний ефект, оскільки діє щодо всіх (erga omnes). Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав ні для кого. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення (ex officio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає (близька за змістом правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 08.02.2023 у справі № 359/12165/14-ц, від 02.08.2023 у справі № 495/5081/20, від 17.08.2023 у справі №904/3100/21).

При цьому, оскільки відповідний правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі частини другої статті 215 ЦК України та, відповідно, наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Така позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним, зокрема, в постановах від 05.12.2018 у справі № 826/23064/15, від 27.02.2019 у справі № 826/8273/16.

Відтак, виходячи з приписів п.5 ч.1 ст. 43, Закону України «Про публічні закупівлі», договір №8 від 20.12.2022, який був укладений між відповідачами та третьою особою за результатами закупівлі Приладдя для навчальних закладів Код CPV за ДК 021:2015:39160000-1 (Шкільні меблі), є нікчемним.

Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Аналогічна норма передбачена згідно з частиною другою статті 208 Господарського кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Двостороння реституція є обов`язковим наслідком визнаного судом недійсним правочину та не може бути проігнорована сторонами. Тобто при недійсності правочину повернення отриманого сторонами за своєю правовою природою становить юридичний обов`язок, що виникає із закону та юридичного факту недійсності правочину (близька за змістом правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.09.2021 у справі № 904/1907/15).

Суд зазначає, що правила частини першої статті 216 ЦК України (двостороння реституція) застосовуються тоді, коли обидві сторони здійснили виконання недійсного договору.

Цивільний кодекс України не надає учасникам недійсного правочину обрати варіант поведінки - вони зобов`язані повернути один одному все, що вони одержали на виконання недійсного правочину (в тому числі, шляхом відшкодування вартості отриманого, якщо повернення його у натурі вже не можливе). Зобов`язання повернути один одному все отримане базується на факті передачі майна за недійсним правочином та має на меті відновити положення, яке існувало до такої передачі.

Виходячи з викладеного вище, приймаючи до уваги нікчемність укладеного 20.12.2022 року договору №8, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування наслідків недійсності правочину шляхом зобов`язання сторін договору повернути у натурі все, що вони одержали на виконання цього правочину.

Враховуючи, що згідно з договором №8 від 20.12.2022, товар відповідачем2 був поставлений відповідачу1, а платником за договором була третя особа, кошти за поставлений товар мають бути повернуті відповідачем саме платнику за договором - Комунальному закладу департаменту освіти міської ради «Централізована бухгалтерія департаменту освіти», а товар має бути повернутий відповідачем2 відповідачу1.

Судом відхиляються доводи щодо неефективності способу захисту порушеного права шляхом застосування двосторонньої реституції у спірних правовідносинах виходячи з наступного.

Неефективність такого способу захисту була обґрунтована тим, що наслідком задоволення позову у справі буде формальний обмін грошовими коштами між відповідачами, виходячи з того, що відповідач1 почав використання поставлених йому відповідачем2 ноутбуків, а отже їх повернення у стані на момент передачі відповідачу1, є неможливим. Відтак, за приписами ч.1 ст.216 ЦК, відповідач1 має відшкодувати відповідачу2 вартість того, що одержано за цінами, які існують на момент відшкодування.

За приписами ч.1. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Господарський суд зауважує, що сторони помилково тлумачать положення наведеної статті, адже за правовою конструкцією наведеної норми під неможливістю повернення, коли «одержане полягає у користуванні майном» слід розуміти виконання договору згідно його предмету, як то оренда, найм, позичка тощо. Тобто, коли предметом договору є саме право користування певною річчю/об`єктом і внаслідок цього таке повернення неможливе.

Перебування поставленого товару (ноутбуків) у фактичному користуванні, встановлення на нього програмного забезпечення само по собі не може бути підставою для визнання його таким, що не підлягає поверненню.

Навпаки, позивачем1 та відповідачем1 підтверджено, що вони перебувають на балансі Комунального закладу «Маріупольський міський ліцей Маріупольської міської ради Донецької області» у технічно справному стані, адже мають використовуватись у навчальному процесі 2025-2026 років.

