ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/1102/25

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Босової Ю.С.

За участю представників сторін:

Від прокурора: Бойчук М.М. на підставі посвідчення;

Від позивача: Павлюк В.С. в порядку самопредставництва;

Від відповідача: не з`явився;

Від третьої особи: не з`явилася;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю «На Мещанской» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Управління капітального будівництва Одеської міської ради, про стягнення 1 872 098,70 грн

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси Одеської області (далі по тексту прокурор) звернувся до господарського суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Одеської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю «На Мещанской» (далі по тексту ТОВ «На Мещанской») про стягнення заборгованості зі сплати пайової участі замовника у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста у розмірі 1 399 720,30 грн, збитків від інфляції у розмірі 365 731,22 грн, 3% річних у розмірі 106 647,18 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем обов`язку зі сплати пайової участі замовника у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, передбаченого п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» від 20.09.2019 № 132-IX. Посилаючись на вказану обставину прокурор стверджує про наявність підстав для стягнення з відповідача коштів на підставі ст. 1212 ЦК України.

Ухвалою від 24.03.2025 судом було задоволено заяву прокурора про вжиття заходів забезпечення позову, накладено арешт на грошові кошти відповідача у межах ціни позову у розмірі 1 872 098,70 грн.

Ухвалою суду від 26.03.2025 судом було відкрито провадження у даній справі та залучено до участі у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Управління капітального будівництва Одеської міської ради (далі по тексту Управління).

ТОВ «На Мещанской», яким не було виконано обов`язку щодо реєстрації електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд», жодного разу в судові засідання по даній справі не з`явилось, про причини неявки суд не повідомляло. При цьому суд зазначає, що відповідач був повідомлений судом про розгляд даної справи шляхом надсилання ухвал на адресу його місцезнаходження, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 21000, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Київська, буд. 16.

Проте ухвали суду, якими відповідач був повідомлений про розгляд судом даного спору, були повернуті до суду у зв`язку з відсутністю адресата.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

З огляду на викладене господарський суд доходить висновку про належне повідомлення ТОВ «На Мещанской» про розгляд судом даного спору. Оскільки відповідачем не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.

Управління було повідомлено про розгляд даної справи шляхом отримання ухвал суду у зареєстрованому електронному кабінеті. Проте третя особа не скористалася наданим законом правом на участь свого представника у даному судовому процесі, письмові пояснення щодо заявленого позову від третьої особи до суду також не надходили.

Слід зазначити, що прокурором в процесі вирішення даного спору було подано до суду заяви про уточнення позовних вимог, в останній з яких прокурор просив стягнути грошові кошти на користь Одеської міської ради. Вказана заява була прийнята судом до розгляду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, господарський суд встановив наступне.

22.08.2022 ТОВ «На Мещанской» було подано для реєстрації в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва акт готовності об`єкта до експлуатації, зі змісту чого можна встановити наступні відомості: місце розташування об`єкта: м. Одеса, вул. Бориса Літвака, б. 36; документ, що дає право на виконання будівельних робіт, виданий 21.07.2020; будівельна роботи були розпочаті у липні 2020 року та завершені у серпні 2022 року; загальна площа житлового будинку становить 4565 кв. м.; пайова участь не сплачується згідно з п. 13 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» №132-ІХ від 20.09.2019.

05.09.2022 Управлінням було видано ТОВ «На Мещанской» сертифікат №ОД92, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта (черги, окремого пускового комплексу) проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації, найменування об`єкта згідно з проектом: нове будівництво багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення, за адресою: м Одеса, Приморський район, вул, Бориса Літвака, 36.

Окремі відомості, що стосуються здійснення ТОВ «На Мещанской» будівництва житлового будинку надані прокурором з порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

Листом №040817-17/1008-2024 від 09.04.2024 Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області було повідомлено Одеську обласну прокуратуру про вчинення юридичними особами кримінальних правопорушень, зокрема, не виконання обов`язку зі сплати пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, як того вимагає п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» від 20.09.2019 № 132-IX, в результаті чого бюджетом Одеської міської територіальної громади було недоотримано кошти у значних розмірах.

