РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.08.2025Справа № 911/1675/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Інтерференц Систем

про стягнення 469 857,89 грн.

за участі представників:

від позивача: Гуртова К.В.

від відповідача: не з`явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) звернулось в Господарський суд Київської області із позовом до ТОВ Торговий дім Інтерференц Систем про стягнення 382 381,50 грн. основної заборгованості, 43 591,49 грн. пені, 26 766,71 грн. штрафу, 13 535,33 грн. інфляційних втрат, 3 582,86 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку щодо повернення коштів за невикористаний товар відповідно до Договору № Бн/7220 про закупівлю товару за державні кошти від 25.10.2024 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.05.2025 у справі № 911/1675/25 позовну заяву та додані до неї матеріали передано за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2025 матеріали справи № 911/1675/25 передані на розгляд судді Поляковій К.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2025 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

25.06.2025 через систему Електронний суд від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2025 клопотання Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін задоволено повністю та призначено судове засідання.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що здійснив поставку товару в повному обсязі, та позивачем опубліковано звіт про виконання договору. Водночас, у матеріалах справи відсутні докази щодо повного переліку отриманих талонів на пальне із зазначенням їх номерів або інших ідентифікуючих ознак, та що підтверджують отримання позивачем від відповідача талонів із зазначеними номерами. Одночасно, позивачем не доведено факт відмови у видачі оплаченого товару.

У відповіді на відзив позивач указав, що відповідач помилково ототожнює факт передачі талонів із належним виконанням зобов`язань за договором щодо постачання пального. Також, відповідачем не надано доказів щодо надання позивачу талонів відмінних від тих, що долучені позивачем до матеріалів справи, а також на підтвердження можливості отоварити талони після 06.01.2025 року. Крім того, позивач зазначив, що звернення до відповідача з досудовою претензію не є обов`язковим, відтак не отримання відповідачем претензії не спростовує порушення останнім своїх договірних обов`язків.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

25.10.2024 між позивачем (Замовник) та відповідачем (Постачальник) укладено договір № Бн/7220 про закупівлю товару за державні кошти, відповідно до п.п. 1.1.-1.3. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, Постачальник зобов`язується здійснити поставку Замовнику товар згідно код ДК 021:2015 - 09130000-9 «Нафта і дистиляти» (Дизельне паливо, Бензин) (далі Товар) за талонами, а Замовник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в договорі, прийняти та оплатити цей Товар. Обсяг закупівлі: 7 220 літрів, а саме: Дизельне паливо 2000 літрів; Бензин 5220 літрів;. Загальна кількість, асортимент, одиниця виміру та ціна Товару визначаються Сторонами у Специфікації (Додаток № 1), яка є невід`ємною частиною даного договору.

Згідно з пунктом 3.1. договору ціна цього договору складає 397 974 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ 66 329 грн. 00 коп.

У пункті 4.1. договору визначено порядок здійснення оплати, відповідно до якого оплата Товару здійснюється Замовником шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 90 (дев`яноста) робочих днів з дати фактичного отримання Замовником товару у повному обсязі на підставі належним чином оформлених видаткової накладної та рахунку.

Пунктом 5.1. договору передбачено строк поставки Товару: з моменту підписання договору по 31 жовтня 2024 року.

Відповідно до пункту 5.2 Договору Товар постачається у формі талонів, згідно з номіналом та у кількості відповідно до заявки Замовника, шляхом доставки Замовнику талонів на замовлену партію Товару.

Згідно з пунктом 5.3 договору місце поставки талонів: 00000, Україна, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Театральна, 6/7.

Відповідно до пункту 5.4 договору передача талонів Замовнику підтверджується підписанням Сторонами видаткової накладної на Товар, яка обов`язково повинна містити номенклатуру (асортимент), кількість та ціну Товару відповідно до переданих талонів, а також загальну суму до сплати.

