ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2025 р. Справа№911/2908/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Демидової А.М.

Ходаківської І.П.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Софія Київська 8А» про ухвалення додаткового рішення

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Київської області від 24.10.2024 (повний текст складено та підписано 10.04.2025)

та на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 28.11.2024 (повний текст складено та підписано 10.04.2025)

у справі №911/2908/23 (суддя Смірнов О.Г.)

за позовом ОСОБА_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Софія Київська 8А»

про визнання недійсними рішення та припинення юридичної особи

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом позивачка) звернулася до Господарського суду Київської області із позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Софія Київська 8А» (далі за текстом відповідач, ОСББ) про визнання недійсними рішення установчих зборів ОСББ, оформлені протоколом №1 від 23.10.2022 (далі за текстом спірні рішення); припинення шляхом ліквідації ОСББ та призначення ліквідатором ОСОБА_2 .

Господарський суд Київської області рішенням від 24.10.2024 у справі №911/2908/23 відмовив у задоволенні клопотань позивача про стягнення з відповідача штрафу, про визнання доказів неналежними та відмовив у задоволенні позову.

Господарський суд Київської області додатковим рішенням від 28.11.2024 у справі №911/2908/23 заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі №911/2908/23 задовольнив частково; стягнув з позивачки на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 31 282, 20 грн, у задоволенні іншої частини вимог заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі №911/2908/23 відмовив.

Не погодившись з ухваленими судовими рішенням суду першої інстанції, позивачка звернулася до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 24.10.2024 у справі №911/2908/23 та додаткове рішення Господарського суду Київської області від 28.11.2024 у справі №911/2908/23, ухваливши нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Північний апеляційний господарський суд постановою від 01.07.2025 у справі №911/2908/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 24.10.2024 та на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 28.11.2024 у справі №911/2908/23 залишив без задоволення. Рішення Господарського суду Київської області від 24.10.2024 у справі №911/2908/23 залишив без змін. Додаткове рішення Господарського суду Київської області від 28.11.2024 у справі №911/2908/23 залишив без змін. Судові витрати за подання апеляційної скарги поклав на ОСОБА_1 .

На адресу Північного апеляційного господарського суду 08.07.2025 від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Софія Київська 8А» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, яку сформовано в системі «Електронний суд» 07.07.2025, в якій заявник просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Софія Київська 8А» судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем під час розгляду даної справи Північним апеляційним господарським судом, у розмірі 49 750, 00 грн.

Протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, картки, додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому (судді-доповідачу) (складу суду) від 08.07.2025 заяву про ухвалення додаткового рішення передано на розгляд колегії Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Владимиренко С.В., судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Владимиренко С.В., судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П. з 07.07.2025 по 25.07.2025 перебували у відпустках.

Супровідним листом від 28.07.2025 витребувано матеріали справи №911/2908/23 на адресу Північного апеляційного господарського суду для розгляду зазначеної вище заяви.

Матеріали справи №911/2908/23 надійшли на адресу Північного апеляційного господарського суду 03.09.2025.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 04.09.2025 розгляд заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Софія Київська 8А» про ухвалення додаткового судового рішення призначив у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, колегія суддів встановила наступне.

Конституцією України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу (стаття 59).

Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно із статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

За приписами статті 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно положень ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову/апеляційної скарги, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 вказано, що метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Відповідно до частин 1, 3 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно із статтею 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За приписами статті 129 ГПК України розподіл судових витрат визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частини 4, 5 статті 129 ГПК України).

Відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі по тексту ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (частини 1, 2 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI (далі по тексту - Закон №5076-VI).

03.11.2023 між ОСББ (далі Клієнт) та адвокатом Хомичем Олексієм Олексійовичем (далі - Адвокат) укладено Договір про надання правової допомоги (далі за текстом - Договір), за умовами пункту 1.1 якого Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе доручення з надання Клієнту правової допомоги на умовах, передбачених Договором.

Адвокатом надаються такі види правової допомоги: надання консультацій та роз`яснень з юридичних питань, усних і письмових довідок щодо законодавства; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; здійснення представництва та захист інтересів Клієнта в судах, правоохоронних органах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, організаціях будь-якої форми власності, перед фізичними та юридичними особами (пункт 1.2. Договору).

Обсяг, у якому надається правова допомога Клієнту, зазначений у статті 3 Договору (пункт 1.3 Договору).

Згідно з пунктом 4.1 Договору вартість правової допомоги, яка надається Клієнту Адвокатом, а також банківські реквізити для її сплати, визначаються у рахунках на оплату, виставлених Адвокатом Клієнту, які мають бути оплачені Клієнтом протягом 3 (трьох) робочих днів з дати їх виставлення, але у будь-якому разі до початку надання Адвокатом будь-якого виду правової допомоги, який буде зазначений в рахунку.

Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання Сторонами зобов`язань за Договором, проте в будь-якому випадку не більше ніж 36 (тридцять шість) місяців (пункт 6.1. Договору).

