ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року

м. Київ

cправа № 908/1612/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючої), Власова Ю.Л., Колос І.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ксензової Г.Є.,

представників учасників справи:

позивача - Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" -Батовська Т.І., адвокат (дов. від 20.11.2024 №20/11-55),

відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" -Аксарін Р.М., адвокат (дов. від 02.01.2025 №8),

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2024 (головуючий - суддя Проскуряков К.В.) та

постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.06.2025 (головуючий - суддя Кощеєва І.М., судді Чус О.В., Дарміна М.О.)

у справі №908/1612/24

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - Компанія)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" (далі - ТОВ "Запоріжжяелектропостачання")

про стягнення 254 737 104,06 грн.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Розпорядженням заступника керівника Апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 29.08.2025 у зв`язку з відпусткою судді Бенедисюка І.М. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №908/1612/24, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: Булгакова І.В. (головуюча), Власов Ю.Л., Колос І.Б.

Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство Національна енергетична компанія Укренерго звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжжяелектропостачання, про стягнення заборгованості за договором від 01.01.2024 р. № 0119-02024-ПП за надання послуг з передачі електричної енергії в сумі 202 831 041,44 грн. У зв`язку з порушенням Відповідачем виконання грошового зобов`язання Позивачем на підставі частини другої статті 625 Цивільного кодекус України (далі - ЦК України) нараховано 3% річних в сумі 1 870 540,85 грн та інфляційні втрати в сумі 1 654 681,37 грн. Позов обгрунтовано посиланням на статті 525, 526, 625, 629 ЦК України, статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), Закон України "Про ринок електричної енергії".

В подальшому, від Компанії до суду надійшла заява про часткову сплату ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" основної заборгованості на суму 54 190 807,84 грн, у зв`язку з чим просив суд провадження у справі цій частині закрити. Стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 181 653 267,58 грн, в т.ч. основний борг у розмірі 170 241 976,70 грн, 3 % річних на суму 3 096 905,86 грн та інфляційні втрати у розмірі 8 314 385,02 грн, а також витрати по сплаті судового збору.

Короткий зміст судових рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 05.12.2024 у справі № 908/1612/24 позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" на користь Компанії суму основного боргу, в розмірі 170 241 976,70 грн, 3% річних в розмірі 1548 452,93 грн, інфляційні втрати в розмірі 4 157 192,51 грн, 847 840,00 грн судового збору. В частині стягнення суми основного боргу 78 957 393,20 грн провадження у справі закрито, у зв`язку з відсутністю предмету спору, на підставі пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК України).

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 18.06.2025: апеляційну скаргу ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" залишено без задоволення; апеляційну скаргу Компанії задоволено частково; рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2024 у справі № 908/1612/24 в частині зменшення розміру заявлених до стягнення позивачем інфляційних втрат на 50%, а саме 4 157 192,51 грн скасовано; прийнято в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат у повному обсязі - у розмірі 8 314 385,02 грн, в решті рішення суду залишено без змін, викладено його резолютивну частину в новій редакції:

1.Позов задоволено частково.

2.Стягнуто з ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" на користь Компанії суму основного боргу у розмірі 170 241 976, 70 грн; 3% річних в розмірі 1 548 452,93 грн, інфляційні втрати у розмірі 8 314 385,02 грн; 847 840,00 грн судового збору, про що видати наказ.