Відвантаження Товару здійснюється на АЗС, що обслуговують талони Постачальника, перелік яких наведено в Додатку № 2, який є невід`ємною частиною цього Договору (пункт 5.5 договору).

У пункті 5.6 договору зазначено, що відвантаження Товару на АЗС здійснюється цілодобово в робочі та у вихідні дні за талонами Постачальника, що є документом обов`язкової звітності і підставою для відвантаження Товару.

Відповідно до пункту 5.7 договору постачання Товару за талонами здійснюється на АЗС партіями, у асортименті та кількості зазначеній в талонах Постачальника. Відвантаження Товару Замовнику здійснюється за умови пред`явлення талона оператору на АЗС. При цьому талон повинен бути в належному стані та не містити будь-яких печаток, штампів, інших позначень, крім тих, що нанесені Постачальником.

Згідно з пунктом 5.9 договору відпуск Товару здійснюється за талонами Постачальника, безпосередньо на автомобільних заправних станціях (далі АЗС), що обслуговують талони Постачальника, окремими партіями згідно потреб Замовника шляхом обміну талону на Товар в кількості та асортименті зазначених в талоні.

Пункт 5.12 договору передбачає, що право власності на пальне вважається передане Замовнику у момент його фактичного відпуску на АЗС.

Відповідно до пункту 5.13 договору зобов`язання Постачальника по поставці Товару вважаються виконаними після відвантаження Замовнику всієї партії Товару на АЗС.

Згідно з пунктом 10.1 договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і скріплення печатками Сторін та діє до 31 грудня 2024 року, а в частині оплати товару до повного виконання сторонами узятих на себе зобов`язань.

На виконання умов договору сторонами підписано видаткову накладну від 30.10.2024 № 1859 щодо поставки талонів на бензин А-95 - 5 220 л, дизельне паливо - 2 000 літрів, на суму 397 974 грн.

У свою чергу, позивач сплатив на користь відповідача грошові кошти в розмірі 397 974 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 05.11.2024 № 7814.

Відповідно до складених позивачем актів фіксації відсутності палива на АЗС/ неможливості отримання палива за талонами на АЗС «АВІАС» від 06.01.2025, 09.01.2025, 13.01.2025, 14.01.2025, 15.01.2025 15.01.2025, 20.01.2025, 22.01.2025, 27.01.2025, 30.01.2025, 03.02.2025, 05.02.2025, 10.02.2025, 11.02.2025,12.02.2025,13.02.2025, 14.02.2025, 17.02.2025, 20.02.2025, 24.03.2025, 25.03.2025, відсутня можливість отримання палива за талонами на АЗС «АВІАС», оскільки АЗС не працюють, відвантаження та відпуск пального не здійснюється, працівники на АЗС відсутні.

У зв`язку з цим, 14.04.2025 позивач звернувся до відповідача з листом № 16680/15.4-11 щодо повернення грошових коштів за Договором у розмірі 382 381,50 грн. (4945 літрів бензину А-95 та 2 000 літрів дизельного пального). Даний лист направлено відповідачу рекомендованим поштовим відправленням № 248, однак останній повернувся до позивача без вручення відповідачу з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).

Виходячи зі змісту статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина 1 статті 692 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Із матеріалів справи слідує, що позивач на виконання умов Договору сплатив на користь відповідача грошові кошти в сумі 397 974 грн., а відповідач надав позивачу талони на бензин А-95 - 5 220 л, дизельне паливо - 2 000 літрів у мережі АЗС «АВІАС», що підтверджується видатковою накладною від 30.10.2024 № 1859.

Судом прийняті до уваги посилання відповідача на відсутність у видатковій накладній від 30.10.2024 № 1859 детальної інформації щодо номерів талонів.

Водночас, умовами укладеного сторонами Договору не визначено ідентифікуючих ознак (номерів) талонів у Договорі чи у відповідному додатку, а також не передбачено необхідності їх визначення у видатковій накладній, у зв`язку з чим відповідні посилання відповідача є необґрунтованими.

