ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року Справа №906/1053/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Саврій В.А., суддя Коломис В.В. , суддя Крейбух О.Г.

при секретарі судового засідання Новак С.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія Оіл" та апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Белана Ігоря Васильовича на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 03.07.2025 (повний текст - 03.07.2025) у справі №906/1053/24 (суддя Лозинська І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія Оіл"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Коростенський щебзавод"

про стягнення 10000000 грн

за участю представників:

стягувача - Закордонець М.М. (в залі суду);

боржника - Березка Р.М. (поза межами приміщення суду);

приватний виконавець не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 03.07.2025 у справі №906/1053/24 клопотання ТОВ "Синергія Оіл" від 25.06.2025 про витребування доказів залишено без розгляду; заяву ТОВ "Коростенський щебзавод" про розстрочення виконання рішення суду у справі №906/1053/24 задоволено частково; постановлено розстрочити виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 05.02.2025 у даній справі в частині стягнення 6808696,91 грн, з яких: 6688696,91 грн попередньої оплати та 120000 грн витрат по сплаті судового збору, на чотири місяці за таким графіком: - до 26.07.2025 - 120000 грн сплата судового збору та 1672174,23 грн боргу, - до 26.08.2025 - 1672174,23 грн боргу, - до 26.09.2025 - 1672174,23 грн боргу, - до 26.10.2025 - 1672174,22 грн боргу; заяву ТОВ "Коростенський щебзавод" від 23.06.2025 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню задоволено частково; визнано таким, що не підлягає виконанню наказ, виданий Господарським судом Житомирської області 20.06.2025 у справі №906/1053/24 в частині стягнення з відповідача на користь позивача попередньої оплати в розмірі 3311303,09 грн.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ТОВ "Синергія Оіл" (апелянт-1) звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

В скарзі апелянт-1 зазначає, що наведені відповідачем у заяві про розстрочення виконання рішення обставини, не свідчать про неможливість виконання рішення суду у даній справі, а лише відображають поточну підприємницьку діяльність заявника та небажання виконувати рішення суду, що не є обставинами, з якими закон пов`язує можливість розстрочення виконання судового рішення, а обставини, на які посилається відповідач у заяві, лише вказують на несприятливість виконання рішення суду для нього у цей час та можливість настання негативних наслідків у зв`язку з цим, які не були враховані судом першої інстанції.

При цьому, фінансове становище відповідача є результатом його власної підприємницької діяльності, в ході якої мало планувати свої видатки на погашення заборгованості, яка виникла ще у 2021 році (більше 4х років), оскільки було обізнане про строк настання її погашення.

Разом з цим, відповідачем не було подано до суду жодних доказів на підтвердження своєї неплатоспроможності, та судом першої інстанції не досліджено (суд просто в основу ухвали посилався на їхні припущення не підтверджені жодними доказами), зокрема довідки з усіх обслуговуючих банків про відсутність грошових коштів на рахунках, а також довідки про відсутність майна у власності (тощо).

Також зазначає, що при вирішенні питання про надання розстрочки необхідно врахувати, що спір у даній справі виник саме з вини відповідача у зв`язку з непоставкою товару та неповерненням передоплати (з моменту отримання претензії 02.10.2024 (мав право звернутися за рострочкою)).

Апелянт-1 стверджує, що відповідач свідомо не повідомляв суд про наявність коштів в інших банках та перелік даних банків та рахунків, що стало відомо позивачу лише після відкриття виконавчого провадження.

Також звертає увагу, що відповідач не надав доказів того, що підприємство зупинило роботу у зв`язку з воєнним станом, що всі працівники (чи їх частина), керівник підприємства, інші посадові особи, тимчасово не виконують професійні обов`язки у зв`язку з воєнними діями, все, або частина складу рухомого майна підприємства задіяні під час тих чи інших заходів, що б перешкоджало суб`єкту господарювання здійснювати підприємницьку діяльність під час введеного воєнного стану, чого не враховано судом першої інстанції.

