РІШЕННЯ

08 вересня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/1116/24(910/6247/25)
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Фесюри М.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

Позивач: Дочірнє підприємство "Чернігівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України",

, вул. Київська, 17, м. Чернігів, 14005,

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дор-Буд Юа",

вул. Хмельницького Богдана (Шевченківський район), 62, м. Київ, 01054, ,

про стягнення 675 741,36 грн

у межах справи №927/1116/24

За заявою кредитора: Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України",

, вул. Перемоги, 75, м. Житомир, 10011,

до боржника: Дочірнього підприємства "Чернігівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України",

, вул. Київська, 17, м. Чернігів, 14005,

Учасники провадження у справі:

Розпорядник майна - арбітражний керуючий Брикса Андрій Олегович, свідоцтво №1499 від 15.07.2013, вул. Князя Острозького, 60/17, м. Тернопіль, 46006, код НОМЕР_1 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Уповноважена особа засновника боржника - Акціонерне товариство "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", , вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150, ,

Державний орган з питань банкрутства - Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, , вул. Герасима Кондратьєва, 28, м. Суми, 40003, адреса для листування: проспект Миру, 43, к.214, м. Чернігів, 14005,

Орган, уповноважений управляти майном боржника - Державне агентство відновлення та розвитку інфраструктури України, вул. Фізкультури, буд. 9, м. Київ, 03150, ,

Кредитор: Дочірнє підприємство "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", , вул. Світла, 3, м. Київ, 02121,

Кредитор: Головне управління ДПС у Чернігівській області, вул. Реміснича,11, м. Чернігів, 14000, ,

Кредитор: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ,

Кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА", вул. Госпітальна, буд. 12-Е, 3 поверх, кімната 16, м. Київ, 01601, ,

Кредитор: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ,

Кредитор: Акціонерне товариство "Чернігівобленерго", вул. Гонча, буд. 40, м. Чернігів, 14000, ,

Кредитор: Комунальне підприємство "Теплокомуненерго" Чернігівської міської ради, вул. Ушинського, буд. 23, м. Чернігів, 14000, ,

Кредитор: ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ,

про відкриття провадження у справі про банкрутство

без повідомлення (виклику) сторін;

Обставини справи:

У провадженні Господарського суду Чернігівської області на стадії розпорядження перебуває справа про банкрутство Дочірнього підприємства "Чернігівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" у порядку приписів Кодексу України з процедур банкрутства (суддя М.В. Фесюра).

Ухвалою суду від 18.12.24, серед іншого, відкрито провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства "Чернігівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (), введено процедуру розпорядження майном, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Бриксу Андрія Олеговича. Станом на 06.08.25 триває процедура розпорядження майном Дочірнього підприємства "Чернігівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

19.05.25, Дочірнє підприємство "Чернігівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дор-Буд Юа" 675 741,36 грн заборгованості, в тому числі 415 075,21 грн основного боргу, 159 679,48 грн пені, 34 810,19 грн 3% річних, 66 176,48 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань по договору №17/07-9 про надання послуг з виготовлення асфальтобетону від 17.07.23 в частині оплати наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.25 матеріали справи №910/6247/25 передано до Господарського суду Чернігівської області на підставі ч.3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки на розгляді у господарському суді перебуває справа №927/1116/24 про банкрутство Дочірнього підприємства "Чернігівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" ().

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 10.07.25 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду в межах справи №927/1116/24 про банкрутство Дочірнього підприємства "Чернігівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" () з присвоєнням їй єдиного унікального номеру 927/1116/24 (910/6247/25) та відкрити провадження у справі;

здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін;

повідомити Відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дор-Буд Юа" про обов`язок зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 цього Кодексу, подати до суду відомості про таку реєстрацію;

запропонувати відповідачу:

- відповідно до ст.165 Господарського процесуального кодексу України, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі: надіслати (надати) суду відзив на позовну заяву разом з усіма доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується його заперечення, якщо такі докази не надані позивачем; одночасно надіслати позивачу: копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду;

- подати до суду протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив (якщо така буде подана) заперечення на відповідь на відзив (ст.167, 251 ГПК України);

запропонувати позивачу: відповідно до ст.166 Господарського процесуального кодексу України, протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву: надіслати (надати) до суду відповідь на відзив, надіславши одночасно копію даної відповіді на відзив відповідачу, а докази надсилання надати суду;

