ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2025м. ДніпроСправа № 904/3028/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі:

судді Колісника І.І.

за участю секретаря судового засідання: Сидорова Є.О.

та представників:

від позивача: Засядьвовк А.І. - самопредставництво;

від відповідача: не з`явився

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", м. Київ

до Комунального некомерційного підприємства "Центральна лікарня" Межівської селищної ради", смт Межова(з) Синельниківського р-ну Дніпропетровської області

про стягнення 545331,42 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" звернулося через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Комунального некомерційного підприємства "Центральна лікарня" Межівської селищної ради" 545331,42 грн, з яких: 300547,78 грн основний борг, 100560,30 грн інфляційні втрати, 123594,07 грн 15% річних, 20629,27 грн пеня.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 8179,97 грн позивач просить покласти на відповідача.

У відзиві на позов, поданому до суду 10.07.2025 через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС, відповідач повністю погоджується з позовними вимогами та не має заперечень по суті спору.

Ухвалою суду від 25.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 22.07.2025 об 11:40 год з викликом сторін у засідання суду.

30.06.2025 від представника позивача Засядьвовк А.І. до суду надійшла заява про забезпечення її участі у призначеному підготовчому засіданні та в усіх інших засіданнях суду в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 30.06.2025 відмовлено у задоволенні заяви представника позивача Засядьвовк А.І. про забезпечення її участі в підготовчому засіданні 22.07.2025 об 11:40 год в режимі відеоконференції у зв`язку з відсутністю у суду технічної можливості.

Водночас судом задоволена заява про забезпечення її участі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в усіх наступних засіданнях суду під час розгляду справи № 904/3028/25.

03.07.2025 представник позивача Засядьвовк А.І. подала заяву про відкладення підготовчого засідання через неможливість явки в приміщення господарського суду або про проведення засідання суду без її участі з урахуванням позовних вимог.

Ухвалою суду від 22.07.2025 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 04.09.2025 об 11:00 год.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив. Про дату, час і місце проведення судових засідань у межах розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином відповідно до статей 6, 120, 242 Господарського процесуального кодексу України (а.с. 53, 79).

Ухвала суду від 22.07.2025 доставлена до електронного кабінету відповідача в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа та свідчить про належне повідомлення останнього про призначене у справі засідання суду (а.с. 79).

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

За викладених обставин, суд розглядає справу за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні представник позивача надала пояснення по суті спору.

За наслідком судового засідання 04.09.2025 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1023-р від 12.12.2018 (із змінами, внесеними розпорядженнями Кабінету Міністрів України № 1520-р від 02.12.2020, №1692-р від 23.12.2021, № 1061-р від 25.11.2022, № 1004-р від 27.10.2023 та постановою Кабінету Міністрів України № 1385 від 22.12.2023) Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" визначено постачальником "останньої надії" на період з 01.01.2019 до 31.12.2024. Територією провадження діяльності зазначеного підприємства визначено територію України, крім території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

На підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) № 1344 від 06.11.2018 Державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" видана ліцензія на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

Між Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (далі постачальником, постачальник "останньої надії", позивач) та Комунальним некомерційним підприємством "Центральна лікарня" Межівської селищної ради" (далі споживач, відповідач) 21.11.2024 укладено договір про реструктуризацію заборгованості № 44/6-120 (далі договір, договір про реструктуризацію) відповідно до пункту 1.1 якого сторони дійшли згоди що цей договір про реструктуризацію заборгованості є невід`ємною частиною договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (далі договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії") та укладається сторонами на підставі положень п. 5.12 договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" та п. 5.12 Типового договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", який є Додатком 7 до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (а.с. 24 - 26)

Згідно з пунктом 1.2 договору сторони підтверджують, що у споживача перед постачальником станом на дату укладення цього договору існує заборгованість за договором (договорами) про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" за грудень 2021 року та січень 2022 року на загальну суму 513936,73 грн, з них:

за грудень 2021 року по рахунку № 10/03/02/24499 від 13.01.2022 - 161283,36 грн (з ПДВ) по АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі";

за січень 2022 року по рахунку № 10/03/001/25931 від 14.02.2022 - 139264,42 грн (з ПДВ) по АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі";

213388,95 грн майнових втрат постачальника (пені, інфляційних втрат та 15% річних), нарахованих відповідно до положень Комерційної пропозиції, де інфляційні нарахування (втрати) становлять 96990,58 грн (станом на 31.10.2024), 15% річних - 114454,13 грн (станом на 20.11.2024), пеня - 1944,24 грн (станом на 23.02.2022).

