ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2025 р. Справа№ 910/8760/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Коротун О.М.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання: Гончаренка О.С.;

представників сторін

від позивача: Катрук Є.А.

від відповідача: Пащенко М.В.

від третьої особи-1: Михалевич М.М.

від третьої особи-2: Ткаченко Ю.П.

від третьої особи-3: Корнієнко К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «JKX Ukraїne B.V.»

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2025, повний текст якого складений 15.04.2025,

у справі № 910/8760/24 (суддя Котков О.В.)

за позовом Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «JKX Ukraїne B.V.»

до Антимонопольного комітету України

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство «Укрнафта»;

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння»;

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів

про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2024 року Приватна компанія з обмеженою відповідальністю JKX Ukraїne B.V. (далі - Компанія JKX Ukraїne B.V., позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Антимонопольного комітету України (далі - АМК України, Комітет, відповідач) про зобов`язання Антимонопольний комітет України розглянути заяву Компанії JKX Ukraїne B.V. від 27.05.2024 про перегляд рішення від 29 червня 2023 року № 178-р про дозвіл ПАТ Укрнафта на одержання ПАТ Укрнафта в управління акцій, що забезпечує перевищення 50 відсотків голосів у вищому органі управління ПрАТ ВК Укрнафтобуріння.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв не у межах своїх повноважень, не у порядок та спосіб, встановлений законом, а висновки, викладені в листі №128-29.3/07-6172е від 20.06.2024, не відповідають фактичним обставинам справи. Відповідачем було неправильно здійснено аналіз та досліджено усі матеріали, які були надані позивачем до заяви від 27.05.2024, а також неправильно застосовано норми чинного законодавства України, що регулюють спірні правовідносини.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.08.2024 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство Укрнафта (далі - ПАТ Укрнафта, третя особа-1) та Приватне акціонерне товариство Видобувна компанія Укрнафтобуріння (далі ПрАТ ВК Укрнафтобуріння, третя особа-2).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі АРМА, третя особа-3).

Короткий зміст попередніх судових рішень

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.04.2025 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що Комітет, залишаючи заяву Компанії JKX Ukraїne B.V. без розгляду, діяв у межах своїх повноважень, у порядку та спосіб, встановлений законом, і висновки Комітету, викладені у рішенні (про залишення заяви Компанії JKX Ukraїne B.V. про перегляд Рішення № 178-р без розгляду), відповідають фактичним обставинам справи та є обґрунтованими.

Суд першої інстанції, оцінивши надані сторонами докази, дійшов висновку, що позивач не надав належних, допустимих та вірогідних доказів для зобов`язання АМКУ розглянути заяву Компанії JKX Ukraїne B.V. від 27 травня 2024 року про перегляд рішення від 29 червня 2023 року № 178-р.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватна компанія з обмеженою відповідальністю «JKX Ukraїne B.V.» звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2025 повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не було усунуто недоліки поданої ним заяви, інформація щодо яких була запитана Комітетом у листі, як це передбачено абзацом четвертим пункту 3 розділу Х Порядку, а відтак у Комітету були відсутні правові підстави для перегляду рішення №178-р від 29.06.2023, та зазначив, що Комітет діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законом. Апелянт вважає, що зазначене не відповідає фактичним обставинам справи.

Апелянт зазначає, що поза увагою суду першої інстанції залишено те, що посилання на джерела відкритої та оприлюдненої інформації нібито вважаються належними доказами для підтвердження обставин, викладених у заяві, і така інформація міститься в заяві.

Також скаржник вказує, що позивач як власник корпоративних прав щодо ПрАТ «ВК «Укрнафтобуріння», всупереч правам, закріпленим в Конституції та інших законах, що регулюють реалізацію права власності, з липня 2023 року не має доступу до актуальної інформації про господарську діяльність ПрАТ «ВК «Укрнафтобуріння», тоді як Комітет відповідно до наданих повноважень мав право і був зобов`язаний витребувати інформацію, необхідну для розгляду заяви про концентрацію, проте суд не з`ясував фактичні обставини справи, зважаючи на очевидну невідповідність оприлюдненої у відкритому доступі інформації та висновків Антимонопольного комітету, викладених в Рішенні №178-р.