звернути увагу учасників справи на те, що:

- відповідно до п. 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів;

- за приписами п.8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї; копії доказів, що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи;

- згідно з ч.2 ст. 207 Господарського процесуального кодексу України, заяви та клопотання, які без поважних причин не будуть подані в строк, визначений судом, суд залишає без розгляду;

роз`яснити учасникам справи, що відповідно до частини 7 статті 252 ГПК України клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву;

звернути увагу учасників справи, що заяви з процесуальних питань (заяви, клопотання, заперечення) учасники справи подають з дотриманням вимог ст. 169, 170 ГПК України;

звернути увагу позивача, що у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою статті 46 ГПК України, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі (ч. 5 ст. 46 ГПК України).

Ухвала Господарського суду Чернігівської області від 10.07.25 була доставлена до електронного кабінета позивача 11.07.25 00:28.

Ухвала суду від 10.07.25 направлена відповідачу засобами поштового зв`язку за адресою його державної реєстрації згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Хмельницького Богдана (Шевченківський район), 62, м. Київ, 01054, , проте під час доставки адресату не вручена та повернута за зворотною адресою, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (поштове відправлення 019).

Відповідно до частини 5 статті 176 ГПК України, ухвала про відкриття провадження в справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення, зокрема є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У разі якщо ухвала про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлені судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей в суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та / або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах, передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернутий підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення в справі (близький за змістом висновок викладений в постановах Верховного Суду від 12.04.2021 у справі № 910/8197/19, від 09.12.2021 у справі № 911/3113/20).

З наведеного слідує, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження в справі №927/1116/24(910/6247/25), проте правом на подання відзиву на позов в установлений строк не скористався, проти заявлених вимог не заперечив.

За частиною 2 статті 178 ГПК України в разі ненадання відповідачем відзиву в установлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін (статті 13, 14 ГПК України).

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 248 ГПК України суд розглядає справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження в справі.

В силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Суд констатує, що сторонами не заявлені клопотання щодо розгляду даної справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи, в порядку визначеному статтею 252 ГПК України. Право сторін на подачу до суду клопотань наведеного змісту роз`яснене при відкритті провадження в справі в ухвалі суду від 08.04.24.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно зі ст.248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Дослідивши подані з позовом докази, господарський суд встановив:

Як вже було вказано вище, ухвалою суду від 18.12.24 відкрито провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства "Чернігівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

За змістом ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно ч. 1, ч. 2. ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до абз. 3 ч. 8 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються в межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом.

Зі змісту позовної заяви, 17 липня 2023 року між філією «Прилуцька дорожньо-експлуатаційна дільниця» Дочірнього підприємства АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (далі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДОР-БУД ЮА» (далі - Відповідач) укладено Договір № 17/07-9 про надання послуг з виготовлення асфальтобетонних сумішей (далі - Договір).

Пунктом 1.1. Договору визначено, що за завданням Замовника (Відповідача по справі) Виконавець (Позивач по справі) надає Замовнику послуги з виготовлення асфальтобетонних сумішей на власному обладнанні.

Пунктом 3.4. Договору Замовник зобов`язується оплачувати надані Виконавцем послуги на умовах та в порядку, визначеному цим Договором.

Порядок оплати послуг визначено п. 4.3 Договору. Замовник зобов`язаний оплатити визначену в Акті наданих послуг вартість послуг у строк в 3 календарних днів з моменту виставлення рахунку-фактури від Виконавця після підписання вищевказаного Акту.

Позивач, сумлінно виконуючи обов`язки за договором, вчасно надсилав відповідачу рахунки на оплату та акти виконаних робіт, які він підписував, але не оплачував надані послуги або оплачував їх частково (копії актів виконаних робіт додаються).

Так, Позивач, на виконання умов договору, надіслав відповідачу акти виконаних робіт: №6 від 31.08.2023р на суму 27500 грн., №6 від 30.09.2023р. на суму 393850,00 грн., №6 від від 31.10.2023р. на суму 365350,00 грн., №6 від 30.11.2023р на суму 146600,00 грн. Всі зазначені акти підписані Відповідачем, та частково сплачені: №6 від 30.09.2023р. у розмірі 80000,00 грн., №6 від від 31.10.2023р. у розмірі 80000,00 грн., №6 від 30.11.2023р у розмірі 60000,00грн. Акт виконаних робіт №6 від 31.08.2023р на суму 27500 грн. відповідачем не сплачено взагалі.