Листом №02-05/419-09 від 11.06.2024 Управління повідомило ТОВ «На Мещанской» про наявність у останнього невиконаного обов`язку зі сплати пайової участі замовника у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста у зв`язку з чим третя особа пропонувала відповідачу сплатити до місцевого бюджету грошові кошти у розмірі 1 133 489,50 грн.

Листом №12245-24 від 04.09.2024 Одеська обласна прокуратура повідомила Приморську окружну прокуратуру міста Одеси про встановлені обставини несплати ТОВ «На Мещанской» грошових коштів у якості пайової участі у зв`язку чим окружній прокуратурі було доручено вжити заходи представницького реагування шляхом пред`явлення позовної заяви.

Листом №02-03/634 від 14.10.2024 Управління у відповідь на лист окружної прокуратури надало розрахунок суми пайової участі, яка мала бути сплачена відповідачем, у розмірі 1 399 720,30 грн.

Крім того, в матеріалах справи наявні інші листи, адресовані прокуратурою Одеській міській раді та Управлінню, які направлялися з метою встановлення обставин, необхідних для підготування та подання до суду даної позовної заяви.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Варто зауважити, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підстав позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

При цьому, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) від 04.11.1950р. передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Частиною 3 статті 53 ГПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (аналогічні висновки викладено у пунктах 38-40, 42, 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18).

Предметом заявленого прокурором позову в інтересах Одеської міської ради є вимоги про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів - пайової участі замовника у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, які, як стверджує прокурор, мали бути сплачені ТОВ «На Мещанской».

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності регламентовані Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (зі змінами), що спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до п. 4 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник будівництва (далі - замовник) - фізична чи юридична особа, яка має у власності чи користуванні одну чи декілька земельних ділянок або у власності чи управлінні будівлю/споруду і має намір щодо виконання підготовчих та/або будівельних робіт. У разі виконання підготовчих/будівельних робіт щодо багатоквартирного будинку замовником будівництва може бути об`єднання співвласників багатоквартирного будинку або управитель багатоквартирного будинку чи житлово-будівельний (житловий) кооператив, який здійснюватиме утримання такого будинку на підставі рішення (договору) співвласників багатоквартирного будинку. Дії, спрямовані на виконання функцій замовника будівництва, може виконувати особа, якій доручено вчинення дій з виконання підготовчих та/або будівельних робіт на підставі та у межах, встановлених договором доручення.

Згідно з ч. 1 ст. 2 цього Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування і забудова територій - діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає: прогнозування розвитку територій; створення та розвиток інженерно-транспортної інфраструктури.

До 01.01.2020 відносини щодо участі замовника будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту були врегульовані ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Стаття 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яка була чинною до 01.01.2020, визначала зобов`язання замовника будівництва, який має намір щодо забудови земельної ділянки, шляхом перерахування до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту, де здійснюється будівництво, у строк до прийняття об`єкта в експлуатацію

Водночас Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» від 20.09.2019 № 132-IX, який набрав чинності 01.01.2020, було виключено ст. 40 із Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно з абз. 1 п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» договори про сплату пайової участі, укладені до 1 січня 2020 року, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання.

Абзацом 2 п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» установлено, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (далі - пайова участь) у такому розмірі та порядку: 1) розмір пайової участі становить (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом): для житлових будинків - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

Замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва. Пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію ( пп. 3, 4 абз. 2 п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні»).