Апелянт звертає увагу, що Комітет, залишаючи заяву без розгляду, свідомо ігнорував фактичні обставини,викладені у заяві. Посилання Комітету на те, що тільки він «у відповідних процесуальних документах (у даному випадку Рішенні № 178-р) визначає їх наявність чи відсутність» є свавіллям і дозволило Комітету ігнорувати фактичні обставини, які свідчать про наявність порушень законодавства, що було проігноровано судом першої інстанції.

Крім того, апелянт зауважує, що позиція Комітету, з якою погодився суд першої інстанції щодо трактування власних дискреційних повноважень є недопустимою. Дискреційні повноваження АМКУ мають узгоджуватися з конституційним принципом верховенства права та такими його елементами, як юридична визначеність та заборона свавілля, і не повинні використовуватися ним свавільно, а суд повинен мати можливість переглянути рішення, прийняте на підставі реалізації цих дискреційних повноважень, що є запобіжником щодо корупції та свавільних рішень в умовах максимально широкої дискреції державного органу.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач у своєму відзиві, наданому до суду 03.06.2025, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін.

Крім того, відповідач вказує, що позивачем не було усунуто недоліки поданої ним заяви, про які відповідач зазначав у листі від 06.06.2024 № 128-29.3/07-5718, тому Комітет правомірно залишив без розгляду заяву Компанії JKX Ukraїne B.V. від 27.05.2024 (зареєстрована в комітеті 28.05.2024 за № 8-01/8-пр) про перегляд рішення від 29.06.2023 № 178-р про надання дозволу ПАТ «Укрнафта» на одержання в управління акцій ПрАТ ВК Укрнафтобуріння, що забезпечує перевищення 50 % голосів у вищому органі управління Товариства. Отже, Комітет діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом. Також вказав про відсутність порушеного права позивача для звернення з даним позовом до суду.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

Заперечуючи проти апеляційної скарги, ПАТ «Укрнафта» у своєму відзиві, наданому до суду 03.06.2025, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін.

Крім того, ПАТ «Укрнафта» вказує, що у своєму рішенні суд першої інстанції вірно встановив, що разом із листом від 14 червня 2024 року (зареєстрований в Комітеті 17.06.2024 за № 8-07/8165), складеним в порядку усунення недоліків своєї первісної заяви, позивач не надав Комітету жодних доказів на підтвердження стверджуваній у заяві недостовірності інформації, у зв`язку з чим Комітет залишив заяву уповноваженого представника Компанії JKX Ukraїne B.V. без розгляду.

Наведені вище обставини, на думку ПАТ «Укрнафта», жодним чином не спростовуються Компанією JKX Ukraїne B.V. в її апеляційній скарзі. Посилання на будь-які джерела відкритої та оприлюдненої неофіційної інформації, які були наведені Компанією JKX Ukraїne B.V. в її заяві на заміну реальним доказам, не можуть слугувати належними доказами для підтвердження обставин, викладених у заяві про перегляд рішення Комітету. При цьому, ані Закон, ані Порядок № 5 не покладає на Комітет обов`язок самостійно збирати докази на підтвердження обставин, викладених у заяві про перегляд рішення Комітету, на етапі ухвалення процесуального рішення про прийняття такої заяви до розгляду. Також, ані Законом, ані Порядком № 5 не передбачається звільнення заявника від доказування обставин, на які він посилається у своїй заяві про перегляд рішення Комітету, з урахуванням наявності чи відсутності у заявника доступу до тієї чи іншої інформації. ПАТ «Укрнафта» вважає, що наведеним вище спростовується твердження скаржника про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи.

ПАТ «Укрнафта» також зауважує, що Комітет, залишаючи подану Компанією JKX Ukraїne B.V. заяву без розгляду, діяв у межах своїх повноважень, у порядку та спосіб, встановлений законом, висновки, викладені Комітетом у його рішенні (з листа від 20 червня 2024 року № 128-29.3/07-6172е), відповідають фактичним обставинам справи та є обґрунтованими, і, навіть з огляду на дискреційність своїх повноважень, Комітет не був управнений Законом та Порядком № 5 на прийняття будь-якого іншого рішення, окрім як залишити подану Компанією JKX Ukraїne B.V. заяву без розгляду. ПАТ «Укрнафта» вважає, що наведеним вище спростовується твердження скаржника з його апеляційної скарги про недопустиме трактування Комітетом своїх власних дискреційних повноважень.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння»

Заперечуючи проти апеляційної скарги ПрАТ «ВК «Укрнафтобуріння» у своєму відзиві, наданому до суду 03.06.2025, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін.

