номер провадження справи 4/52/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
10.09.2025 Справа № 908/1235/25
м.Запоріжжя Запорізької області
Рішенням господарського суду Запорізької області від 05.08.2025 у справі № 908/1235/25 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗТС Групп», м. Запоріжжя в дохід загального фонду Державного бюджету України пеню в сумі 68 000 грн. 00 коп., а також стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗТС Групп», м. Запоріжжя, м. Запоріжжя на користь Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Дніпро 2 422 грн. 40 коп. судового збору.

01.09.2025 на виконання рішення суду у справі № 908/1235/25 господарським судом Запорізької області видано відповідні накази.

05.09.2025 до господарського суду Запорізької області через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС надійшла заява вих. № б/н від 05.09.2025 (вх. № 18032/08-08/25 від 08.09.2025) Південно-Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Дніпро про виправлення описки в резолютивній частині рішення та наказі суду у справі № 908/1235/25, якою заявник просить суд в порядку ст., ст. 243, 328 ГПК України виправити описки в резолютивній частині рішення господарського суду Запорізької області від 05.08.2025 у справі № 908/1235/25 та наказі господарського суду Запорізької області від 01.09.2025 у справі № 908/1235/25 в частині зазначення розміру суми судового збору, який підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗТС Групп» на користь Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.09.2025 заяву про виправлення описки в резолютивній частині рішення та виконавчому документі у справі № 908/1235/25 передано для розгляду судді Зінченко Н.Г.

Відповідно до ч. 1 ст. 243 ГКП України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. (ч. 2 ст. 243 ГПК України)

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 243 ГПК України заява про внесення виправлень розглядається протягом десяти днів після її надходження.

Згідно ч., ч. 1, 3 ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу.

Господарський процесуальний кодекс України не містить чітких вимог щодо змісту та переліку додатків до заяви про виправлення описки (помилки) в рішенні суду та виконавчому документі, у зв`язку із чим розгляд таких заяв здійснюється за загальними правилами позовного провадження у межах розглянутої судом справи, із застосуванням за аналогією положень Господарського процесуального кодексу України, якими врегульовано питання щодо змісту та форми позовної заяви, документів, які додаються до позовної заяви, та які зазначені в ч. 1 ст. 164 ГПК України, а також інших письмових заяв.

Частиною 3 ст. 169 ГПК України визначено, що заяви, клопотання подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Загальні вимоги до форми і змісту письмової заяви, клопотання, заперечення встановлені в ст. 170 ГПК України.

Частина 2 ст. 170 ГПК України передбачає, що до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження) з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Зі змісту норм п., п. 11, 19, 61 Правил надання послуг поштового зв`язку вбачається, що належним доказом надіслання копії заяви (подання) з доданими до неї документами іншим учасникам справи є оригінал опису вкладення відправленої поштової кореспонденції, в якому перелічені всі документи, які надсилаються одержувачу та який засвідчений підписом працівника відділення поштового зв`язку та відбитком календарного штемпеля цього відділення, а також розрахунковий документ поштової установи, а саме оригінал поштової квитанції (чеку).

До Заяви вих. № б/н від 05.09.2025, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІКС 05.09.2025, (вх. № 18032/08-08/25 від 08.09.2025) про виправлення описки в резолютивній частині рішення та виконавчому документі у справі № 908/1235/25 заявником взагалі не надані докази направлення цієї заяви відповідачу (боржнику у виконавчому провадженні).

У відповідності до частини 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

З цього приводу суд зазначає, що виходячи з приписів ч. 7 ст. 42 ГПК України якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення. Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Проте, приписи пункту 7 частини другої статті 42 ГПК України встановлюють, що учасники справи зобов`язані виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Процесуальний обов`язок сторони це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Отже, заявник зобов`язаний направити відповідачу у справі (боржнику у виконавчому провадженні) копію заяви про виправлення описки в резолютивній частині рішення та виконавчому документі у справі № 908/1235/25 з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи.

Не надсилання копії заяви і доданих до неї документів іншим учасникам процесу (відповідачу у справі, боржнику у виконавчому провадженні) позбавляє його як учасника судового процесу обізнаності про зміст та підстави зави, що, в свою чергу, позбавляє можливості подати до суду заперечення (відзив) на заяву.

При цьому суд вважає за необхідне зауважити наступне.

Згідно із ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Статтею 13 ГПК України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. (Рішення ЄСПЛ у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008)

Керуючись ч. 4 ст. 170, ст., ст. 234, 235, 243, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В

Заяву вих. № б/н від 05.09.2025, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІКС 05.09.2025, (вх. № 18032/08-08/25 від 08.09.2025) Південно-Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Дніпро про виправлення описки в резолютивній частині рішення та виконавчому документі у справі № 908/1235/25 повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 10.09.2024.

Суддя Н.Г. Зінченко

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 261 цього Кодексу.