Зазначає, що надані божником документи підтверджують активну господарську діяльність та отримання відповідних прибутків і жодним чином військовий стан, дебіторська заборгованість та готова продукція не впливає на господарську діяльність відповідача/боржника, що було проігноровано судом першої інстанції.

Апелянт-1 зазначає про відсутність підстав для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, оскільки обов`язок відповідача перед позивачем зі сплати заборгованості та судових витрат за наказом Господарського суду Житомирської області від 20.06.2025 відсутній у зв`язку з його припиненням внаслідок добровільного виконання лише у розмірі 500000,00 грн. Повного добровільного виконання рішення суду відповідачем не здійснено.

Крім цього, апелянт-1 зазначає, що не дивлячись на грубе порушення відповідачем норм процесуального права, принципів змагальності та недопущення суперечливої поведінки, виходячи із принципів добросовісності, розумності та справедливості, задля дотримання балансу інтересів сторін, а також з метою недопущення надмірного збагачення за рахунок відповідача, позивач повідомив приватного виконавця Белана І.В., яким було відкрито виконавче провадження №78428442 про добровільне виконання боржником на суму 500000 грн (лист приватного виконавця щодо стану виконавчого провадження від 24.06.2025 вих.№78428442/2112), де ним повідомлено, що станом на 24.06.2025: «Залишок нестягнутої суми з врахуванням наданої вами інформації щодо сплати напряму стягувачу суму коштів у розмірі 500000,00 грн складає 6808696,91 грн». І дана сума була стягнута в межах виконавчого провадження.

На підставі викладеного апелянт-1 просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Господарського суду Житомирської області від 03.07.2025 у справі №906/1053/24, та поставити нову в якій: у задоволенні заяви Товариства з додатковою відповідальністю "Коростенський щебзавод" про розстрочення виконання рішення суду у справі №906/1053/24 відмовити; у задоволенні заяви Товариства з додатковою відповідальністю "Коростенський щебзавод" від 23.06.2025 (вх.г/с №01-44/1875/25) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Також, не погоджуючись з винесеною ухвалою, приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Белан Ігор Васильович (апелянт-2) звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

В скарзі, зокрема, зазначив, що Господарський суд Житомирської області всупереч вже встановленим обставинам в межах даної справи в ухвалі 20.06.2025, за участю тих самих сторін та на підставі тих самих доказів, в оскаржуваній ухвалі від 03.07.2025 приходить до протиправного висновку про розстрочення виконання рішення.

Виконавець вважає, що йому було протиправно відмовлено у залученні до розгляду заяви ТДВ «Коростенський щебзавод» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, а також вирішення питання щодо розстрочки виконання рішення суду.

Звертає увагу, що стягнення кожного разу певної суми в межах виконавчого провадження, відкритого по примусовому виконанню рішення, не потребує постійного визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню на вказану суму.

Крім цього зазначає, що очікує понести витрати на правничу допомогу у зв`язку з розглядом даної справи судом апеляційної інстанції в розмірі 45000 грн.

На підставі викладеного апелянт-2 просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Господарського суду Житомирської області від 03.07.2025 у справі №906/1053/24 та поставити нову, якою відмовити у задоволенні заяв ТОВ "Коростенський щебзавод" про розстрочення виконання рішення суду у даній справі та про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Листом від 07.07.2025 справу витребувано із Господарського суду Житомирської області.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №906/1053/24 у складі: головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І.

Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.07.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія Оіл" та приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Белана Ігоря Васильовича (особа, яка не брала участі у справі) на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 03.07.2025 у справі №906/1053/24; об`єднано вказані апеляційні скарги в одне апеляційне провадження для спільного розгляду на 14.08.2025 об 11:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м.Рівне, вул.Яворницького, 59, у залі судових засідань №3.