Тож, сторонами не доведено неможливість відповідачем1 повернення ноутбуків HP ProBook 455 G7 у кількості 10 од.

Також, у своїх запереченнях відповідач1 посилався на той факт, що Маріупольський ліцей працює у змішаному режимі. Освітній процес в змішаному режимі запроваджується для учнів, які навчаються онлайн (60% учнів знаходяться за кордоном, ще 10% - на окупованих територіях) та учнів, які одночасно перебувають на уроці в синхронному режимі за допомогою відео-конференції ZOOM, Google Meet тощо. У зв`язку із наведеним, кожний урок кожен вчитель викладає одночасно, синхронно для учнів, які знаходяться фізично в класі і учнів, які знаходяться в класі в онлайн режимі. Так, саме вищезазначені ноутбуки використовуються вчителем для описаних цілей. У випадку повернення ноутбуків HP ProBook 455 G7 у кількості 10 одиниць, навчальний процес не може бути організований для 70% учнів (200 учнів), оскільки відсутня технічна можливість для заміни вказаних ноутбуків.

Статтею 53 Конституції України передбачено, що кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.

По-перше, Господарським судом Донецької області розглядалась справа №905/1081/23 щодо застосування наслідків недійсності правочину.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 13.12.2023, позов задоволено повністю. Застосовано наслідки недійсності правочину укладеного 29.11.2022 між Комунальним підприємством «Маріупольський міський ліцей Маріупольської міської ради Донецької області», Товариством з обмеженою відповідальністю «Технологічні ІТ Рішення» та Комунальним закладом департаменту освіти міської ради «Централізована бухгалтерія департаменту освіти», шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Технологічні ІТ Рішення» 724950 гривень на користь Комунального закладу департаменту освіти міської ради «Централізована бухгалтерія департаменту освіти» та зобов`язати Комунальне підприємство «Маріупольський міський ліцей Маріупольської міської ради Донецької області» повернути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Технологічні ІТ Рішення» ноутбуки HP ProBook 455 G7 у кількості 25 одиниць.

В подальшому ухвалою суду від 12.09.2024 змінено спосіб виконання рішення суду у справі з «Зобов`язати Комунальне підприємство «Маріупольський міський ліцей Маріупольської міської ради Донецької області» повернути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Технологічні ІТ Рішення» ноутбуки HP ProBook 455 G7 у кількості 25 одиниць» на «Стягнути з Комунального підприємства «Маріупольський міський ліцей Маріупольської міської ради Донецької області» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Технологічні ІТ Рішення» грошові кошти у сумі 724950 гривень».

Тобто ноутбуки HP ProBook 455 G7 у кількості 25 одиниць залишились у розпорядженні Комунального підприємства «Маріупольський міський ліцей Маріупольської міської ради Донецької області».

Маріупольський міський ліцей обслуговується Комунальним закладом департаменту освіти міської ради «Централізована бухгалтерія Департаменту освіти» (ЦБ ДО). Так, згідно відомостей бухгалтерської довідки ЦБ ДО № 125 від 23.06.2025 (додана до пояснень від 26.06.2025), станом на 23 червня 2025 року на бухгалтерському обліку Комунального закладу «Маріупольський міський ліцей Маріупольської міської ради Донецької області» перебувають та є доступні для використання: персональні комп`ютери форм фактору ноутбук у загальній кількості 35 штук.

По-друге, з наданих відповідачем1 пояснень від 26.06.2025, судом встановлено, що станом на червень 2025 року в Комунальному закладі «Маріупольський міський ліцей Маріупольської міської ради Донецької області» з числа педагогічного складу працевлаштована одна особа - директор ліцею Голютяк Андрій Ярославович. Директор ліцею є вчителем англійської мови та станом на червень 2025 року фактично не здійснює викладацьку діяльність у вказаному комунальному закладі.

В закладі також працевлаштована завгосп - Дороніна Людмила Костянтинівна.