3. В частині стягнення суми основного боргу 78 957 393,20 грн провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Компанія, звернулась з касаційною скаргою в якій просить рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.06.2025 скасувати в частині зменшення пред`явлених до стягнення 3% річних на 50%, а саме 1 548452,93 грн. Скаржник просить прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог щодо стягнення 3% річних у повному обсязі в сумі 3 096 905,86 грн, в решті вимог рішення судів попередніх інстанцій просить залишити без змін.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У поданій касаційній скарзі Компанія з посиланням на пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України, посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права, зокрема: частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування вказаних норм у подібних правовідносинах, викладених у постановах, про які скаржник зазначає у касаційній скарзі. Позивач зокрема зазначає про неврахування судами висновків викладених у постановах Верховного Суду у справі № 1840/2970/18, від 22.09.2022 в справі № 910/2559/22, від 04.02.2020 в справі № 918/116/19, від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц, від 31.10.2018, у справі № 161/12771/15-ц, від 19.06.2019 у справі № 646/14523/15-ц, від 18.03.2020 у справі № 711/4010/13, від 23.06.2020 у справі № 536/1841/15-ц, від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17, від 22.09.2020 у справі № 918/631/19, від 09.11.2021 у справі № 320/5115/17, від 01.09.2022 у справі № 910/9544/19, від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19, від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14- 591цс18), від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19), від 24.07.2018 № 905/1722/17, від 26.05.2022 у справі № 902/186/21 та від 22.09.2020 у справі № 918/631/19, від 09.11.2016 року у справі № 3-1195гс16, від 26.05.2021 № 910/8358/19, від 05.12.18, справа №522/2201/15-ц, а також неправильнго застосування висновків викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, в частині зменшення суми 3% річних, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК, без врахування висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 31.05.2023 у подібній справі № 914/2453/21.

Позиція інших учасників справи

У відзиві ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" заперечує проти доводів касаційної скарги та просить відмовити у її задоволенні, а судові рішення просить залишити без змін.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" (Користувач ) заявою про укладання Договору про надання послуг з передачі електричної енергії надало письмову згоду на приєднання до договору про надання послуг з передачі електричної енергії ( далі Договір ), розміщеного на офіційному сайті ОСП, на окремих умовах чинного договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2019 № 0119-02024, а саме індивідуальних характеристик, зазначених в додатках до такого договору та реквізитів.

Повідомленням від 25.10.2023 № 01/55832 Позивач проінформував Відповідача про укладання Договору: дата акцептування 01.01.2024, ідентифікатор договору № 0119-02024-ПП.

Згідно з пунктом 1.1 Договору, Договір є публічним договором приєднання та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України. Договір та додатки до нього розміщені на офіційному сайті Компанії.

На момент укладення умови вказаного Договору були затверджені наказом Компанії від 03.10.2023 № 549. Договір вважається укладеним з дати акцепту, зазначеного у повідомленні Позивача (ОСП) про приєднання до договору про надання послуг з передачі електричної енергії.

Згідно з пунктом 2.1 Договору ОСП (Оператор системи передач) безперервно надає послугу з передачі електричної енергії (далі - Послуг), а Користувач зобов`язується здійснювати оплату за Послугу відповідно до умов цього Договору. ОСП надає Послугу у порядку, визначеному Законом України "Про ринок електричної енергії" (далі - Закон ) та Кодексом системи передачі, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 р. № 309 ( далі - КСП ).

Відповідно до пункту 4.1 Договору планова та/або фактична вартість Послуги визначається на підставі діючого на момент надання Послуги тарифу на послуги з передачі електричної енергії та/або ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру та планового та/або фактичного обсягу Послуги в розрахунковому періоді. На вартість Послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України. Тариф на послуги з передачі електричної енергії затверджується НКРЕКП відповідно до затвердженої ним методики (порядку) та оприлюднюється ОСП на офіційному вебсайті https://ua,energy/.

Відповідно до пункту 5.1 Договору встановлено, що для розрахунків за Договором використовується плановий і фактичний обсяги Послуги.

Плановий обсяг Послуги визначається відповідно до розділу XI КСП на підставі даних Адміністратора комерційного обліку (далі АКО) за кожну відповідну декаду розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги формується без урахування даних щодо обсягів експорту та/або імпорту електричної енергії.

Фактичний обсяг Послуги в розрахунковому періоді визначається відповідно до розділу ХІ Кодексу системи передачі.

Згідно з пунктом 5.3 Договору встановлено для кожної зі сторін право ініціювати перевірку погодинних обсягів передачі електричної енергії спільно з представниками відповідних Постачальників послуг комерційного обліку.

Відповідно до пункту 6.1 Договору розрахунковим періодом за цим Договором є 1 календарний місяць.

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що Користувач здійснює поетапну попередню оплату планової вартості Послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів і розрахунків: 1 платіж до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду; 2 платіж до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду; 3 платіж до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду.

Плановий обсяг послуги, що використовується для розрахунку планової вартості, визначається на підставі даних АКО за кожну декаду розрахункового періоду.