Розпорядженням керівника апарату суду від 05.08.2025, у зв`язку із перебуванням у відпустці головуючого судді Тимошенка О.М. у період з 04.08.2025 по 05.09.2025 включно та з огляду на встановлені ст.273 ГПК України строки розгляду апеляційної скарги, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №906/1053/24.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №906/1053/24 у складі: головуючий суддя Саврій В.А., суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.08.2025 прийнято до свого провадження апеляційні скарги колегією суддів у складі головуючий суддя Саврій В.А., суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г. Розгляд справи призначено на 03.09.2025 об 14:30 год.

Розпорядженням керівника апарату суду від 01.09.2025, у зв`язку із перебуванням у відпустці судді - члена колегії Юрчука М.І., призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №906/1053/24.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №906/1053/24 у складі: головуючий суддя Саврій В.А., суддя Коломис В.В., суддя Крейбух О.Г.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.09.2025 прийнято до свого провадження апеляційні скарги колегією суддів у складі головуючий суддя Саврій В.А., суддя Коломис В.В., суддя Крейбух О.Г.

01.08.2025 до суду від Товариства з додатковою відповідальністю "Коростенський щебзавод" надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві боржник зазначає, що Господарським судом Житомирської області було правомірно визнано частково таким, що не підлягає виконанню наказ від 20.06.2025 №906/1053/24.

Також називає наступні підстави для розстрочки виконання рішення суду: на рахунку підприємства відсутня достатня кількість грошових коштів для своєчасного виконання рішення суду; існуючий військовий стан, як обставину, що фактично зупинила будівництво на всій території України (а основним продуктом, що випускається ТДВ «Коростенський щебзавод» є щебенева продукція, яка використовується виключно в будівництві); на підприємстві є залишки готової продукції, вартості яких (у разі їх реалізації) буде достатньо для сплати заборгованості за Договором поставки №30/12-3 від 30.12.2021 перед ТОВ «Синергія Оіл»; ТДВ «Коростенський щебзавод» має дебіторську заборгованість від контрагентів за раніше поставлену продукцію.

Також зазначає, що ТДВ «Коростенський щебзавод» усвідомлював, що має повернути передплату за Договором поставки №30/12-3 від 30.12.2021 на користь ТОВ «Синергія Оіл» за непоставлений товар, проте, також очікував, що група компаній Андрія Білоуса (ТОВ «Закарпаття асфальт», ТОВ «Буковина асфальт» та ТОВ «Сіверщина асфальт»), яка винна боржнику більш ніж 60 млн.грн, також розрахується за поставлену продукцію. Або хоча б, створить умови (заміна боржника) для зустрічного зарахування. Але вказані компанії були свідомо доведені до неплатоспроможності шляхом виведення із їх власності рухомого та нерухомого майна, та створені такі умови, що стягнути заборгованість за поставлену продукцію стало фактично не можливо. У зв`язку із чим вважає, що судом першої інстанції були в повній мірі досліджені всі обставини по даній справі, дотримано баланс інтересу сторін, та правомірно надано розстрочку виконання рішення суду.

Також вважає, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката заявлений приватним виконавцем до стягнення є непомірно завищеним та непропорційним до предмета спору.

На підставі викладеного просить суд апеляційної інстанції залишити без задоволення апеляційні скарги ТОВ «Синергія Оіл» та приватного виконавця Белана І.В., а ухвалу Господарського суду Житомирської області від 03.07.2025 у справі №906/1053/24 - без змін.

02.09.2025 до суду від Товариства з додатковою відповідальністю "Коростенський щебзавод" надійшли додаткові пояснення у справі у яких боржник зазначає, що в порядку розстрочки, визначеної ухвалою Господарського суду Житомирської області від 03.07.2025 у справі №906/1053/24 сплатив на користь ТОВ «Синергія Оіл» суму заборгованості: 15.07.2025 сплачено 120000,00 грн; 15.07.2025 сплачено 1672174,23 грн; 25.08.2025 сплачено 1672174,23 грн; 01.09.2025 сплачено 3344348,45 грн. Тобто, сума заборгованості у розмірі 10000000,00 грн та судовий збір у розмірі 120000,00 грн, стягнуті із ТДВ «Коростенський щебзавод» рішенням Господарського суду Житомирської області від №906/1053/24 від 05.02.2025 на користь ТОВ «Синергія Оіл», - сплачена у повному обсязі. Просить врахувати вказаний факт при розгляді даної апеляційної скарги та залишити в силі ухвалу Господарського суду Житомирської області від 03.07.2025 у справі №906/1053/24.