Тож, у Комунальному закладі «Маріупольський міський ліцей Маріупольської міської ради Донецької області» відсутні вчителі, які б фактично надавали освітні послуги.

Як зазначає і сам відповідач1 у наведених поясненнях, в 2022 році міський ліцей було релоковано до міста Київ у зв`язку з тимчасовою окупацією міста Маріуполь та наразі заклад не надає освітніх послуг, однак виконує свої зобов`язання за договором про партнерство і співробітництво, укладеним з Комунальним ліцеєм «Маріупольський ліцей міста Києва». Зауважив, що Комунальний ліцей «Маріупольський ліцей міста Києва» було створено саме у зв`язку з необхідністю оперативного відновлення навчального процесу для релокованого з міста Маріуполь закладу освіти. Так, Комунальним ліцеєм «Маріупольський ліцей міста Києва» забезпечується навчальний процес для 240 здобувачів освіти, з яких 163 учні є мешканцями Маріупольської міської територіальної громади, що складає 68% від загальної кількості здобувачів освіти. У забезпеченні навчального процесу приймають участь педагогічні працівники у загальній кількості 35 осіб, з яких 29 осіб (тобто 83%) є мешканцями Маріупольської міської територіальної громади.

Так, 25.10.2025 між Комунальним закладом «Маріупольський міський ліцей Маріупольської міської ради Донецької області» та Комунальним ліцеєм «Маріупольський ліцей міста Києва» укладено Договір про партнерство та співробітництво, за п.1.1 якого п редметом цього Договору є взаємодія і співробітництво Сторін з метою розвитку освітньо-виховних процесів, створення умов для проведення спільних наукових досліджень з актуальних проблем соціально-економічного розвитку України, реалізації спільних науково-освітніх проектів, а також інших видів освітньої діяльності, що виходять за межі вказаних напрямів і не суперечать статутній діяльності Сторін.

Згідно п.2.1. договору Маріупольський ліцей міста Києва взяв на себе зобов`язання:

- Забезпечувати організацію та проведення спільних освітніх, виховних, науково-комунікативних заходів (науково-практичних та науково-методичних конференцій, форумів, семінарів, вебінарів, тренінгів, навчальних занять тощо) на базі ліцею.

- Брати участь в розробці програм, стратегій, концепцій освітнього, економічного, соціального, наукового та культурного розвитку, що становлять взаємну зацікавленість Сторін;

- Надавати консультативну/методичну допомогу у підготовці до освітніх, виховних, науково-комунікативних заходів різного рівня та інші.

Маріупольський міський ліцей, в свою, чергу згідно п.2.2. договору взяв на себе зобов`язання:

- Брати участь в реалізації спільних освітніх, виховних, наукових проєктів та програм, проведенні науково-практичних заходів конференцій, круглих столів та семінарів;

- Надавати інформаційну та методичну підтримку заходів профорієнтаційного, екологічного, культурного, просвітницького і виховного спрямування.

- Сприяти встановленню зв`язків з вітчизняними, іноземними та міжнародними організаціями, діяльність яких спрямована на розвиток освіти та науки.

- Взаємодіяти з науково-педагогічними працівниками у питаннях надання консультативної та методичної допомоги щодо забезпечення навчального процесу.

- Брати участь в обговорені/розробці освітніх програм з метою розвитку/модернізації системи підготовки кадрів.

- Брати участь у розробці методичних матеріалів для викладання навчальних дисциплін за програмами Нової української школи та загальної середньої школи.

- Забезпечити на безоплатній основі в разі необхідності право на користування та/або зберігання навчально-методичної літератури, засобів навчання, обладнання загального і навчального призначення, технічного оснащення для потреб спільної діяльності Сторін.

Водночас, згідно п.1.1. Статуту Комунальним ліцеєм «Маріупольський ліцей міста Києва» - є комунальною, неприбутковою установою, належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та віднесений до сфери управління Оболонської районної в місті Києва державної адміністрації і підпорядкований управлінню освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації.