В обґрунтування своїх заперечень представник ПрАТ «ВК «Укрнафтобуріння» вказує, зокрема, про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги Компанії JKX Ukraїne B.V., оскільки права позивача не порушені, раніше ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 04 травня 2023 року у справі № 757/17952/23-к було накладено арешт на корпоративні права щодо ПрАТ «ВК «Укрнафтобуріння», у тому числі на ті, що випливають з частки позивача. Також, з позиції ПрАТ «ВК «Укрнафтобуріння», позивачем було обрано неефективний спосіб захисту.

Крім того, ПрАТ «ВК «Укрнафтобуріння» посилається на те, що з доданих до позову доказів та пояснень у відповідь на лист АМКУ від 06.06.2024 №128-29.3/07-5718е позивачем у листі 14.06.2024 б/н так і не надано доказів, які б підтверджували недостовірність фактичних відомостей, наданих заявниками під час розгляду заяви про концентрацію. Вказане і слугувало причиною повернення заяви про перегляд без розгляду. Вважає, що в оскаржуваному рішенні суд вірно встановив зазначені обставини, а саме, що разом із листом від 14 червня 2024 року (зареєстрований в Комітеті

17.06.2024 за № 8-07/8165), складеним в порядку усунення недоліків своєї первісної заяви, позивач не надав Комітету жодних доказів на підтвердження стверджуваній у заяві недостовірності інформації, у зв`язку з чим Комітет залишив заяву уповноваженого представника Компанії JKX Ukraїne B.V. без розгляду.

ПрАТ «ВК «Укрнафтобуріння» звертає увагу, що наведені обставини, встановлені судом першої інстанції, жодним чином не спростовуються Компанією JKX Ukraїne B.V. в її апеляційній скарзі. Посилання на будь-які джерела відкритої та оприлюдненої неофіційної інформації, які були наведені Компанією JKX Ukraїne B.V. в її заяві на заміну реальним доказам, не можуть слугувати належними доказами для підтвердження обставин, викладених у заяві про перегляд рішення Комітету.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу АРМА

Заперечуючи проти апеляційної скарги АРМА у своєму відзиві, наданому до суду 05.06.2025, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін.

АРМА вважає, що АМКУ залишивши заяву Компанії JKX Ukraїne B.V без розгляду діяв у межах своїх повноважень, у порядку та спосіб, встановлений законом; висновки, викладені у рішенні, відповідають фактичним обставинам справи та є обґрунтованими. А втручання будь-яких осіб у дискреційні повноваження Комітету, віднесені законом, є недопустимим.

Крім того, АРМА звертає увагу, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 травня 2023 року у справі №757/17952/23-к накладено арешт на корпоративні права ПрАТ «ВК «Укрнафтобуріння», у тому числі на частку, що належить Компанії JKX Ukraine B.V. Розпорядженням від 23 травня 2023 року №454-р Кабінет Міністрів України погодив пропозицію АРМА та Міністерства оборони України щодо передачі в управління ПАТ «Укрнафта» активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні №0000367 від 08 травня 2014 року (у тому числі частки, що належить Компанії JKX Ukraine B.V.); зобов`язав АРМА забезпечити передачу ПАТ «Укрнафта» цих активів на період до усунення ризику збою та/або переривання функціонування активів, що може призвести до виникнення надзвичайних ситуацій, і до завершення здійснення процесуальних заходів; зобов`язав ПАТ «Укрнафта» та Міністерство оборони України вжити відповідно до законодавства дієвих заходів, спрямованих на запобігання перериванню функціонування цих активів та/або ризику збою у постачанні природного газу, що може призвести до виникнення надзвичайних ситуацій. 13 червня 2023 року між АРМА та ПАТ «Укрнафта» укладено договір управління активами (майном) №130623/1, відповідно до якого частки у статутному капіталі ПрАТ «ВК «Укрнафтобуріння» (сумарно 99,9882 відсотка, у тому числі частка 10 відсотків, що належить Компанії JKX Ukraine B.V.) передаються АРМА в управління ПАТ «Укрнафта». Отже, саме накладення арешту ухвалою суду в межах кримінального провадження і є тими обставинами, які безпосередньо вплинули на права та обов`язки позивача у даній справі та обмежило його у реалізації своїх корпоративних прав.

Таким чином, АРМА зауважує, що фактично надання дозволу ПАТ Укрнафта на одержання в управління акцій ПрАТ ВК Укрнафтобуріння, що забезпечує перевищення 50 відсотків голосів у вищому органі управління відбулось у зв`язку з наявністю вказаного кримінального провадження.