03.09.2025 до суду від ТОВ «Синергія Оіл» надійшло клопотання, у якому заявник просить суд:

- постановити окрему ухвалу у справі №906/1053/24 щодо наявності ознак антиконкурентних узгоджених дій у діях ТОВ «ТД МАКСІГРАН» та ТДВ «Коростенський щебзавод» під час участі у публічній закупівлі UA-2025-04-14-011425-a;

- направити відповідні матеріали та копію ухвали до Антимонопольного комітету України для проведення перевірки та вжиття заходів у межах компетенції.

03.09.2025 до суду від Товариства з додатковою відповідальністю "Коростенський щебзавод" надійшло заперечення на клопотання про постановлення окремої ухвали, у якому боржник зазначає, що обставини участі ТДВ «Коростенський щебзавод» у даних публічних торгах, викладені позивачем у клопотанні, не є предметом спору у даній справі. Докази, які ТОВ «Синергія Оіл» долучила до даного клопотання не є належними, оскільки не стосуються предмету спору у даній справі. Тим більше, суд позбавлений можливості встановити будь-які обставини участі ТДВ «Коростенський щебзавод» у вказаних торгах, оскільки такі докази не подавались ТОВ «Синергія Оіл» ні до суду першої інстанції, ні до апеляційної скарги. Просить суд клопотання ТОВ «Синергія Оіл» про постановлення окремої ухвали та направлення матеріалів до Антимонопольного комітету України, залишити без розгляду, як безпідставне та таке, що не стосується предмету спору у даній справі.

03.09.2025 до суду від ТОВ «Синергія Оіл» надійшли додаткові пояснення у справі у яких, зокрема зазначає про системне затягування відповідачем судового розгляду в судді першій інстанції, штучне затягування набрання законної сили рішення суду, маніпуляції із частковим погашенням боргу після закінчення строку на видачу наказу, введення суду в оману з метою ухилення від виконання рішення. Також стверджує про відсутність зв`язку між можливою сплатою боргу за рішенням суду та оскарження ухвали про розстрочення виконання рішення суду, яка була прийнята після відмови в задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення, зміст, аргументація та докази якої ідентичні. Також зазначає, що поведінка ТДВ «Коростенський щебзавод», яка має явні ознаки зловживання процесуальними правами, зокрема у зв`язку із введенням суд в оману в частині можливості виконання рішення суду, заслуговують на окрему правову оцінку в розрізі статті 246 Господарського процесуального кодексу України.

03.09.2025 до суду від представника приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Белана Ігоря Васильовича надійшло клопотання, у якому останній просить проводити розгляд справи №906/1053/24 без участі приватного виконавця та його представника, також підтримує апеляційну скаргу у повному обсязі та просить її задовольнити.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники провадження у справі належним чином повідомлялися про дату, час і місце розгляду справи, при цьому явка учасників судового процесу обов`язковою не визнавалась, доводи приватного виконавця викладені в його апеляційній скарзі, а матеріали справи достатньо характеризують спірні правовідносини, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами, у відповідності до вимог ст.269 ГПК України.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції 03.09.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія Оіл" підтримав доводи та вимоги своєї апеляційної скарги та апеляційної скарги приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Белана Ігоря Васильовича. Просив суд скасувати ухвалу Господарського суду Житомирської області від 03.07.2025 у справі №906/1053/24, та поставити нову, якою у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду та заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню - відмовити. Підтримав клопотання про постановлення окремої ухвали.