Ліцей заснований на комунальній власності територіальної громади міста Києва. Засновником та Власником Ліцею є територіальна громада міста Києва, від імені якої виступає Київська міська рада (п. 1.2. Статуту).

Відповідно до п.1.9. Статуту Власник або уповноважені ним органи здійснюють фінансування та матеріально-технічне забезпечення Ліцею.

Відтак, матеріально-технічне забезпечення Комунального ліцею «Маріупольський ліцей міста Києва» має забезпечуватись саме територіальною громадою міста Києва, а не Комунальним ліцеєм «Маріупольський ліцей міста Києва».

При цьому, у матеріалах справи відсутні відомості про наявність учнів, які б навчались саме у Комунальному закладі «Маріупольський міський ліцей Маріупольської міської ради Донецької області», а не Комунальному ліцеї «Маріупольський ліцей міста Києва».

Так само відсутні докази надання Комунальним ліцеєм «Маріупольський ліцей міста Києва» освітніх послуг саме учням Комунального закладу «Маріупольський міський ліцей Маріупольської міської ради Донецької області», а не просто зареєстрованим у м.Маріуполь.

Щодо наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі Маріупольської міської ради Донецької області та Департаменту освіти Маріупольської міської ради в цій справі суд зазначає наступне.

Пунктом 3 частиною 1 статті 1311 Конституції України встановлено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ч.1, 3, 4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Згідно з частиною 4 статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є обґрунтоване припущення порушення або загроза порушення інтересів держави.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 143 Конституції України передбачено, що територіальні громади села, селищу, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання.

гідно з ч. ч. 1, 4 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Частиною 8 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Сільські, селищні, міські ради, відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Маріупольська міська рада Донецької області області - це представницький орган місцевого самоврядування, який наділений правом представляти інтереси територіальної громади, приймати від її імені рішення та здійснювати в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 1.1 Положення про Департамент освіти Маріупольської міської ради, Департамент є виконавчим органом міської ради.

Пунктом 1.4 положення визначено, що у своїй діяльності департамент підзвітний і підконтрольний міській раді, підпорядкований виконавчому комітету міської ради, міському голові, заступнику міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради згідно розподілу обов`язків.

Пунктом 1.5 положення зазначено, що Департамент фінансується за рахунок коштів міського бюджету. Структура департаменту, положення про департамент, штатна чисельність, фонд оплати праці, видатки на його утримання затверджуються рішенням міської рази.

Згідно з п. п. 8.2 - 8.3 положення майно, яке знаходиться на балансі департаменту, є комунальною власністю Маріупольської міської ради та перебуває в оперативному управлінні департаменту. Департамент є головним розпорядником бюджетних коштів галузі «Освіта».

За змістом п.23 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання зокрема про затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього; затвердження звіту про виконання відповідного бюджету.

Відтак до компетенції міської ради належать контрольні функції щодо виконання місцевого бюджету шляхом затвердження відповідного звіту.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що прокурором вірно визначені позивачі у справі.

В обґрунтування порушення інтересів держави прокурор зазначає, що внаслідок укладання правочину, який згідно вимог законодавства є нікчемним, були порушені основні принципи публічних закупівель щодо добросовісної конкуренції серед учасників, недискримінації учасників, відкритості та прозорості на всіх стадіях закупівель, що у подальшому ставить під сумнів законність сплати за це коштів.

Наявність інтересів держави прокурор також обґрунтовує порушенням законності у сфері публічних закупівель в результаті укладання правочину всупереч визначеному законом порядку проведення публічних закупівель, що призвело до неправомірного витрачання коштів місцевого бюджету.

Такі дії створюють загрозу економічній безпеці держави, порушують порядок проведення публічних закупівель, надають підстави для корупційних проявів, ставлять одного учасника у нерівне становище поряд з іншими.

Відповідно до листів прокуратури від 09.10.2024, 04.11.2024, 11.12.2023 позивачам повідомлено про наявність порушення законодавства у сфері закупівель.