Розрахунок майнових втрат постачальника (інфляція та 15% річних) та/або штрафних санкцій (штраф, пені) додається до цього договору та є його невід`ємною частиною.

Розділом 2 договору визначені умови та порядок реструктуризації заборгованості.

Так, пунктом 2.1 договору передбачено, що сторони дійшли згоди реструктуризувати заборгованість, вказану в п. 1.2 цього договору на умовах, викладених у його п. 2.2.

За умовами пункту 2.2 договору постачальник надає споживачу розстрочку на погашення заборгованості з дня підписання цього договору до 20.05.2025, а споживач зобов`язується погасити заборгованість, зазначену в п. 1.2 цього договору, шляхом перерахування грошових коштів на зазначені постачальником рахунки та здійснювати поточну оплату спожитої електроенергії в порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", відповідно до такого графіку погашення заборгованості та інших платежів за цим договором, а саме:

до 29.11.2024 15% річних, інфляційні втрати та пеня в сумі 106694,48 грн;

до 20.12.2024 15% річних, інфляційні втрати та пеня в сумі 106694,47 грн;

до 20.01.2025 заборгованість за електричну енергію в сумі 60109,58 грн;

до 20.02.2025 заборгованість за електричну енергію в сумі 60109,58 грн;

до 20.03.2025 заборгованість за електричну енергію в сумі 60109,58 грн;

до 20.04.2025 заборгованість за електричну енергію в сумі 60109,58 грн;

до 20.05.2025 заборгованість за електричну енергію в сумі 60109,58 грн.

Усього - 513936,73 грн.

Тож сума реструктуризованого основного боргу, яку споживач зобов`язався сплатити згідно з наведеним графіком становить 300547,78 грн, а майнових втрат постачальника та/або штрафних санкцій 213388,95 грн, які відповідно до додатка до договору складаються з наступних сум:

67746,44 грн 15% річних із заборгованості в сумі 161283,36 грн за період з 02.02.2022 по 20.11.2024 та 46707,69 грн 15% річних із заборгованості в сумі 139264,42 грн за період з 27.08.2022 по 20.11.2024, а разом 114454,13 грн;

1944,24 грн пеня із заборгованості в сумі 161283,36 грн за період з 02.02.2022 по 23.02.2022;

68273,27 грн інфляційні втрати із заборгованості в сумі 161283,36 грн за період з 02.02.2022 по 31.10.2024 та 28717,31 грн інфляційні втрати із заборгованості в сумі 139264,42 грн за період з 27.08.2022 по 31.10.2024, а разом 96990,58 грн.

За змістом пункту 3.2 договору постачальник має право, зокрема: вимагати від споживача внесення платежів на умовах цього договору; нарахувати споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу відповідно до графіка (грошове зобов`язання споживача), встановленого п. 2.2 цього договору, враховуючи день фактичної оплати; нарахувати споживачу інфляційні втрати та 15% річних від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу відповідно до графіка (грошове зобов`язання споживача), встановленого п. 2.2 цього договору, враховуючи день фактичної оплати.

Споживач зобов`язується сплатити пеню, інфляційні втрати та 15% річних на підставі рахунка та/або вимоги (претензії) постачальника (п. 3.3 договору).

Нарахування пені та інших видів відповідальності, що визначені законом та цим договором (15% річних, інфляційних втрат) за невиконання або неналежне виконання споживачем грошового зобов`язання за цим договором починається з наступного дня після закінчення терміну або термінів, встановлених п. 2.2 цього договору (п. 3.4 договору).

Згідно з пунктом 4.1 договору споживач, у свою чергу, зобов`язується: своєчасно та в строки, визначені п. 2.2 цього договору, здійснювати платежі з погашення заборгованості; сплатити штрафні санкції за невиконання графіка погашення заборгованості, встановленого пунктом 2.2 договору, а також інфляційні нарахування та 15% річних від суми несплачених відповідно до графіка платежів.

Оплата заборгованості за спожиту електричну енергію здійснюється споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника НОМЕР_1 у ТВБВ № 10026/0104 філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк", , ІПН 54 (п. 5.1 договору).

Оплата нарахованих та встановлених в п. 1.2 цього договору інфляційних втрат, пені та 15% річних здійснюється споживачем на поточний рахунок постачальника: UА9480600 в ГУДКСУ у Київській області, , ІПН 54 або на інший рахунок постачальника, зазначений у рахунку (п. 5.2 договору).