Представник боржника заперечив проти доводів та вимог апеляційних скарг, надав пояснення по справі. Просив суд ухвалу Господарського суду Житомирської області від 03.07.2025 у справі №906/1053/24 залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення. Заперечив проти постановлення окремої ухвали.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, відзиву, додаткових пояснень, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне:

Щодо заяви відповідача від 20.06.2025 (з урахуванням заяви від 25.06.2025) про розстрочення виконання рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для відстрочення або розстрочення виконання рішення суду згідно зі ст.331 ГПК України є виняткові обставини, які ускладнюють або виключають виконання рішення, утруднюють чи унеможливлюють виконання, і питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.

При вирішенні питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства (вказаний висновок викладений в постанові КГС ВС від 07.12.2022 у справі №910/11949/21).

Отже, підставою для розстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.

Таким чином, для надання розстрочки виконання судового рішення, суд встановлює у кожному конкретному випадку чи є у наявності обставини, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі.

За практикою Європейського Суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції (див. "Корнілов та інші проти України", заява №36575/02, ухвала від 07.10.2003; тривалість виконання - вісім місяців). І навіть, два роки та сім місяців, не визнавались надмірними і не розглядалися, як такі, що суперечить вимогам розумного строку, передбаченого ст.6 Конвенції (див. ухвалу від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява №60858/00).

Норми ГПК України не визначають переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст.86 ГПК України.

В своїй заяві боржник вказує, що у нього погіршився фінансовий стан, а подана ним заява про розстрочення виконання рішення суду не є спробою уникнути відповідальності перед позивачем, а спрямована на недопущення погіршення фінансового стану відповідача чи виникнення стану неплатоспроможності, а також зазначає такі підстави, які унеможливлюють виконання рішення суду:

- на рахунку підприємства відсутня достатня кількість коштів для своєчасного виконання рішення суду у зв`язку з наявним кредиторським боргом та збитковістю товариства, що підтверджується звітами про фінансовий стан (т.2, а.с.114 -117);

- існуючий військовий стан фактично зупинив будівництво на всій території України, а основним продуктом, що випускається ТДВ "Коростенський щебзавод" є щебенева продукція, яка використовується виключно в будівництві;

- на підприємстві є залишки готової продукції, вартості яких (у разі їх реалізації) буде достатньо для сплати заборгованості перед ТОВ "Синергія Оіл";

- боржник має дебіторську заборгованість від контрагентів за раніше поставлену продукцію; додатково боржник зазначає, що у разі примусового виконання рішення Господарського суду від 05.02.2025 у справі №906/1053/24, арешту грошових коштів, товариство буде позбавлено можливості вести господарську діяльність, виплачувати заробітну плату, податки, збори, нести витрати по утриманню майна (сплачувати за електроенергію, відкачувати воду із кар`єрів) та буде доведено до банкрутства.

Обставини неможливості своєчасно виконати рішення господарського суду у справі № 906/1053/24 від 05.02.2025 є виключними, непереборними та об`єктивними.

Щодо джерел погашення боргу перед ТОВ "Синергія Оіл", боржник повідомив, що на постійній основі співпрацює із декількома контрагентами, які до кінця 2025 року планують закуповувати у нього щебеневу продукцію.

З урахуванням позицій обох сторін щодо розстрочення виконання рішення господарського суду від 05.02.2025 у справі №906/1053/24 та відповідно до передбачених ст.ст.13, 14 ГПК України принципів змагальності сторін та диспозитивності, суд приймає до уваги, що матеріальний інтерес відповідача полягає у виконанні рішення суду таким чином, щоб це дозволило продовжити його господарську діяльність, а матеріальний інтерес позивача полягає у виконанні рішення суду повністю та протягом розумного строку.