Відповідно до пункту 6.4. Договору Користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг Послуги до 15 числа місяця наступного за розрахунковим ( включно ), на підставі рахунків, актів приймання-передачі Послуги, наданих ОСП (Позивачем), або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу ( далі Сервіс ) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронному вигляді.

Вартість наданої Послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти приймання-передачі Послуги направляються Користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).

Коригування обсягів та вартості наданої Послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надаються АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в Системі управління ринком, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку.

Оплату вартості Послуги, після коригування обсягів та вартості Послуг, Користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі Послуги (включно) або акт приймання-передачі Послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно).

Акти приймання-передачі Послуги та акти коригування до актів приймання-передачі Послуги у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє Користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає Користувачу два примірники акта приймання-передачі послуги та акта коригування до актів приймання-передачі послуги в паперовій формі, підписані власноручним підписом зі свого боку. Користувач здійснює підписання актів приймання-передачі послуги та актів коригування до актів приймання-передачі послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 робочих днів з дня їх отримання Користувачем.

Згідно з пунктом 6.5. Договору у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий період актом приймання-передачі послуги Користувач має право оскаржити зазначені в акті приймання-передачі послуги вартість та/або фактичний обсяг Послуги шляхом направлення ОСП (АКО) та ППКО повідомлення протягом 5 робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє Користувача від платіжного зобов`язання у встановлений Договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта приймання-передачі Послуги, то вважається, що цей акт прийнятий без розбіжностей. У разі підтвердження розбіжностей ППКО надає АКО актуальні дані для здійснення врегулювання. Врегулювання розбіжностей здійснюється в терміни та відповідно до вимог Правил врегулювання ( Додаток 10 до Правил ринку ). Результати зміни обсягів наданої послуги відображаються в Акті коригування.

Відповідно до пункту 6.6. Договору за внесення платежів, передбачених цим Договором, з порушенням термінів Користувач сплачує пеню у розмірі 0,1 % ( але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня ) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня нараховується до повного виконання Користувачем своїх зобов`язань щодо оплати заборгованості. За прострочення Користувачем термінів розрахунку оплати фактичної вартості послуги понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу. У разі виникнення від`ємної різниці між фактичною вартістю послуги в розрахунковому періоді та сумою планових платежів, виставлених в цьому ж розрахунковому періоді, на таку різницю пеня не нараховується. Розрахунок штрафних санкцій, зокрема пені може бути проведений за результатами розрахункового періоду, тобто після формування Акта приймання-передачі Послуг. Оплата пені здійснюється за окремим рахунком. Рахунок підлягає оплаті протягом З робочих днів від дати отримання.

У разі якщо фактичний обсяг оплати Користувачем Послуги перевищує суму нарахованої вартості послуг по цьому договору, ОСП (за заявою Користувача) протягом 5 робочих днів з дня отримання заяви повертає Користувачу надлишок коштів або самостійно враховує їх як оплату Послуги наступних розрахункових періодів (у випадку відсутності заяви Користувача про повернення надлишку коштів). За наявності заборгованості за цим Договором кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення. При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів може бути зарахований в оплату пені та штрафних санкцій за наявності письмової згоди Користувача.

При цьому, згідно з підпунктом 1) пункту 7.1., підпункту 2) пункту 9.3. Договору ОСП ( Позивач ) має право отримувати від Користувача своєчасну оплату за Послугу, а Відповідач ( Користувач ) зобов`язаний здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за Послугу на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з пунктом 10.3 Договору рахунки, акти приймання-передачі, акти коригування до актів приймання-передачі Послуги, акти звірки розрахунків наданої Послуги, повідомлення вважаються отриманими Стороною: у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачеві, яка підписується його уповноваженим представником; у день особистого вручення, що підтверджується підписом уповноваженого представника одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції. Електронний документ, який направляється Стороною на виконання Договору через Сервіс, вважається одержаним іншою Стороною з часу набуття документом статусу «Доставлено» у Сервісі. Сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою Сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, створює права та обов`язки для Сторін, та визнається рівнозначним документом ідентичному документу, який міг би бути створений однією зі Сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб.