Разом із цим, із матеріалів справи вбачається, що з 06.01.2025 позивач не має можливості здійснити заправку бензином А-95 на автозаправних станціях «АВІАС» з огляду на відсутність палива, про що позивачем складені відповідні акти.

Одночасно, сторонами в Договорі не погоджено порядку складання відповідних актів про відсутність палива, відтак не залучення позивачем представників відповідача чи працівників мережі АЗС «АВІАС» до складання цих актів не свідчить про недопустимість останніх в якості доказів.

У свою чергу, відповідачем не надано до матеріалів справи належних та допустимих доказів на спростування відповідних обставин щодо відсутності на автозаправних станціях «АВІАС» відповідної кількості палива та неможливості отримання палива за талонами.

При цьому, за умовами пункту 5.13 договору зобов`язання відповідача по поставці товару вважаються виконаними після відвантаження позивачу всієї партії товару на АЗС.

Таким чином, у позивача залишилися талони на 4945 літрів бензину та на 2000 літрів дизельного пального, всього на суму 382 381,50 грн., за якими позивач не має об`єктивної можливості отримати паливо на автозаправних станціях «АВІАС».

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача 382 381,50 грн. вартості палива, поставку якого відповідач у передбачені договором строки не здійснив.

Крім того, позивач заявив до стягнення з відповідача 43 591,49 грн. пені, 26 766,71 грн. штрафу, 13 535,33 грн. інфляційних втрат, 3 582,86 грн. 3% річних.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини 2, 3 статті 549 ЦК України).

Відповідно до пункту 7.3. договору за порушення строків виконання зобов`язання Постачальник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотків від вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Згідно з частиною 2 статті 231 ГК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) в разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Відповідно до приписів статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Водночас, позивачем у розрахунку не враховано, що початок прострочення невиконання відповідачем зобов`язання має місце з 07.01.2025, тобто з наступного дня після складеного позивачем акту від 06.01.2025 фіксації відсутності палива на АЗС/ неможливості отримання палива за талонами на АЗС «АВІАС».

За арифметичним перерахунком суду, здійсненим у межах визначеного позивачем періоду, з відповідача підлягають стягненню нарахована за період із 07.01.2025 до 29.04.2025 пеня в сумі 43209,11 грн. та 26 766,71 грн. штрафу.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

Отже, передбачені частиною 2 статті 625 ЦК України три проценти річних підлягають нарахуванню за період після пред`явлення вимоги до відповідача про повернення грошових коштів внаслідок прострочення ним грошового зобов`язання з повернення попередньої оплати.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 910/14180/18.

Днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Як убачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з вимогою від 14.04.2025 № 16680/15.4-11 про повернення грошових коштів 15.04.2025, що згідно з даними з веб-сайту АТ «Укрпошта» за номером відправлення 248 не вручена відповідачу та повернута позивачу 02.05.2025 року.

Відтак, оскільки позивачем нараховані інфляційні втрати та три проценти річних до 29.04.2025, тобто до періоду настання прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні позову в цій частині.

Інші доводи сторін судом ураховані, проте на результат вирішення спору не вплинули. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України у зв`язку з частковим задоволенням позову покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Інтерференц Систем (04052, м. Київ, вул. Глибочицька, 72, офіс 337; ідентифікаційний код 45067285) на користь Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (49619, м. Дніпро, вул. Дмитра Яворницького, 21А; ідентифікаційний код 43315529) 382 381 (триста вісімдесят дві тисячі триста вісімдесят одну) грн. 50 коп. основної заборгованості, 43209 (сорок три тисячі двісті дев`ять) грн. 11 коп. пені, 26 766 (двадцять шість тисяч сімсот шістдесят шість) грн. 71 коп. штрафу, а також 6785 (шість тисяч сімсот вісімдесят п`ять) грн. 36 коп. витрат зі сплати судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено: 11.09.2025 року.

Суддя К.В. Полякова