РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2025 м. КиївСправа № 910/8035/25

За позовом: ІНСТИТУТУ НАДТВЕРДИХ МАТЕРІАЛІВ ІМ. В.М. БАКУЛЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ АКАДЕМІЇ НАУК УКРАЇНИ;

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ВІСП";

про: стягнення 30.298,48 грн.

Суддя Сергій Балац

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

ІНСТИТУТ НАДТВЕРДИХ МАТЕРІАЛІВ ІМ. В.М. БАКУЛЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ АКАДЕМІЇ НАУК УКРАЇНИ звернувся до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ВІСП" про стягнення 30.298,48 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором на компенсацію витрат за спожиту електроенергію та послуг з її розподілу від 01.04.2021 № 42, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 30.298,48 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/8035/25 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалася судом відповідачеві шляхом доставки до електронного кабінету 08.07.2025, що підтверджується повідомленням про доставку електронного листа, яке наявне в матеріалах справи.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як стороною-1, та відповідачем, як стороною-2, укладено договір на компенсацію витрат за спожиту електроенергію та послуг з її розподілу від 01.04.2021 № 42 (далі Договір), відповідно до предмету якого позивач для забезпечення споживання електричної енергії здійснює окрему закупівлю електричної енергії та послуг з розподілу електричної енергії, згідно процедур, визначених ЗУ "Про ринок електричної енергії" та, відповідно, є стороною у договорах з постачальником електроенергії та постачальником послуг з розподілу електричної енергії. Відповідач є субспоживачем частини електроенергії, поставленої позивачу, та відповідної частини послуг з розподілу цієї електроенергії, і зобов`язується компенсувати витрати на власне споживання електроенергії та послуги з її розподілу позивачу в порядку та на умовах цього Договору (п. 1.1 Договору).

Пунктом 3.1 Договору визначено, що позивач до 15 числа поточного місяця направляє відповідачу рахунки на попередню оплату електричної енергії в заявлених та погоджених обсягах та послуг з її розподілу.

Положеннями пункту 3.2 Договору передбачено, що відповідач зобов`язаний сплатити вартість заявленої електроенергії та послуг з її розподілу в повному обсязі в термін до останнього числа поточного місяця. Часткова оплата не допускається і є фактичною несплатою вартості заявленого та погодженого обсягу електроенергії.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Так, позивачем були виставлені відповідачу рахунки-фактури за Договором на загальну суму 30.298,48 грн., а саме:

- від 17.02.2023 № 282-23 на суму 12.154,27 грн.;

- від 12.07.2024 № 1074-24 на суму 4.397,83 грн.;

- від 12.08.2024 № 1257-24 на суму 4.488,94 грн.;

- від 10.09.2024 № 1405-24 на суму 4.972,44 грн.;

- від 10.10.2024 № 1587-24 на суму 4.285,00 грн.

У зв`язку з несплатою вказаної заборгованості позивач звернувся до відповідача з претензією від 31.01.2025 № ЮР-45 на суму 30.298,48 грн., яка залишена відповідачем без виконання, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за Договором в сумі 30.298,48 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням наступного.

Приписами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості за Договором в сумі 30.298,48 грн. сторонами спору до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 30.298,48 грн.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ВІСП" (Україна, 04074, місто Київ, вул.Автозаводська, будинок 5, офіс 22, ідентифікаційний код: 41907370) на користь ІНСТИТУТУ НАДТВЕРДИХ МАТЕРІАЛІВ ІМ. В.М. БАКУЛЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ АКАДЕМІЇ НАУК УКРАЇНИ (Україна, 04074, місто Київ, ВУЛИЦЯ АВТОЗАВОДСЬКА, будинок 2, ідентифікаційний код: 05417377) заборгованість в сумі 30.298 (тридцять тисяч двісті дев`яносто вісім) грн. 48 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3.028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строк встановлені ст.ст. 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Cуддя Сергій Балац