Пунктом 10.4 Договору визначено, що будь-які документи, що створюються/укладаються Сторонами під час виконання цього Договору (у тому числі акт приймання-передачі Послуги або акт коригування до акта приймання-передачі Послуги), можуть бути підписані Сторонами як у паперовій формі шляхом проставляння власноручного підпису уповноваженої особи на час тимчасового нефункціонування Сервісу, про що ОСП зобов`язаний повідомити на своєму вебсайті, так і в електронній формі з використанням електронного підпису (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено Законом) за допомогою Сервісу, який забезпечує юридично значимий електронний документообіг між Сторонами та знаходиться в мережі Інтернет за посиланням: https://online.ua.energy/. Один документ повинен бути підписаний з обох Сторін в один і той самий спосіб (залежно від форми документа). Податкові накладні отримуються Користувачем виключно в електронному вигляді у порядку, визначеному законодавством.

На виконання умов Договору позивачем надано визначені ним послуги, про що складено та направлено Відповідачу наступні акти на загальну суму 332 831 118,12 грн акт приймання-передачі послуги від 31.01.2024 на суму 93 250 076,68 грн; акт приймання-передачі послуги від 29.02.2024 на суму 86 123 587,04 грн; акт приймання-передачі послуги від 31.03.2024 на суму 88 180 907,50 грн; акт приймання-передачі послуги від 30.04.2024 на суму 65 276 546,90 грн.

Відповідач за отримані послуги розрахувався лише частково на загальну суму 130 000 076,68 грн, що підтверджується такими платіжними інструкціями: пл/і № 2502 від 09.04.2024 на суму 2 500 000,00 грн; пл/і № 2526 від 10.04.2024 на суму 10 000 000,00 грн; пл/і № 2542 від 11.04.2024 на суму 5 000 000,00 грн; пл/і № 2557 від 12.04.2024 на суму 7 000 000,00 грн; пл/і № 2569 від 15.04.2024 на суму 5 000 000,00 грн; пл/і № 2952 від 16.04.2024 на суму 10 000 000,00 грн; пл/і № 2960 від 17.04.2024 на суму 5 000 000,00 грн; пл/і № 3001 від 18.04.2024 на суму 3 000 000,00 грн; пл/і № 3050 від 19.04.2024 на суму 3 000 000,00 грн; пл/і № 3081 від 22.04.2024 на суму 3 000 000,00 грн; пл/і № 3097 від 23.04.2024 на суму 3 000 000,00 грн; пл/і № 3105 від 24.04.2024 на суму 3 000 000,00 грн; пл/і № 3122 від 25.04.2024 на суму 5 000 000,00 грн; пл/і № 3162 від 26.04.2024 на суму 5 000 000,00 грн; пл/і № 3174 від 29.04.2024 на суму 5 000 000,00 грн; пл/і № 3181 від 30.04.2024 на суму 12 500 000,00 грн; пл/і № 3196 від 30.04.2024 на суму 4 000 000,00 грн; пл/і № 3317 від 10.05.2024 на суму 2 250 076,68 грн; пл/і № 3318 від 10.05.2024 на суму 750 000,00 грн; пл/і № 3319 від 13.05.2024 на суму 7 000 000,00 грн; пл/і № 3337 від 14.05.2024 на суму 5 000 000,00 грн; пл/і № 3721 від 15.05.2024 на суму 3 000 000,00 грн; пл/і № 3721 від 16.05.2024 на суму 3 000 000,00 грн; пл/і № 3738 від 17.05.2024 на суму 3 000 000,00 грн; пл/і № 3752 від 20.05.2024 на суму 3 000 000,00 грн; пл/і № 3787 від 21.05.2024 на суму 3 000 000,00 грн; пл/і № 4026 від 22.05.2024 на суму 3 000 000,00 грн; пл/і № 4044 від 23.05.2024 на суму 3 000 000,00 грн; пл/і № 4069 від 24.05.2024 на суму 3 000 000,00 грн.

Отже, як було встановлено судом першої інстанції, та перевірено судом апеляційної інстанції, - загальна сума заборгованості відповідача за первинними позовними вимогами станом на 31.05.2024 становила 202 831 041,44 грн.