Зобов`язання споживача зі сплати чергового платежу вважаються виконаними за умови надходження на рахунок постачальника коштів у строк та в сумі, що встановлені графіком погашення заборгованості відповідно по положень п. 2.2 цього договору (п. 5.3 договору).

Пунктами 6.1, 6.2 договору сторонами погоджено, що за несплату або за внесення платежів, передбачених цим договором, з порушенням термінів, визначених п. 2.2 цього договору, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. За несплату або за внесення платежів, передбачених цим договором, з порушенням термінів, визначених п. 2.2 цього договору, споживач сплачує постачальнику інфляційні втрати та 15% річних за кожний день прострочення платежу за цим договором, враховуючи день фактичної оплати.

Цей договір набирає чинності з дня підписання і діє до 20.05.2025, але в будь-якому разі до повного виконання споживачем зобов`язань за цим договором (п. 7.1 договору).

Реструктуризовані суми основної заборгованості за поставлену електричну енергію підтверджуються наявними у матеріалах справи актами купівлі-продажу електроенергії № 017057 від 31.12.2021 за грудень 2021 року на суму 161283,36 грн, № 018461 від 31.01.2022 за січень 2022 року на суму 139264,42 грн та рахунками на оплату № 10/03/О12/24499 від 13.01.2022 на суму 161283,36 грн, № 10/03/О01/25931 від 14.02.2022 на суму 300547,78 грн (а.с. 27 - 30).

Зазначений договір сторонами не оспорювався, недійсним у встановленому законом порядку не визнавався, а отже є чинним і обов`язковим до виконання його сторонами.

Однак відповідач своїх зобов`язань за договором про реструктуризацію не виконав, заборгованості в загальній сумі 513936,73 грн згідно з графіком, передбаченим пунктом 2.2 цього договору не сплатив, що й стало причиною виникнення спору.

Предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з виконанням/невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про реструктуризацію заборгованості № 44/6-120 від 21.11.2024.

Правовідносини у сфері постачання електричної енергії регулюються Законом України "Про ринок електроенергії", Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 (далі ПРРЕЕ, Правила), нормами Господарського і Цивільного кодексів України.

Згідно з частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Одним із видів договорів, що укладаються для забезпечення функціонування ринку електричної енергії, є договори про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (п. 16 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Наявними у справі доказами підтверджується та не оспорюються відповідачем факт споживання ним у грудні 2021 року та січні 2022 року електричної енергії, поставленої позивачем як постачальником "останньої надії".

Отже, у відповідача виник обов`язок з оплати спожитої електричної енергії, який не був виконаний ним своєчасно, що зумовило укладення між ним та позивачем договору про реструктуризацію заборгованості за відповідні періоди разом із нарахованими постачальником сумами пені, інфляційних втрат і 15% річних, що становить 513936,73 грн.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до умов пункту 2.2 договору відповідач повинен був здійснити погашення наявної у нього суми основного боргу в строк до 20.05.2025, у тому числі сплатити: 60109,58 грн не пізніше 20.01.2025; 60109,58 грн не пізніше 20.02.2025; 60109,58 грн не пізніше 20.03.2025; 60109,58 грн не пізніше 20.04.2025; 60109,58 грн не пізніше 20.05.2025.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

На час розгляду справи відповідачем не надано суду доказів погашення перед позивачем заборгованості в сумі 300547,78 грн за електричну енергію, спожиту протягом грудня 2021 року січня 2022 року, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в указаній сумі є законними й обґрунтованими.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Заявлена позивачем до стягнення пеня у сумі 20629,27 грн нарахована за загальний період з 02.02.2022 по 03.06.2025 за весь час прострочення відповідно до умов договору, виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України, у тому числі:

1944,24 грн за порушення споживачем умов договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що погоджена сторонами у договорі про реструктуризацію;

18685,03 грн за невиконання умов договору про реструктуризацію за період з 21.01.2025 по 03.06.2025 із сум заборгованості, визначених графіком погашення заборгованості (п. 2.2 договору).

Перевіркою розрахунку пені, з урахуванням меж позовних вимог, підстав для її зменшення судом не встановлено.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, врегульовані, серед іншого, статтею 625 Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Умовами договорів про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" та про реструктуризацію передбачений інший розмір процентів за прострочення виконання зобов`язання з оплати електроенергії, а саме 15% річних.

Заявлені позивачем до стягнення 15% річних у сумі 123594,07 грн розраховані за загальний період з 02.02.2022 по 03.06.2025, з яких:

114454,13 грн за порушення споживачем умов договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що погоджені сторонами в договорі про реструктуризацію;

9139,94 грн за невиконання умов договору про реструктуризацію, нараховані за період з 21.01.2025 по 03.06.2025 із сум заборгованості, визначених графіком погашення заборгованості (п. 2.2 договору).