Водночас, Національне агентство вважає, що у позивача відсутне право, як на оскарження, так і на перегляд рішення АМКУ № 178-р, зважаючи на відсутність порушеного права позивача спірним рішенням та неефективністю способу захисту. Позивачем у даному позові не визначено, яким чином ухвалене судом рішення про зобов`язання переглянути рішення Антимонопольного комітету України сприятиме відновленню права Компанії JKX Ukraїne B.V за умови чинного арешту корпоративних прав в межах зазначеного кримінального провадження.

АРМА вважає рішення АМКУ закономірним рішенням в межах процедури передання корпоративних прав в управління, яка пов`язана з арештом акцій у межах кримінального провадження, та застосованої на виконання чинної ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 травня 2023 року у справі №757/17952/23-к.

АРМА наголошує, що у Компанії JKX Ukraїne B.V. відсутнє право ініціювати перегляд прийнятого АМКУ Рішення № 178-р, оскільки Компанія JKX Ukraїne B.V. не входить до кола осіб, визначених статтею 39 Закону України «Про захист економічної конкуренції», як осіб, які беруть участь у справі. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті і є підставами для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2025 апеляційну скаргу Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «JKX Ukraїne B.V.» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2025 у справі № 910/8760/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., суддів Коротун О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.05.2025 апеляційну скаргу Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «JKX Ukraїne B.V.» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2025 у справі № 910/8760/24 залишено без руху.

19.05.2025 від Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «JKX Ukraїne B.V.» надійшла заява про усунення недоліків з доказами сплати судового збору у розмірі 726,72 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою апеляційну скаргу Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «JKX Ukraїne B.V.» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2025 у справі № 910/8760/24 та призначено розгляд справи на 07.07.2025.

У судовому засіданні 07.07.2025 протокольною ухвалою колегія суддів постановила продовжити строк розгляду справи відповідно до ст.6 Конвеції про захист прав людини та основоположних свобод, а також оголосити перерву у розгляді апеляційної скарги до 01.09.2025.

Позиції учасників справи

Представник позивача у судовому засіданні апеляційної інстанції 01.09.2025 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційної інстанції 01.09.2025 заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Представники третіх осіб у судовому засіданні апеляційної інстанції 01.09.2025 також заперечували проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у своїх відзивах на апеляційну скаргу, просили залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що 29.06.2023 Антимонопольним комітетом України було прийняте рішення № 178-р про надання дозволу ПАТ «Укрнафта» на одержання в управління акцій ПрАТ «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння», що забезпечує перевищення 50 відсотків голосів у вищому органі управління товариства.

27.05.2024 Компанія JKX Ukraїne B.V. звернулась до відповідача з заявою (зареєстрована в АМКУ 28.05.2024 за № 8-01/8-пр) про перегляд рішення Комітету від 29.06.2023 № 178-р. У прохальній частині заяви заявник просив АМКУ:

- прийняти до розгляду заяву про перегляд рішення Комітету від 29.06.2023 № 178-р про дозвіл ПАТ «Укрнафта» на одержання в управління акцій, що забезпечує перевищення 50 % голосів у вищому органі управління ПрАТ «ВК «Укрнафтобуріння»;

- відкрити провадження у справі про концентрацію шляхом отримання ПАТ «Укрнафта» в управління акцій, що забезпечує перевищення 50 % голосів у вищому органі управління ПрАТ «ВК «Укрнафтобуріння»;

- відкрити провадження у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції групою «Нафтогаз України», у зв`язку із монополізацією ринку природного газу та суміжних ринків, що призвело до обмеження конкуренції та зловживань монопольним становищем групою «Нафтогаз України» на вказаних ринках. Також пунктом 5 прохальної частині заяви пропонувалось вжити відповідні заходи за результатами розгляду справ, зазначених у п. 2-4 прохальної частини заяви.

Оскільки заява Компанії JKX Ukraїne B.V. від 27.05.2024 була подана без додержання вимог, встановлених п. 2 розділу X Порядку розгляду АМКУ та його територіальними відділеннями заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, АМКУ листом від 06.06.2024 № 128-29ю3/07-5718е повідомив заявника про залишення заяви Компанії JKX Ukraїne B.V. без руху та запропонував у 10-денний термін з дня отримання листа усунути недоліки заяви. Також було повідомлено заявника, що у разі якщо заявник відповідно до абз. 4 п. 3 розділу X Порядку у встановлений строк не усунув недоліки поданої ним заяви про перегляд рішення, така заява залишається без розгляду.