Також внаслідок порушення умов договору щодо своєчасної сплати коштів позивач здійснив нарахування 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 1 870 540,85 грн та інфляційні втрати в розмірі 1 654 681,37 грн, всього 206 356 263,66 грн. Заявою про уточнення позовних вимог від 03.07.2024, яка була прийнята судом до розгляду, на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України, Позивачем було заявлено клопотання про закриття провадження в частині оплаченої після подачі позову заборгованості на загальну суму 19 000 000,00 грн відповідно до наступних платіжних інструкцій: пл/і від 31.05.2024 № 4166 на суму 12 000 000,00 грн; пл/і від 13.06.2024 № 4333 на суму 2 000 000,00 грн; пл/і від 19.06.2024 № 5039 на суму 1 000 000,00 грн; пл/і від 20.06.2024 № 5064 на суму 1 000 000,00 грн; пл/і від 21.06.2024 № 5100 на суму 1 000 000.00 грн; пл/і від 24.06.2024 № 5121 на суму 1 000 000.00 грн; пл/і від 25.06.2024 № 5142 на суму 1 000 000,00 грн.

У подальшому заявою від 30.07.2024, яка також прийнята судом до розгляду, позивач збільшив позовні вимоги в частині 3 % річних ще на суму 516 885,64 грн та інфляційних втрат 5 356 671,08 грн, нарахованих на заборгованість на ранок 30.07.2024. Також, позивач заявив про наявність відповідно до пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України підстав для закриття провадження у справі на загальну суму 24 766 585,36 грн у зв`язку із складенням після подачі позову актів коригування на суму зменшення: акт коригування від 25.06.2024 до акта приймання-передачі послуги за березень 2024 року на суму зменшення -3 714 322,71 грн; акт коригування від 04.07.2024 до акта приймання-передачі послуги за квітень 2024 року на суму зменшення - 2 542 480,47 грн, акт коригування від 09.07.2024 до акта приймання-передачі послуги за травень 2024 року на суму зменшення -5 509 782,18 грн, а також частковим погашенням заборгованості після подачі позову відповідно до наступних платіжних інструкцій: пл/і від 26.06.2024 № 5147 на суму 1 000 000,00 грн; пл/і від 27.06.2024 № 5159 на суму 1 000 000,00 грн; пл/і від 28.06.2024 № 5182 на суму 2 000 000,00 грн; пл/і від 29.06.2024 № 5200 на суму 5 000 000,00 грн; пл/і від 12.07.2024 № 5390 на суму 1 000 000.00 грн; пл/і від 17.07.2024 № 5870 на суму 1 000 000,00 грн; пл/і від 19.07.2024 р № 5916 на суму 1 000 000,00 грн; пл/і від 23.07.2024 р. № 5948 на суму 1 000 000,00 грн. Всього заявами про уточнення позовних вимог від 03.07.2024 та від 30.07.2024 позивач збільшив позовні вимоги в частині основного боргу на суму 65 368 328,46 грн., в частині 3% річних на суму 1 226 365,01 грн та в частині інфляційних на суму 6 659 703,65 грн, та заявлено клопотання про закриття провадження в частині основного боргу в сумі 43 766 585,36 грн.

Однак, в подальшому позивач заявою додатково подав клопотання про закриття провадження у справі відповідно до пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України, оскільки станом на 21.11.2024 відповідач здійснив часткове погашення заборгованості на загальну суму 54 190 807,84 грн вже після подачі заяви про уточнення позовних вимог від 30.07.2024 відповідно до наступних платіжних інструкцій: пл/і від 30.08.2024 № 8552 на суму 2 000 000,00 грн; пл/і від 06.09.2024 № 8611 на суму 2 000 000,00 грн; пл/і від 18.09.2024 № 9132 на суму 5 000 000,00 грн; пл/і від 19.09.2024 № 9138 на суму 2 000 000,00 грн; пл/і від 20.09.2024 № 9182 на суму 2 000 000,00 грн; пл/і від 23.09.2024 № 9203 на суму 420 000,00 грн; пл/і від 23.09.2024 № 9189 на суму 1 570 807,84 грн; пл/і від 24.09.2024 № 9210 на суму 2 000 000,00 грн; пл/і від 30.09.2024 № 9484 на суму 5 000 000,00 грн; пл/і від 11.10.2024 № 9603 на суму 5 000 000,00 грн; пл/і від 18.10.2024 № 10282 на суму 3 000 000,00 грн; пл/і від 23.10.2024 № 10367 на суму 5 000 000,00 грн; пл/і від 24.10.2024 № 10373 на суму 2 500 000,00 грн; пл/і від 11.11.2024 № 10563 на суму 300 000,00 грн; пл/і від 13.11.2024 № 10601 на суму 7 100 000,00 грн; пл/і від 14.11.2024 № 10620 на суму 300 000,00 грн; пл/і від 18.11.2024 № 10652 на суму 8 000 000,00 грн; пл/і від 21.11.2024 № 10695 на суму 1 000 000,00 грн.