Також, Відповідачем, згідно видаткової накладної №2 від 02.02.2024р. було придбано у Позивача за договором № 17/07-9 від 17.07.2023р. бітум дорожній на суму 55 680,00 грн. Відповідачем було проведено оплати через ДП «Чернігівський облавтодор» на суму 353 904,79 грн.

У матеріалах справи наявний Акт звірки взаємних розрахунків станом 30.09.2024р. між Позивачем та Відповідачем, згідно якого Відповідач визнав борг в сумі 436 060,59 грн. Станом на сьогоднішній день, як вказує позивач, згідно бухгалтерського обліку, за ТОВ «ДОР-БУД ЮА» рахується борг в сумі 415 075,21 грн.

З метою погашення заборгованості позивачем на адресу Боржника була надіслана претензія 28.03.2025р. за вих. № 015-11/55 щодо досудового врегулювання спору та добровільної оплати заборгованості за договором, яка залишилася без відповіді, а заборгованість не сплачена, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду.

Судом встановлено, що укладений між позивачем та відповідачем договір за своєю правовою природою є договором підряду, а тому вказаний правочин є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин 1-2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України).

Згідно з частинами 1-2 ст. 844 Цивільного кодексу України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.

За приписами ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Згідно з ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Частиною 4 ст. 882 Цивільного кодексу України встановлено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За доводами позивача, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем, на виконання умов зазначеного договору, сторонами підписано акти виконаних робіт: №6 від 31.08.2023р на суму 27500 грн., №6 від 30.09.2023р. на суму 393850,00 грн., №6 від від 31.10.2023р. на суму 365350,00 грн., №6 від 30.11.2023р на суму 146600,00 грн. З матеріалів справи вбачається, що вищевказані Акти були підписанв з боку відповідача без будь-яких зауважень та заперечень.

Відповідно до умов договору, а саме п. 4.3. Замовник зобов`язаний оплатити визначену в Акті наданих послуг вартість послуг у строк в 3 календарних днів з моменту виставлення рахунку-фактури від Виконавця після підписання вищевказаного Акту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки, матеріали справи не містять доказів повної оплати відповідачем вартості виконаних робіт послуг, а факт заборгованості відповідача перед позивачем за договором належним чином доведений, документально підтверджений, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 415 075,21 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Позивачем також заявлено вимоги про стягнення з відповідача 159 679,48 грн пені, 34 810,19 грн 3% річних, 66 176,48 грн інфляційних втрат.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У відповідності до п. 5.6. Договору Замовник (Відповідач по справі) сплачує на користь Виконавця (Позивача по справі) неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діятиме у той період за кожний день прострочення оплати за надані послуги.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи встановлення судом обставини несвоєчасного виконання відповідачем грошового зобов`язання, суд зазначає про правомірність та обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Як встановлено судом, позивачем належним чином та у строки визначені умовами договору виконані роботи, однак відповідачем виконання грошового зобов`язання щодо оплати за виконані роботи за договором не здійснено у повному обсязі у строки, визначені умовами договору, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача пені, 3% річних та інфляційних втрат нарахованих на суму боргу, яка є предметом спору у даній справі

Перевіривши додані позивачем розрахунки пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд вважає їх вірними в частині нарахованих сум, а вимоги в частині стягнення з відповідача 159 679,48 грн пені, 34 810,19 грн 3% річних, 66 176,48 грн інфляційних втрат є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про належне виконання свого обов`язку чи відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

Приймаючи до уваги вищевикладене в сукупності, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору у розмірі 10 136,12 грн покладаються на відповідача.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, керуючись ст. 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дор-Буд Юа" (вул. Хмельницького Богдана (Шевченківський район), 62, м. Київ, 01054, ) на користь Дочірнього підприємства "Чернігівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (, вул. Київська, 17, м. Чернігів, 14005) на користь Головного управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, ) 415 075,21 грн основного боргу, 159 679,48 грн пені, 34 810,19 грн 3% річних, 66 176,48 грн інфляційних втрат та 10 136,12 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.В. Фесюра

Веб адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/

Документи по справі можуть бути направлені на адресу суду: пр-т Миру, 20, м. Чернігів, 14000, та на електронну адресу Господарського суду Чернігівської області: Е-mail: ; тел. канцелярії .