У відповідь на вказаний лист без руху, позивач листом від 14.06.2024 (зареєстрований в комітеті 17.06.2024 за № 8-07/8165) надав відповідь, проаналізувавши яку, АМКУ дійшов висновку, що заявник не усунув недоліків в заяві, проте, доводи про зловживання монопольним становищем та недостовірність інформації зазначив у якості обгрунтування необхідності скасування рішення.

Так, АМКУ у листі № 128-29.3/07-6172е від 20.06.2024 вказав, що заявник по суті заперечує висновки Комітету щодо відсутності відносин контролю між ПАТ «Укрнафта» та Групою «Нафтогаз Україна» на момент прийняття рішення, а не вказує на недостовірні факти/інформацію, на підставі яких прийнято рішення. Отже, АМКУ прийшов до висновку про те, що заява не відповідає вимогам розділу X Порядку, оскільки не містить даних про недостовірність інформації, а також доказів на їх підтвердження. При цьому, відповідачем було наголошено, що залишаючи заяву без руху, АМКУ надав заявнику можливість надати документи, докази, які підтверджують недостовірність фактичних відомостей, наданих учасниками концентрації, на підставі яких було прийняте рішення. Проте, у листі-відповіді заявника таких доказів та документальних підтверджень не було надано.

Враховуючи зазначене, Комітет дійшов висновку, що відповідно до абз. 4 п. 3 розділу X Порядку, заяву уповноваженого представника Компанії JKX Ukraїne B.V. від 27.05.2024 про перегляд рішення Комітету від 29.06.2023 № 178-р про надання дозволу ПАТ «Укрнафта» на одержання в управління акцій ПрАТ «ВК «Укрнафтобуріння», що забезпечує перевищення 50 % голосів у вищому органі управління Товариства, залишити без розгляду.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує на достатність підстав для перегляду рішення Комітету від 29.06.2023 № 178-р про надання дозволу ПАТ «Укрнафта» на одержання в управління акцій ПрАТ «ВК «Укрнафтобуріння», що забезпечує перевищення 50 % голосів у вищому органі управління Товариства, проте, Комітет залишив заяву позивача без розгляду неправомірно. Отже, позивач просить суд зобов`язати АМКУ повторно розглянути заяву Компанії JKX Ukraїne B.V. від 27.05.2024 (зареєстрована в Комітеті 28.05.2024 за № 8-01/8-пр) про перегляд рішення від 29.06.2023 № 178-р.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Статтею 5 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" унормовано, що Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; сприяння розвитку добросовісної конкуренції; методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель; проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції (ст. 3 Закону України Про Антимонопольний комітет України).

Приписами статті 4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про Антимонопольний комітет України, у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має такі повноваження, зокрема: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; розглядати справи про адміністративні правопорушення, приймати постанови та перевіряти їх законність та обґрунтованість; перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Порядок підстав та подання заяв про перегляд рішення Комітету передбачено статтею 58 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (далі Закон України) та розділом X Порядку розгляду Антимонопольним комітетом України та його територіальними відділеннями заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції від 19.04.1994 № 5 (далі Порядок).

Відповідно до статті 58 Закону України «Про захист економічної конкуренції» органи Антимонопольного комітету України з власної ініціативи чи за заявами осіб можуть переглянути рішення, прийняті ними у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та у заявах, справах про узгоджені дії, концентрацію, у разі:

- якщо істотні обставини не були і не могли бути відомі органам Антимонопольного комітету України, що призвело до прийняття незаконного або необгрунтованого рішення;

- якщо рішення було прийнято на підставі недостовірної інформації, що призвело до прийняття незаконного або необгрунтованого рішення;

- невиконання учасниками узгоджених дій, концентрації вимог і зобов`язань, якими було обумовлене рішення органів Антимонопольного комітету України щодо узгоджених дій, концентрації відповідно до частини другої статті 31 цього Закону;

- якщо обставини, на підставі яких було прийняте рішення про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію суб`єктів господарювання, вже не існують;

- невиконання суб`єктом господарювання умов угоди про врегулювання справи щодо припинення порушення та усунення причин його виникнення, усунення наслідків порушення;

- якщо угода про врегулювання справи порушує публічний порядок;

- наявності інших підстав, передбачених законами України.