Адвокат Хомич Олексій Олексійович здійснював представництво інтересів відповідача у суді апеляційної інстанції на підставі Ордера на надання правничої допомоги серії АА №1458821 від 04.07.2024.

Свою адвокатську діяльність адвокат Хомич Олексій Олексійович здійснює на підставі Свідоцтва на право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ №001346 від 18.01.2022, виданого на підставі рішення Ради адвокатів міста Києва від 20.12.2021 №2505.

07.07.2025 між ОСББ та адвокатом Хомичем Олексієм Олексійовичем був підписаний Акт наданої правової допомоги №5-8А до Договору, в якому зазначено, що Адвокат у повному обсязі та у відповідності до вимог Договору надав, а Клієнт без зауважень, заперечень та претензій прийняв правову допомогу на загальну суму 49 750, 00 грн.

У пункті 2 вказаного вище Акту зазначено, що Клієнт не має жодних претензій до якості та обсягу наданої правової допомоги. У зв`язку з повною оплатою вартості наданої правової допомоги Адвокат не має жодних претензій до Клієнта.

Також на підтвердження виконання умов Договору відповідачем надано суду копії наступних документів: рахунку на оплату №23-8А від 30.05.2025, платіжної інструкції №142/178 від 02.06.2025 на суму 44 000,00 грн, рахунку на оплату №24-8А від 07.07.2025, платіжної інструкції №L7/1 від 07.07.2025 на суму 29 872, 00 грн.

У постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що: «Гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру, погодинної оплати. Ці форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу».

Разом з цим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічні правові висновки викладено у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц Великої Палати Верховного Суду та постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 об`єднаної палати Верховного Суду.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Водночас за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частин 5 та 6 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123 - 130 Господарського процесуального кодексу України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Отже, стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17).

За висновком суду апеляційної інстанції, не підлягають відшкодуванню за рахунок позивача наступні надані послуги (виконані роботи) адвоката, а саме: написання і подання клопотання про долучення доказів до матеріалів справи вартістю 5 000, 00 грн, оскільки судом апеляційної інстанції залишено його без розгляду.

Стосовно наданої правової допомоги адвокатом Хомичем О.О. у вигляді участі у судових засіданнях у даній справі (з урахуванням підготовки до них, явки адвоката на судові засідання та їх очікування) з кількістю витрачених годин 5,5, вартістю 11 000, 00 грн, то суд апеляційної інстанції визнає таку кількість годин завищеною, з огляду на що, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про співмірність витраченого часу адвоката на участь у судових засіданнях по даній справі у кількості 1 години, що становить 2 000, 00 грн.

Щодо наданої послуги з написання і подання відзиву на апеляційну скаргу з кількістю витрачених годин 15, вартістю 30 000, 00 грн, то суд апеляційної інстанції вважає, що заявлений відповідачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним, неспівмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Правова позиція позивача на стадії апеляційного перегляду рішення Господарського суду Київської області від 24.10.2024 у справі №911/2908/23 не змінювалась.

При зменшенні витрат на правову допомогу враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі у судах першої та апеляційної інстанцій; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20, додаткових постановах Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22, від 06.05.2025 у cправі №912/909/23).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20).

З огляду на вищевикладене, за висновком суду апеляційної інстанції до стягнення з позивача на користь відповідача підлягає 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу за послугу з написання і подання відзиву на апеляційну скаргу у справі №911/2908/23.

Стосовно наданої правової допомоги адвокатом Хомичем О.О. у вигляді написання заяви про ухвалення додаткового рішення у справі №911/2908/23 з кількістю витрачених годин 2, вартістю 3 750, 00 грн, то суд апеляційної інстанції звертає увагу на правову позицію об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22, згідно з якою заява сторони про розподіл судових витрат фактично є дією, спрямованою на реалізацію стороною свого права лише на подання доказів щодо витрат, які вже понесені такою стороною, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.

З огляду на вищевикладене, за висновком суду апеляційної інстанції до стягнення з позивача на користь відповідача підлягає 12 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи №911/2908/23 у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 73, статей 76, 77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частинами 4, 5 статті 236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із статтею 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частини 1-3 статті 244 ГПК України).

За таких обставин, заява відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню частково.

Враховуючи те, що за подання заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу судовий збір не сплачується, то розподіл судового збору у відповідності до статті 129 ГПК України у такому випадку не здійснюється.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Софія Київська 8А» про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Мудрик Наталії Дмитрівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Софія Київська 8А» (08149, Київська область, Бучанський район, с. Софіївська Борщагівка, вулиця Чубинського Павла, 8-А,; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 45062114) 12 000,00 грн (дванадцять тисяч гривень) витрат на професійну правничу допомогу, понесених за розгляд справи №911/2908/23 у Північному апеляційному господарському суді.

3. Видачу наказів на виконання даної додаткової постанови доручити Господарському суду Київської області.

4. Матеріали справи №911/2908/23 повернути до Господарського суду Київської області.

5. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені у статтях 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді А.М. Демидова

І.П. Ходаківська