18.03.2025 листами №55/1-15110вих-25, №55/1-15111вих-25 прокурор, на підставі ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» повідомив про намір звернутись до суду із позовною заявою в інтересах держави в особі Східного офісу Держаудитслужби, Маріупольської міської ради Донецької області, Департаменту освіти Маріупольської міської ради до Комунального підприємства «Маріупольський міський ліцей Маріупольської міської ради Донецької області», Товариства з обмеженою відповідальністю «Технологічні ІТ Рішення» про застосування наслідків недійсності правочину (т.2 а.с.90-92).

12.08.2023 позов був надісланий до суду засобами поштового зв`язку (т.2 а.с.103).

Східним офісом Державної аудиторської служби України як уповноваженим органом на здійснення відповідних функцій держави у спірних правовідносинах, Маріупольською міською радою Донецької області та Департаментом освіти Маріупольської міської ради не надано доказів на підтвердження вжиття заходів щодо усунення виявлених порушень, в тому числі шляхом звернення до господарського суду.

Враховуючи виявлення порушень законодавства у сфері публічних закупівель та відсутність доказів щодо здійснення дій спрямованих на відновлення порушених на думку позивача інтересів держави, підстави для представництва прокурором інтересів держави підтверджені, звернення прокурора в інтересах держави до господарського суду в цій справі відповідає функції представництва прокуратурою інтересів держави.

Сам факт незвернення до суду відповідного органу з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави, свідчить про те, що указані органи неналежно виконують свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави, та звернення до суду з таким позовом.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.10.2019, справа №903/129/18.

Відмова органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, від поданого прокурором в інтересах держави позову (заяви), подання ним заяви про залишення позову без розгляду (не підтримання позовної в даному випадку) не позбавляє прокурора права підтримувати позов (заяву) і вимагати розгляду справи по суті (ч.5 ст.55 ГПК України).

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Інші доводи сторін судом почуті та враховані при прийнятті рішення, однак не змінюють висновків суду по суті спору.

Суд приходить до висновку, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача1, як замовника закупівлі, оскільки саме на замовника покладений обов`язок визначення предмету закупівлі із застосуванням Єдиного закупівельного словника. Вказані дії позивача1 мали наслідком укладання нікчемного правочину, що стало підставою для задоволення позову прокурора про застосування насідків недійсності правочину.

Відтак, відповідно до ч.9 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається на Комунальне підприємство «Маріупольський міський ліцей Маріупольської міської ради Донецької області».

Інші витрати відповідачів, залишаються за особами, що їх здійснили.

Керуючись статтями 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги Заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради Донецької області та Департаменту освіти Маріупольської міської ради до Комунального закладу «Маріупольський міський ліцей Маріупольської міської ради Донецької області» і Товариства з обмеженою відповідальністю «Технологічні ІТ Рішення» про застосування наслідків недійсності правочину задовольнити.

Застосувати наслідки недійсності правочину, а саме Договору № 8 від 20.12.2022, передбачені ст. 216 ЦК України, ст. 208 ГК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), в частині придбання персональних комп`ютерів форм-фактор ноутбуків для педагогічного працівника, шляхом стягнення з ТОВ «Технологічні ІТ Рішення» коштів до бюджету Маріупольської міської території громади в сумі 289 980 гривень (241 650 гривень та ПДВ у сумі 48 330 гривень) на користь Комунального закладу департаменту освіти міської ради «Централізована бухгалтерія департаменту освіти» () та зобов`язати Комунальний заклад «Маріупольський міський ліцей Маріупольської міської ради Донецької області» повернути на користь ТОВ «Технологічні ІТ Рішення» ноутбуки HP ProBook 455 G7 у кількості 10 одиниць.

Стягнути з Комунального закладу «Маріупольський міський ліцей Маріупольської міської ради Донецької області» (87500, Донецька область, місто Маріуполь, проспект Миру, будинок №79; ) на користь Донецької обласної прокуратури (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Університетська, 6, ідентифікаційний код юридичної особи - 25707002) витрати з оплати судового збору у розмірі 3479,76 гривень.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

У судовому засіданні 04.09.2025 проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 15.09.2025.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя С.М. Фурсова