При цьому, частиною 1 статті 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є:

- неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи;

-недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими;

- невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи;

- заборона концентрації відповідно до Закону України «Про санкції»;

-порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Верховний Суд у постанові від 12.12.2019 у справі № 910/1646/19 вказував, що Комітет як орган державної влади, зобов`язаний діяти відповідно до статті 19 Конституції України (на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України), а відтак, на стадії перегляду рішень Комітету цей орган має діяти у межах і у спосіб, передбачені статтею 58 України «Про захист економічної конкуренції», і позбавлений можливості приймати рішення відповідно до статті 59 цього Закону.

Абзацем 2 пункту 2 розділу X Порядку передбачено, що заява про перегляд подається в письмовій формі й повинна містити вимоги заявника, у тому числі очікувані ним рішення за результатами перегляду, які передбачені частиною третьою статті 58 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а також зазначення підстав для перегляду рішення, передбачених частиною першою статті 58 Закону України «Про захист економічної конкуренції», та доказів на їх підтвердження.

Відповідно до абзацу 5, 8 пункту 3 розділу X Порядку встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у пункті 2 цього розділу, і це перешкоджає розгляду заяви, державний уповноважений, голова територіального відділення Комітету залишає заяву без руху, про що письмово повідомляють заявника і надають йому строк для усунення недоліків. Уразі невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява може бути залишена без розгляду, про що письмово повідомляють заявника.

Отже, з наведених положень законодавства про захист економічної конкуренції вбачається, що перевірка заяви про перегляд рішення органів Комітету має не формальний характер, а здійснюється з метою первісної оцінки доказів наданих юридичними та/або фізичними особами на предмет їх спроможності попередньо підтвердити обґрунтовану наявність підстав визначених статтею 58 Закону, що узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 21.01.2020 у справі № 910/617/19.

У свою чергу, Комітет розглянувши заяву позивача встановив, що заява Компанії JKX Ukraїne B.V. від 27.05.2024 була подана без додержання вимог, встановлених п. 2 розділу X Порядку розгляду АМКУ та його територіальними відділеннями заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а саме:

- у заяві відсутні фактичні докази того, що інформація, подана до Комітету, під час звернення за дозволом на концентрацію у вигляді одержання ПАТ «Укрнафта» в управлінні ПрАТ ВК «Укранафтобуріння», є недостовірною;

- відсутні докази, які підтверджують недостовірність фактичних відомостей, наданих учасниками концентрації, на підставі яких зроблено висновок про саме такі відносини контролю, які визначені у Рішенні;

- не вказано очікувані заявником рішення за результатами перегляду, які передбачені частиною третьою статті 58 Закону, а лише запропоновано прийняти заяву до розгляду.

У зв`язку з чим АМКУ листом від 06.06.2024 № 128-29ю3/07-5718е повідомив заявника про залишення заяви без руху та запропонував у 10-денний термін з дня отримання листа усунути недоліки заяви.

Зокрема, АМКУ у листі вказав про надання позивачем доказів із обгрунтованими поясненнями до них, що підтверджують, що інформація, подана учасниками концентрації до Комітету під час розгляду заяви про концентрацію, є недостовірною, зокрема:

- пояснення та підтверджуючі документи (розрахунок) щодо часток та сукупних часток учасників концентрації на задіяному товарному ринку у рамках відповідної концентрації. Вказати часові межі розрахунку відповідних часток;

- пояснення, чому позивач вважає, що учасниками концентрації подано недостовірну інформацію в частині задіяних товарних ринків в рамках розгляду концентрації, зокрема, не враховано ринок оптової реалізації природного газу;

- пояснення щодо визначення позивачем діяльності із добування природного газу - задіяним товарним ринком та, відповідно зайняття монопольного становища (зловживання монопольним становищем) на ринку «добування природного газу» з боку НАК «Нафтогаз України»;

- документи, докази, які підтверджують недостовірність фактичних відомостей, наданих учасниками концентрації, на підставі яких зроблено висновок про саме такі відносини контролю, які визначені у рішенні;

- очікувані заявником рішення за результатами перегляду, які передбачені частиною третьою статті 58 Закону.