Загальний обсяг наданої позивачем послуги та здійснених відповідачем оплат підтверджено обома сторонами в наданому суду Акті звірки взаємних розрахунків за Договором за період з 01.01.2024 по 24.09.2024.

Судами встановлено, що станом на день ухвалення рішення 05.12.2024, позивач просив стягнути з відповідача суму основного боргу 170 241 976,70 грн, 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 3 096 905,86 грн та інфляційні втрати в розмірі 8 314 385,02 грн, а всього 190 653 267,58 грн.

За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі, яким позов було задоволено частково, суд стягнув з відповідача на користь позивача суму основного боргу, в розмірі 170 241 976,70 грн, 3% річних, в розмірі 1 548 452,93 грн, інфляційні втрати, в розмірі 4 157 192,51 грн, 847 840,00 грн судового збору. В частині стягнення суми основного боргу 78 957 393,20 грн провадження у справі було закрито, у зв`язку з відсутністю предмету спору, на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України.

Рішення суду мотивоване тим, що матеріалами справи доведена наявність заборгованості відповідача перед позивачем з оплати наданих послуг за Договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2024 № 0119-02024-ПП в сумі 170 241 976,70 грн, яка є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача. В частині стягнення суми основного боргу 78 957 393,20 грн, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору відповідно до пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України. Перевіривши здійснені позивачем розрахунки 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 3 096 905,86 грн та інфляційні втрати в розмірі 8 314 385,02 грн, суд вважає, що вони здійснені вірно, відповідають вимогам чинного законодавства України. Разом з тим, розглянувши заяву відповідача про зменшення нарахованих сум 3% річних та інфляційних втрат на 95%, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Суд, пославшись на врахування специфіки відносин, які існують на ринку електричної енергії в Україні, з метою забезпечення оптимального балансу інтересів сторін у спорі та запобігання настанню негативних наслідків для сторін, зокрема, і енергетичного сектору країни загалом, беручи до уваги добросовісність поведінки ТОВ "Запоріжжяелектропостачання", а також необхідність захисту інтересів Компанії, керуючись принципами справедливості, добросовісності та розумності, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість часткового задоволення клопотання відповідача та на підставі статті 233 ГК України зменшити розмір заявлених до стягнення позивачем сум 3% річних та інфляційних втрат на 50%, а саме стягнути: 3% річних 1 548 452,93 грн., інфляційні втрати 4 157 192,51 грн.

Суд апеляційної інстанції, з посиланням на висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18, погодився з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача - 3% річних в розмірі 1 548 452,93 грн. При цьому, суд апеляційної інстанції зазначив, що зменшений за певних умов може лише розмір процентів річних, нарахованих на підставі статті 625 ЦК України, а тому частково скасував рішення суду першої інстанції в частині зменшення розміру заявлених до стягнення інфляційних втрат на 50%, та прийняв нове рішення про стягнення інфляційних втрат у розмірі 8 314 385, 02 грн.

Межі та порядок розгляду справи судом касаційної інстанції

Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Джерела права та акти їх застосування. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

Предметом касаційного перегляду є наявність підстав для зменшення судами встановленого законом розміру 3 % річних.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із стятими 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Судами встановлено, що зобов`язання відповідача щодо сплати заборгованості виникло на підставі Договору та станом на день ухвалення рішення 05.12.2024, основний борг становив 170 241 976,70 грн.

Згідно зі статтею 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

До того ж у силу вимог частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також трьох процентів річних є правом кредитора, яким останній наділений у силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Такий висновок наведено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 року у справі № 905/600/18.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 року у справі № 910/4590/19 звернула увагу на те, що інфляційні та річні проценти нараховуються на суму простроченого основного зобов`язання. Тому зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного і поділяє його долю. Відповідно й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги.

Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2024 року у справі № 657/1024/16-ц зауважила, що оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.06.2019 року у справі № 916/190/18 вказала, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

Суди перевіривши нарахування позивачем відсотків річних та інфляційних втрат зробили обґрунтований висновок про правильність нарахування позивачем вказаних складових проте помилково дійшли висновку про можливість зменшення 3% річних на 50% враховуючи таке.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2025 у справі № 903/602/24 (зареєстровано у Єдиному державному реєстрі судових рішень 15.07.2025. Забезпечено надання загального доступу: 16.07.2025 ) конкретизовано правовий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (щодо застосування положень статті 625 ЦК України) та зазначено, що три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) є законодавчо встановленим та мінімальним розміром процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником. Тому розмір процентів річних, який становить три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), не підлягає зменшенню судом.

Колегія суддів враховує вищезазначені висновки Великої Палати Верховного Суду відповідно до положень частини четвертої статті 236 ГПК України, оскільки правовідносини у справах є подібними за змістовим критерієм.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 300 ГПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Отже, суди попередніх інстанцій зменшивши 3% річних на 50 % зробили помилковий висновок, що враховуючи принципи справедливості, добросовісності та розумності, наявні підстави для зменшення 3% річних, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України.

Звертаючись з касаційною скаргою скаржник визначив підставою касаційного оскарження пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України. Доводи касаційної скарги з підстави касаційного оскарження передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, ураховуючи обставини цієї справи, знайшли своє часткове підтвердження, з міркувань викладених вище у цій постанові в тій частині в якій вони узгоджуються із цим рішенням Суду. Оскільки доводи касаційної скарги, наведені на підтвердження підстави касаційного оскарження, яка передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України частково підтвердились, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування судових рішень у справі в частині відмови у стягненні 1 548 452,93 грн 3% річних та прийняття в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог про стягнення 3 % річних у повному розмірі (3 096 905,86 грн).

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (частини друга, п`ята статті 236 ГПК України).

Однак рішення і постанова судів в оскаржуваній частині наведеним вимогам не відповідають внаслідок неправильного застосування судами норм матеріального права, зокрема, щодо застосування положень статті 625 ЦК України з урахуванням висновків викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2025 у справі № 903/602/24. Підстави касаційного оскарження та доводи касаційної скарги Компанії знайшли своє підтвердження за результатами перегляду справи в касаційному порядку.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права (частина перша статті 311 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 3 частини першої 1 статті 308 ГПК України, касаційна скарга Компанії підлягає задоволенню, оскаржувані судові рішення в оскаржуваній частині - скасуванню із ухваленням нового рішення про стягнення з ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" на користь Компанії 3% річних у розмірі 3 096 905,86 грн.

Судові витрати

Відповідно до частини чотирнадцятої статті 129 ГПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на результати розгляду цієї справи у суді касаційної інстанції, судовий збір, сплачений Компанією за подання позовної заяви, розгляд справи в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій (в оскаржуваній частині), слід покласти на ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" в порядку статті 129 ГПК України.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 311, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.06.2025 у справі № 908/1612/24 в частині зменшення розміру заявлених до стягнення 3 % річних на 50%, а саме 1 548 452,93 грн скасувати.

3. Ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову про стягнення 3% річних у повному розмірі - 3 096 905,86 грн, в решті рішення Господарського суду Запорізької області області від 05.12.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.06.2025 у справі № 908/1612/24 залишити без змін.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" на користь приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 3 096 905 (три мільйони дев`яносто шість тисяч дев`ятсот п`ять) грн 86 коп. 3% річних.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 18 581 (вісімнадцять тисяч пятсот вісімдесят одну) грн 43 коп. судового збору сплаченого за подання позовної заяви, 27 872 (двадцять сім тисяч вісімсот сімдесят дві) грн 15 коп за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, та 37 162 (тридцять сім тисяч сто шістдесят дві) грн 87 коп за розгляд справи в суді касаційної інстанцій (в оскаржуваній частині).

6. Видачу відповідного наказу доручити Господарському суду Запорізької області.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя Ю. Власов

Суддя І. Колос