ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"12" вересня 2025 р. Справа № 906/1180/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Юрчук М.І.

суддя Миханюк М.В.

суддя Тимошенко О.М.

розглянувши клопотання (вх.3839/25 від 04.09.2025) про зупинення провадження у справі

у порядку письмового провадження під час розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Житомиробленерго" на рішення Господарського суду Житомирської області, ухваленого 26.05.25р. суддею Машевською О.П. у м.Житомирі, у справі № 906/1180/24

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Акціонерного товариства "Житомиробленерго"

про стягнення 189 000, 31 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 26.05.2025 у справі №906/1180/24 задоволено позов Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Акціонерного товариство "Житомиробленерго" про стягнення 189 000, 31грн. Стягнуто з відповідача на користь позивача 189 000, 31 грн - 3% річних та 2 268, 00 грн - судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство "Житомиробленерго", 16.06.2025 через систему "Електронний суд, звернулось до апеляційного суду з апеляційною скаргою (вх2695/25 від 16.06.2025), в якій просить рішення господарського суду Житомирської області від 26.05.2025 по справі № 906/1180/24 скасувати і постановити нове рішення, яким зменшити 3% річних до 0,3% річних. Стягнути на користь АТ "Житомиробленерго" витрати пов`язані зі сплатою судового збору при поданні апеляційної скарги.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.07.2025, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Житомиробленерго" на рішення Господарського суду Житомирської області від 26.05.2025 у справі №906/1180/24.

Запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня одержання даної ухвали надати апеляційному господарському суду обґрунтований відзиви на апеляційну скаргу в порядку передбаченому статтею 263 ГПК України, а також докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів іншому учаснику справи.

Роз`яснено сторонам, що, відповідно до ч. 13 ст. 8, ч. 10 ст. 270 ГПК України, розгляд апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції від 26.05.2025 у справі №906/1180/24 відбудеться без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи.

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" у відзиві просить відмовити Акціонерному товариству "Житомиробленерго" в задоволенні апеляційної скарги на рішення Господарського суду Житомирської області від 26.05.2025 у справі №906/1180/24.

04.09.2025 через систему "Електронний суд" до апеляційного суду від апелянта Акціонерного товариства "Житомиробленерго" надійшло клопотання (вх.3839/25) про зупинення провадження у справі №906/1180/24.

В обґрунтування вказаного клопотання, апелянт зазначив наступне.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалою від 13.08.2025 передав справу № 914/2625/23 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для надання висновків щодо застосування ст.530 ЦК, а саме чи являються виставлені рахунки на суми попередньої оплати вимогами в розумінні ст.530 ЦК. Верховний Суд зазначив в ухвалі від 13.08.2025 у справі № 914/2625/23 (пункт 107), що Верховний Суд (колегія суддів: Чумак Ю.Я., Дроботова Т.Б., Багай Н.О.) у постанові від 15.07.2025 у справі №914/3621/23 погодився з позицією судів першої та апеляційної інстанції, які вважали, що рахунок на оплату не є вимогою про оплату, вказавши таке:

"25. До того ж, суди попередніх інстанцій встановили, що умовами договору № 0521- 03041 також не врегульовано строк оплати вартості фактично наданої послуги, оскільки сторони по різному трактують умови договору щодо визначення, що саме є вимогою, від отримання якої обліковуватиметься строк оплати в розумінні частини 2 статті 530 ЦК України. Так, позивач вважає, що вимогою в розумінні частини 2 статті 530 ЦК України є акт наданих послуг та рахунки (рахунки-фактури), скеровані з проектами актів, однак суди попередніх інстанцій не погодилися з такими доводами позивача, оскільки в розумінні частини 2 статті 530 ЦК України акт надання послуги не є вимогою, позаяк такий не містить в собі власне вимоги про оплату, як і терміну оплати, тощо.

… 62. Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи скаржника про те, що суди попередніх інстанцій безпідставно та без будь-якої оцінки проігнорували наявні в матеріалах справи рахунки-фактури, які є вимогами кредитора в розумінні частини 2 статті 230 ЦК України, з огляду на мотиви судів попередніх інстанцій, наведені у пунктах 26-29 цієї постанови".

В ухвалі від 13.08.2025 по справі №914/2625/23 (пункт 111) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив, що в іншому випадку (у разі повернення цієї справи Об`єднаною палатою через відсутність правових висновків у постанові від 15.07.2025 у справі №914/3621/23) може мати місце ситуація, коли будуть існувати дві постанови Верховного Суду, ухвалені щодо одних і тих самих сторін у подібних правовідносинах, однак, з різним підходом до тлумачення норм права, який жодним чином не зумовлений різницею в обставинах справи.

Станом на 04.09.2025 відомості щодо розгляду даної справи в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні.

Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики (пункт 4). У відповідності до частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та частини четвертої статті 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до пункту 7 частини першої та частини третьої статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. З питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

Згідно з пунктом 11 частини першої статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Скаржник враховуючи предмет та підстави позову у цій справі (нарахування інфляційних і 3 % річних на планову (попередню) оплату, а також відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування у подібних правовідносинах статей 530 ЦК України (чи являються виставлені рахунки на суми попередньої оплати вимогами в розумінні ст.530 ЦК), з огляду на подібність правовідносин справи №906/1180/24 зі справою №914/2625/23 з урахуванням критеріїв подібності та те, що правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №914/2625/23 може мати суттєве значення для правильного вирішення спірного питання у цій справі, з метою єдності судової практики, а також те, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики та відповідно до пункту 7 частини першої статті 228, пункту 11 частини першої статті 229 ГПК України, просить зупинити провадження у справі №906/1180/24, до закінчення перегляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №914/2625/23.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.09.2025 прийнято апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Житомиробленерго" на рішення Господарського суду Житомирської області від 26.05.2025 у справі №906/1180/24 до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Тимошенко О.М., суддя Миханюк М.В.

За результатами розгляду клопотання про зупинення провадження у справі, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 ГПК суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Так, апеляційним судом встановлено, що предметом апеляційного оскарження у справі №906/1180/24 є стягнення 189000,31грн - 3% річних на підставі рішення Господарського суду Житомирської області від 26.05.2025.

Зазначена сума заборгованості, як одна із складових сум заборгованості за позовом, є єдиною сумою заборгованості, після того, як позивач 01.05.2025 подав заяву про закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 21 802 602, 90грн у зв`язку з відсутністю предмету спору. Зазначена сума основного боргу сплачена боржником із порушенням термінів її оплати.

Суд першої інстанції ухвалою від 01.05.2025 закрив провадження у справі в частині стягнення основного боргу на суму 21 802 602,90грн за надані послуги (а.с.29-30, т.2).

Розмір 3% річних нараховано відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу (ЦК) України, як відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

На думку відповідача, нарахована відповідальність за порушення грошового зобов`язання є надміру великою та неспівмірною та підлягає зменшенню із 3% до 0,3%.

Згідно з частиною 4 статті 236 ГПК України та частиною 6 статті 13 Закону "Про судоустрій і статус суддів", висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних на суму боргу відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справах №703/2718/16-ц, №646/14523/15-ц, від 13.11.2019 року у справі № 922/3095/18, від 18.03.2020 року у справі №902/417/18.

Отже, передбачений частиною 2 статті 625 ЦК України обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми виникає виходячи з наявності самого факту прострочення, який у цій справі мав місце.

Водночас, у постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що "нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц.

Нарахування на суму боргу 3% річних (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) відбувається незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2024 у справі №911/952/22).

Місцевий господарський суд, здійснивши перевірку розрахунку в частині нарахування 3% річних визнав його арифметично правильним, відмовивши представнику відповідача у задоволенні клопотання про зменшення такої суми відповідальності.

У свою чергу Велика Палата Верховного Суду також висловила свою правову позицію щодо зменшення 3% річних (Постанова ВП ВС від 2 липня 2025 року у справі № 903/602/24 (провадження № 12-19гс25), у якій визначила, що "з огляду на правову природу процентів річних як визначеної законом плати боржника за користування грошовими коштами кредитора їх розмір може бути зменшено.

При цьому суд під час визначення розміру, до якого можна зменшити проценти річних, обмежений нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка визначає, що боржник має сплатити кредитору три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) від простроченої суми.

Розмір процентів річних, який становить три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), це законодавчо встановлений і мінімальний розмір процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником, який не підлягає зменшенню судом".

Таким чином Велика Палата Верховного Суду вже розглянула спірні правовідносини, пов`язані із зменшенням 3% річних та сформулювала свою правову позицію.

З огляду на зазначене вище колегія суддів не вбачає підстав для необхідності зупиняти апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Житомиробленерго" на рішення Господарського суду Житомирської області від 26.05.2025 у справі №906/1180/24 до закінчення перегляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №914/2625/23.

Відповідно, клопотання Акціонерного товариства "Житомиробленерго" (вх.3839/25) про зупинення провадження у справі №906/1180/24 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 228, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити Акціонерному товариству "Житомиробленерго" у задоволенні клопотання (вх.3839/25) про зупинення провадження у справі №906/1180/24 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Житомиробленерго" на рішення Господарського суду Житомирської області від 26.05.2025.

2. Ухвалу апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку у відповідності до ст.286-291 ГПК України.

3. Ухвала надсилається учасникам провадження у справі через систему "Електронний суд".

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Миханюк М.В.

Суддя Тимошенко О.М.