Листом від 14.06.2024 (зареєстрований в Комітеті 17.06.2024 за № 8-07/8165) позивач надав відповідь на лист відповідача від 06.06.2024 № 128-29ю3/07-5718е, за результатами розгляду якої АМКУ дійшов висновку про те, що заява не відповідає вимогам розділу X Порядку, оскільки не містить даних про недостовірність інформації, а також доказів на їх підтвердження, у зв`язку з чим залишив заяву уповноваженого представника Компанії JKX Ukraїne B.V. від 27.05.2024 про перегляд рішення Комітету від 29.06.2023 № 178-р без розгляду.

Отже, заявником не було усунуто недоліки поданої ним заяви, інформація щодо яких була запитана Комітетом у листі, як це передбачено абзацом четвертим пункту 3 розділу X Порядку, Відтак, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що у Комітету були відсутні правові підстави для перегляду рішення № 178-р від 29.06.2023, що означає, що Комітет діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом.

Стосовно доводів позивача, що позиція Комітету, з якою погодився суд першої інстанції, щодо трактування власних дискреційних повноважень є недопустимою, колегія суддів зазначає наступне.

За принципом належного урядування влада має здійснюватись у правомірний, справедливий та розумний спосіб. З принципу «правової держави» витікає вимога законності та узгодженості діяльності її органів. Саме тому на рівні Основного закону закріплено, що органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

З позиції гарантування основоположних прав людини, надання дискреційних повноважень державним органам обсяг, яких не має чітко визначених меж було б несумісним з принципом верховенства права, як одним з основних принципів демократичного суспільства, гарантованих Конвенцією і Конституцією України.

Саме тому Закон має чітко визначати межі дискреційних повноважень будь-яких державних органів та порядок їх здійснення (пункт 67 рішення у справі «Котій проти України» від 5 березня 2015 року, заява № 28718/09; пункт 60 рішення у справі «Зосимов проти України» від 7 липня 2016 року, заява № 4322/06).

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11.10.2018 № 7-р/2018 зазначив, що принцип юридичної визначеності, як один із елементів верховенства права не виключає визнання за органом публічної влади певних дискреційних повноважень у прийнятті рішень, однак у такому випадку має існувати механізм запобігання зловживанню ними.

Згідно з юридичною позицією Конституційного Суду України цей механізм повинен забезпечувати, з одного боку, захист особи від свавільного втручання органів державної влади у її права і свободи, а з другого - наявність можливості у особи передбачати дії цих органів (абзац третій підпункту 2.4 пункту 2 мотивувальної частини рішення від 08.06.2016 № З-рп/2016).

Отже, кожен орган влади, використовуючи визначені законом саме для нього владні повноваження, зобов`язаний повно і правильно оцінювати обставини, наявні у справі факти та правильно застосовувати до встановлених фактів чинні правові норми, не допускаючи при цьому зловживання владою у процесі прийняття відповідного рішення. А завданням суду є належний та ефективний контроль відповідності таких дій закону й принципам права задля забезпечення дотримання органом прав особи, що звернулася за захистом, на кожній стадії такого провадження та за його наслідками.

Дискреційні повноваження Антимонопольного комітету України мають узгоджуватися з конституційним принципом верховенства права та такими його елементами, як юридична визначеність та заборона свавілля.

Дискреційні повноваження органу Антимонопольного комітету України не повинні використовуватися ним свавільно, а суд повинен мати можливість переглянути рішення, прийняті на підставі реалізації цих дискреційних повноважень, що є запобіжником щодо корупції та свавільних рішень в умовах максимально широкої дискрецїї державного органу. Зазначена правова позиція послідовно викладалася у низці постанов, зокрема, Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 року у справі № 910/23000/17, Верховного Суду від 09.07.2020 року у справі № 910/13869/19, від 01.10.2020 року у справі № 920/890/19, від 15.04.2021 року у справі № 910/17929/19, від 15.07.2021 року у справі № 904/4598/20.

У постанові від 02.07.2019 у справі № 910/23000/17 Велика Палата Верховного Суду наголосила на важливості дотримання принципу належного врядування та унеможливлення свавільного використання дискреційних повноважень, що орган Антимонопольного комітету України має враховувати при ухваленні рішень.

Перевіряючи дії Антимонопольного комітету України на відповідність законодавству України, суд, не втручаючись у дискрецію (вільний розсуд) Антимонопольного комітету України з`ясовує і визначає наявність/відсутність, а тому доведеність/недоведеність, обґрунтованість/

необгрунтованість передбачених статтею 59 Закону підстав для визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України через призму/критерії, зокрема, неповноти з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведеності обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; неправильності застосування норм матеріального і процесуального права тощо. Саме таким чином суд і здійснює перевірку на відповідність реалізації дискреції закону (праву), так і на узгодженість рішень/дій, прийнятих на підставі дискреції, з правами особи, загальними принципами публічної адміністрації, процедурними нормами, обставинами справи тощо (постанова Верховного Суду від 26.05.2022 у справі № 910/20099/20).