Перевіркою судом наданого розрахунку 15% річних арифметичних помилок не виявлено.

Заявлені до стягнення інфляційні втрати в сумі 100560,30 грн розраховані за загальний період з лютого 2022 року по квітень 2025 року, в тому числі:

96990,58 грн за порушення споживачем умов договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що погоджені сторонами в договорі про реструктуризацію;

3569,72 грн за невиконання умов договору про реструктуризацію, що нараховані за період з лютого по квітень 2025 року із сум заборгованості, визначених графіком погашення заборгованості (п. 2.2 договору).

Здійснюючи перевірку розрахунку інфляційних втрат, суд враховує таке.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

Крім того, об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Показники індексу споживчих цін (індексу інфляції за окремі місяці та сукупного індексу інфляції за певний період часу) обчислюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, та публікується в офіційних періодичних виданнях десятковим дробом, з одним числовим знаком після коми (тобто округленими до десятих).

За результатом перевірки розрахунку інфляційних втрат підстав для зменшення заявленої до стягнення суми інфляційних втрат судом не встановлено.

Відповідач заявлені до нього позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 46 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

За приписом частини першої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Частинами першою, четвертою статті 191 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє (ч. 6 ст. 46, ч. 7 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України).

Відзив на позов, в якому відповідач визнає позов, підписаний керівником Комунального некомерційного підприємства "Центральна лікарня" Межівської селищної ради" Хохловою Р.І., повноваження якої підтверджуються відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 71).

Тож визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав чи інтересів інших осіб, у зв`язку з чим приймається судом.

З урахуванням наведеного законними й обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з відповідача 545331,42 грн, з яких: 300547,78 грн основний борг, 20629,27 грн пеня, 100560,30 грн інфляційні втрати, 123594,07 грн 15% річних.

У питанні розподілу судових витрат судом враховується сплата позивачем судового збору за подання позовної заяви в сумі 8179,97 грн платіжною інструкцією № 645 (внутрішній номер 427725918) від 04.06.2025 (а.с. 11). Проте з урахуванням приписів частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" та висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 16.11.2022 у справі № 916/228/22 (провадження № 12-26гс22), про застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору у разі подання до суду процесуальних документів в електронній формі, належною до сплати сумою судового збору за подання позовної заяви у цій справі є 6543,98 грн (8179,97 х 0,8 = 6543,98).

Відтак позивачем надмірно сплачений судовий збір у сумі 1635,99 грн (8179,97 6543,98 = 1653,99).

Згідно з частиною другою статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За змістом пункту 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Положеннями частини першої статті 130 Господарського процесуального кодексу України та частини третьої статті 7 Закону України "Про судовий збір" у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За таких обставин позивачу підлягає поверненню з державного бюджету судовий збір у сумі 3271,99 грн, що становить 50% від судового збору в сумі 6543,98 грн (6543,98/2 = 3271,99), належного до сплати за подання позовної заяви у цій справі.

Судовий збір у сумі 1635,99 грн, надмірно сплачений позивачем під час звернення з позовом до суду, може бути повернутий позивачу з державного бюджету в разі подання ним відповідного клопотання до суду.

На час ухвалення цього рішення клопотання про повернення судового збору позивач не заявляв.

Решта витрат зі сплати судового збору в сумі 3271,99 грн згідно з частиною першою статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 130, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України "Про судовий збір", господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до Комунального некомерційного підприємства "Центральна лікарня" Межівської селищної ради" про стягнення 545331,42 грн, з яких: 300547,78 грн основний борг, 100560,30 грн інфляційні втрати, 123594,07 грн 15% річних, 20629,27 грн пеня - задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Центральна лікарня" Межівської селищної ради" (ідентифікаційний код 01988410, місцезнаходження: 52900, Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, смт Межова(з), вул. Сонячна, буд. 12) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (ідентифікаційний код 19480600, місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 85) основний борг у сумі 300547,78 грн, інфляційні втрати в сумі 100560,30 грн, 15% річних у сумі 123594,07 грн, пеню в сумі 20629,27 грн, судовий збір у сумі 3271,99 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повернути Державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (ідентифікаційний код 19480600, місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 85) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 3271,99 грн, сплачений за платіжною інструкцією № 645 (внутрішній номер 427725918) від 04.06.2025 у складі судового збору у сумі 8179,97 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 15.09.2025.

Суддя І.І. Колісник