У зв`язку з цим суд приходить до висновку про достатню винятковість наведених відповідачем обставин для застосування визначеної ст.331 ГПК України процедури розстрочення виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного та обґрунтованого висновку про розстрочення виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 05.02.2025 у справі №906/1053/24 на 4 місяці до 26.10.2025, щомісячно за таким графіком: до 26.07.2025 - 120000,00 грн сплата судового збору та 1672174,23 грн боргу; до 26.08.2025 - 1672174,23 грн боргу; до 26.09.2025 - 1672174,23 грн боргу; до 26.10.2025 - 1672174,22 грн боргу.

Наразі, з наданих Товариством з додатковою відповідальністю "Коростенський щебзавод" доказів вбачається, що в порядку розстрочки, визначеної ухвалою Господарського суду Житомирської області від 03.07.2025 у справі №906/1053/24, боржник сплатив на користь ТОВ «Синергія Оіл» суму заборгованості у повному обсязі.

Щодо поданої ТДВ "Коростенський щебзавод" до суду першої інстанції заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, колегія суддів зазначає наступне.

Як передбачено ч.2 ст.328 ГПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Законодавець визначив підстави для визнання судом наказу таким, що не підлягає виконанню: помилкова видача наказу судом; відсутність у боржника обов`язку повністю або частково у зв`язку з припиненням чи добровільним виконанням обов`язку ним або іншою особою; інші причини.

Як підтверджується матеріалами справи, відповідач добровільно виконав свої зобов`язання перед ТОВ "Синергія Оіл" частково, сплативши заборгованість у розмірі 500000,00 грн.

Також, з рахунків ТДВ "Коростенський щебзавод" в межах виконавчого провадження №78428442 приватний виконавець Белан І.В. списав грошові кошти на загальну суму 3092800,60 грн, які розподілені у відповідності до вимог ст.45 Закону України "Про виконавче провадження": 367,21 грн витрати виконавчого провадження, 2811303,09 грн на користь стягувача та 281130,30 грн основна винагорода приватного виконавця.

Тому, як правильно зазначив місцевий господарський суд, заява боржника про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню є такою, що підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь ТОВ "Синергія Оіл" 3311303,09 грн (500000,00 грн + 2811303,09 грн).

Отже, розглянувши заяву ТДВ "Коростенський щебзавод" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для її задоволення в частині 3311303,09 грн.

Відповідно до ст.ст.74, 76 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.78 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ст.79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Пронін проти України") одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначене судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

При цьому, п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відхиляючи скаргу апеляційний суд у принципі має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення у справі "Гарсія Руїс проти Іспанії").

В силу приписів ч.1 ст.276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції на підставі сукупності досліджених доказів повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подані апеляційні скарги не можуть бути підставою для скасування постановленої у справі ухвали, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія Оіл" про постановлення окремої ухвали, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до приписів частин першої, другої статті 246 ГПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (у тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором.

Разом з тим постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду, яке він може реалізувати у випадку виявлення при вирішенні спору по суті порушення певним органом чи особою вимог законодавства (аналогічний висновок міститься у пункті 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.11.2019 у справі №171/2124/18, у пункті 72 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2018 у справі № 521/18287/15-ц).

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що суд не постановляє окремих ухвал за клопотаннями сторін (аналогічний висновок міститься у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2024 у справі №921/357/20 та від 01.02.2022 у справі №750/3192/14).

Колегія суддів також зазначає, що під час розгляду апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія Оіл" та приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Белана Ігоря Васильовича на ухвалу Господарського суду Житомирської області, постановлену 03.07.2025 у справі №906/1053/24 не було встановлено підстав для постановлення окремої ухвали.

При цьому, сам заявник зазначає лише щодо наявності ознак антиконкурентних узгоджених дій та просить направити відповідні матеріали та копію ухвали до Антимонопольного комітету України для проведення перевірки та вжиття заходів у межах компетенції, а не прямо вказує про порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, як цього вимагає ст.246 ГПК України.

За наведених обставин клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія Оіл" про постановлення окремої ухвали підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст.252, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія Оіл" та апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Белана Ігоря Васильовича на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 03.07.2025 у справі №906/1053/24 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Крейбух О.Г.