Верховний Суд у постановах від 17.12.2024 у справі № 903/283/24, від 03.12.2024 у справі № 910/6226/23 вказує на те, що системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що обов`язок замовника будівництва щодо звернення у 2020 році до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва виникає:

- для об`єктів, будівництво яких розпочато у попередні роки, якщо станом на 01.01.2020 вони не введені в експлуатацію і договори про сплату пайової участі не були укладені, - протягом 10 робочих днів після 01.01.2020;

- для об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році, - протягом 10 робочих днів після початку такого будівництва.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від від 14.12.2021 у справі № 643/21744/19 дійшла наступних висновків: з 01.01.2020 скасовано дію статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яка передбачала обов`язкове укладення договору, тому визнання судом договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладеним та встановлення цивільних прав та обов`язків сторін договору на майбутнє на підставі нормативно-правового акта, який було скасовано, суперечитиме принципу правової визначеності та не дозволить суду захистити право сторони належним способом. Таким чином, якщо на час здачі новозбудованого об`єкта до експлуатації або ухвалення судового рішення було скасовано норму статті закону, яка зобов`язувала укласти договір про участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, то суд не має підстав для задоволення позову обраним позивачем способом, а саме: зобов`язати укласти договір або визнати договір укладеним; у разі порушення зобов`язання з боку замовника будівництва щодо участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту у правовідносинах, які виникли до внесення змін у законодавство щодо скасування обов`язку замовника будівництва укласти відповідний договір, орган місцевого самоврядування вправі звертатись із позовом до замовника будівництва про стягнення безпідставно збережених грошових коштів. Саме такий спосіб захисту буде ефективним та призведе до поновлення порушеного права органу місцевого самоврядування.

У постанові від 20.07.2022 у справі №910/9548/21 Верховний Суд також зауважив, що у випадку, якщо замовниками вищевказаних об`єктів будівництва не буде дотримано передбаченого прикінцевими та перехідними положеннями Закону №132-IX обов`язку щодо перерахування до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (пайової участі) саме до дати прийняття таких об`єктів в експлуатацію, то, враховуючи викладені у постанові від 14.12.2021 у справі № 643/21744/19 висновки Великої Палати Верховного Суду, належним та ефективним способом захисту буде звернення в подальшому органів місцевого самоврядування з позовом до замовників будівництва про стягнення безпідставно збережених грошових коштів пайової участі на підставі ст. 1212 ЦК України.

Зі змісту акта готовності об`єкта до експлуатації від 22.08.2022, поданого ТОВ «На Мещанской» для реєстрації в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва, можна встановити, що відповідачем було розпочато виконання будівельних робіт у липні 2020 року. При цьому документ, що дає право на виконання будівельних робіт, був виданий відповідачу 21.07.2020.

Враховуючи вищевикладене господарський суд доходить висновку, що ТОВ «На Мещанской» було зобов`язане протягом 10 робочих днів після початку будівництва звернутися до органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва. При цьому пайова участь в такому разі мала бути сплачена відповідачем до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію.

Проте в порушення вищенаведених вимог закону ТОВ «На Мещанской» не звернулося до Одеської міської ради із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, докази сплати відповідачем пайової участі в матеріалах справи також відсутні.

З викладених обставин господарський суд доходить висновку про обґрунтованість доводів прокурора щодо невиконання відповідачем передбаченого п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» обов`язку в частині сплати пайової участі.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Частиною 3 ст. 1212 ЦК України врегульовано, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Враховуючи збереження ТОВ «На Мещанской» грошових коштів (пайової участі) за відсутності передбачених законом підстав, господарський суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь Одеської міської ради безпідставно збережених коштів.

Перевіривши здійснений прокурором розрахунок безпідставно збережених коштів у розмірі 1 399 720,30 грн (4 565,00 кв. м. * 2% * 15 331,00 грн = 1 399 720,30 грн, де 4 565 м2 - загальна площа будівлі; 2% - розмір залучення коштів для об`єктів житлового призначення; 15 331,00 грн опосередкована вартість 1 кв. м. згідно з наказом Міністерства розвитку громад на території України від 17.02.2022 № 53 «Про показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України»), господарський суд дійшов висновку про його правомірність та обґрунтованість.