Отже, спеціально-дозвільний принцип, встановлений у статті 19 Конституції України передбачає зобов`язання органу державної влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією або ж законами України. Норми Конституції не містять прямої безпосередньої вказівки на можливість багатоваріантної поведінки при здійсненні органами державної влади своїх повноважень. Водночас реалізація окремих повноважень може залежати від оцінки відповідної потреби їх застосування з метою належної реалізації вимог закону. Свобода розсуду є необхідною для здійснення цілого ряду завдань, які мають бути виконані при здійсненні державної влади. Проте однією з вимог до здійснення дискреційних повноважень є вимога до суб`єкта владних повноважень використовувати дискреційні повноваження з метою, з якою воно було надано, зокрема, згідно з відповідним законом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Комітет залишаючи заяву без розгляду діяв у межах своїх повноважень, у порядку та спосіб, встановлений законом; висновки, викладені у рішенні, відповідають фактичним обставинам справи та є обґрунтованими.

У постанові від 07.06.2022 у справі № 910/3603/21 Верховний Суд зазначав, що міра, до якої Комітет має виконати обов`язок щодо надання мотивованої відповіді про відмову в розгляді справи, може бути різною залежно від характеру рішення і, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Перевірка меж та обсягу мотивів, наведених АМК України під час прийняття рішень про відмову в розгляді справи, в тому числі оформлених листами, до компетенції судів не входить.

Таким чином, з огляду на свої дискреційні повноваження, Комітет навів мотиви та обґрунтування підстав прийняття ним рішення про залишення заяви уповноваженого представника Компанії JKX Ukraїne B.V. від 27.05.2024 про перегляд рішення Комітету від 29.06.2023 № 178-р, без розгляду, оскільки запитуваної інформації Комітетом у листі від 06.06.2024 № 128-29ю3/07-5718е, позивачем надано не було.

А втручання будь-яких осіб у дискреційні повноваження Комітету, віднесені законом, є недопустимим.

Крім того, суд першої інстанції вірно встановив, що арешт на корпоративні права ПрАТ «Укрнафтобуріння», у тому числі на частку, що належить Компанії JKX Ukraїne B.V., був накладений ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 04.05.2023 у справі № 757/17952/23-к.

Тобто, фактично надання дозволу ПАТ Укрнафта на одержання в управління акцій ПрАТ ВК Укрнафтобуріння, що забезпечує перевищення 50 відсотків голосів у вищому органі управління, відбулось, у зв`язку з наявністю вказаного кримінального провадження.

Суд першої інстанції правильно встановив, що позивач не надав належних, допустимих та вірогідних доказів для зобов`язання АМКУ розглянути заяву Компанії JKX Ukraіne B.V. від 27.05.2024 про перегляд рішення від 29 червня 2023 року № 178-р про дозвіл ПАТ Укрнафта на одержання ПАТ Укрнафта в управління акцій, що забезпечує перевищення 50 відсотків голосів у вищому органі управління ПрАТ ВК Укрнафтобуріння.

За таких обставин, колегія суддів зауважує, що у позивача відсутнє право ініціювати перегляд прийнятого АМКУ Рішення №178-р, зважаючи на відсутність порушеного права позивача спірним рішенням та неефективністю способу захисту. Позивачем у даному позові не визначено, яким чином ухвалене судом рішення про зобов`язання переглянути рішення Антимонопольного комітету України сприятиме відновленню права Компанії JKX Ukraїne B.V за умови чинного арешту корпоративних прав в межах зазначеного кримінального провадження.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у позові Компанії JKX Ukraїne B.V..

Інші доводи апеляційної скарги позивача є безпідставними та необґрунтованими, не підтверджені жодними належними доказами, та спростовуються наведеним вище, а тому відхиляються колегією суддів.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

На переконання колегії суддів, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «JKX Ukraїne B.V.» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2025 у справі № 910/8760/24 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2025 у справі № 910/8760/24 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «JKX Ukraїne B.V.» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2025 у справі № 910/8760/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2025 у справі № 910/8760/24 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/8760/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена та підписана 08.09.2025.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Коротун

В.В. Сулім