При наданні оцінки здійсненого прокурором розрахунку судом враховано висновки Верховного Суду, які наведені у постанові від 20.05.2025 у справі № 915/476/24.

З викладених обставин позовні вимоги прокурора про стягнення з ТОВ «На Мещанской» на користь Одеської міської ради безпідставно збережених коштів у розмірі 1 399 720,30 грн підлягають задоволенню як законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ст. ст. 625, 1212 ЦК України положення ст. 625 Цивільного кодексу України поширюють свою дію на всі види грошових зобов`язань, а тому в разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема, щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 10.04.2018 року у справі №910/10156/17.

Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання та вимоги про повернення боргу до моменту його усунення.

З правового аналізу положень ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України вбачається, що у випадку безпідставного набуття боржником коштів у позадоговірному випадку, виключається можливість застосувати приписів ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, оскільки у боржника виникає обов`язок повернути безпідставно одержані кошти починаючи з наступного дня після їх отримання.

З урахуванням наведеного, перевіривши здійснений прокурором розрахунок збитків від інфляції у розмірі 365 731,22 грн, розрахованих із урахуванням показників інфляції за період з вересня 2022 року до січня 2025 року, 3% річних у розмірі 106 647,18 грн, нарахованих протягом періоду з 22.08.2022 до 05.03.2025, суд дійшов висновку про правомірність задоволення заявлених прокурором вимог в цій частині позову.

При цьому суд зазначає, що на 12 сторінці позовної заяви прокурором зазначено про нарахування 3% річних протягом періоду з 22.08.2022 по 05.03.2025, але вже на 13 сторінці вказано період з 22.09.2022 до 05.03.2025, загальна кількість днів 927. Водночас оскільки зазначена кількість днів могла тривати з 22.08.2022 до 05.03.2025, суд доходить висновку про допущення прокурором описки, яка в цілому не впливає на правильність здійсненого розрахунку.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку про необхідність задоволення заявлених заступником керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси позовних вимог в інтересах держави в особі Одеської міської ради шляхом присудження до стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «На Мещанской» заборгованості зі сплати пайової участі замовника у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста у розмірі 1 399 720,30 грн, збитків від інфляції у розмірі 365 731,22 грн, 3% річних у розмірі 106 647,18 грн.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи ч. 7 ст. 145 ГПК України).

Враховуючи задоволення заявленого прокурором позову, підстави для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 24.03.2025, відсутні.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «На Мещанской» /21000, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Київська, буд. 16; ідентифікаційний код 43063802/ на користь Одеської міської ради /65026, м. Одеса, пл. Біржова, 1; ідентифікаційний код 26597691/ за наступними платіжними реквізитами: - Отримувач: Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області - Код отримувача (ЄДРПОУ): 37607526 - Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) - Код банку (МФО): 899998 - Рахунок отримувача (IBAN): UA 0015744 - Код класифікації доходів бюджету (ККДБ): 24170000 «Надходження коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста Одеси» - призначення платежу: «Надходження коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста Одеси згідно » заборгованість зі сплати пайової участі замовника у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста у розмірі 1 399 720,30 грн /один мільйон триста дев`яносто дев`ять тисяч сімсот двадцять грн 30 коп./, збитки від інфляції у розмірі 365 731,22 грн /триста шістдесят п`ять тисяч сімсот тридцять одна грн 22 коп./, 3% річних у розмірі 106 647,18 грн /сто шість тисяч шістсот сорок сім грн 18 коп./.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «На Мещанской» /21000, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Київська, буд. 16; ідентифікаційний код 43063802/ на користь Одеської обласної прокуратури /65026, м. Одеса, вул. Італійська, буд. 3; ідентифікаційний код 03528552/ судовий збір у розмірі 28 081,48 грн /двадцять вісім тисяч вісімдесят одна грн 48 коп./.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення складено 08 вересня 2025 р.

Суддя С.П. Желєзна