ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2025 року м.Дніпро Справа № 908/1966/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання: Чирцов А.А.

представники сторін:

від скаржника: Гриценко Вікторія Сергіївна;

інші сторони у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Запорізька атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на ухвалу господарського суду Запорізької області від 23.05.2024 року у справі №908/1966/22 ( у складі колегії суддів: головуючий суддя Проскуряков К.В., судді: Боєва О.С., Горохов І.С.)

за скаргою Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на дії заступника начальника Відділу примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Зюбрицького А.В. у ВП № 74583077 по справі № 908/1966/22

за позовом: Приватного підприємства "ЕНХОЛ" (електронна адреса: ; ; вул. Антоновича, буд. 172, м. Київ, 03061; )

до відповідача: Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (електронна адреса: ; вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032; ) в особі філії "Відокремлений підрозділ "Запорізька атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (електронна адреса: ; вул. Промислова, буд. 133, м. Енергодар, Запорізька область, 71503; )

про стягнення 53 324 156,96 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 07.06.2023 року у справі №908/1966/22 задоволено позовні вимоги Приватного підприємства "ЕНХОЛ".

Стягнуто з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" на користь Приватного підприємства "ЕНХОЛ" основну заборгованість за договором № 75/217-20/48-121-01-20-10022 від 21.12.2020 у розмірі 39 689 772,32 грн., 3 % річних на суму 1 714 387,29 грн., інфляційні втрати - 11 919 997,35 грн., судовий збір в розмірі 764 236,34 грн. - на користь Державного бюджету України.

Вказане рішення набрало законної сили 08.11.2023 року після перегляду справи в апеляційному порядку.

26.12.2023 року на виконання рішення судом видано відповідні накази, в тому числі щодо стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032, ) в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (вул. Промислова, буд. 133, м. Енергодар, Запорізька область, ) на користь Державного бюджету України судового збору у розмірі 799 862 (сімсот дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот шістдесят від) грн 35 коп.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.01.2024 року № 908/1966/22 відмовлено у задоволенні заяви Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про відстрочення виконання рішення господарського суду Запорізької області від 07.06.2023 року у справі № 908/1966/22.

Ухвалою суду від 29.01.2024 року № 908/1966/22 задоволено заяву Міністерства юстиції України № 3754770 від 22.01.2024 про заміну сторони (боржника) у виконавчому провадженні № 73754770 по справі № 908/1966/22. Замінено сторону у виконавчому провадженні № 73754770 (боржника) - Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032; ) в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія " Енергоатом " (вул. Промислова, буд. 133, м. Енергодар, Запорізька область, 71503; ) по справі № 908/1966/23 на його правонаступника - Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032; ) в особі філії "Відокремлений підрозділ "Запорізька атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул. Промислова, буд. 133, м. Енергодар, Запорізька область, 71503; ).

29.01.2024 року судом задоволено заяву Приватного підприємства "ЕНХОЛ" №б/н від 18.01.2024 року про прийняття додаткового рішення по справі № 908/1966/22.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Запорізька атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" витрат зі сплати судового збору: стягнуто з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032; ) в особі філії "Відокремлений підрозділ "Запорізька атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул. Промислова, буд. 133, м. Енергодар, Запорізька область, 71503; ) на користь Приватного підприємства "ЕНХОЛ" (вул. Антоновича, буд. 172, м. Київ, 03061; ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 35 626 (тридцять п`ять тисяч шістсот двадцять шість) грн. 01 коп.

Ухвалою суду від 08.02.2024 року виправлено помилки, допущені при оформленні наказу (виконавчого документа) господарського суду Запорізької області, виданого 26.12.2023 року по справі № 908/1966/22, зазначивши правильного стягувача та суму судового збору, а саме: "стягувач: Державна судова адміністрація України (вул. Липська, буд. 18/5, м.Київ, 01601; )" та "на користь Державного бюджету України (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; Код банку отримувача: 820019; Рахунок отримувача: 0001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 764 236 (сімсот шістдесят чотири тисячі двісті тридцять шість) грн. 34 коп".

Також виправлено помилку, допущену при оформлені наказу (виконавчого документа) господарського суду Запорізької області, виданого 26.12.2023 року по справі № 908/1966/22, а саме: замість "наказ дійсний для пред`явлення до виконання державному виконавцю до 08.11.2026" вважати "наказ дійсний для пред`явлення до виконання державному виконавцю до 08.02.2024".

Згідно ч. 1 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що 30.04.2024 року заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управлінні Міністерства юстиції (м. Одеса) Зюбрицьким А.В. відкрито виконавче провадження № 74583077 про стягнення з ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП ЗАЕС судового збору згідно наказу господарського суду Запорізької області від 26.12.2023 року у справі 908/1966/22 на суму 799 862,35 грн.

Також, 30.04.2024 року заступником начальника ВПВР УЗПВР у Запорізькій області ПМУ МЮ (м. Одеса) винесено постанову у ВП №74583077 про стягнення виконавчого збору у розмірі 79 986,23 грн. та постанову про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 375,00 грн.

14.05.2024 року від Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" до господарського суду Запорізької області надійшла скарга № б/н від 13.05.2024 року (вх. № 10330/08-08/24 від 14.05.2024 року) на дії заступника начальника Відділу примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Зюбрицького Антона Валентиновича у ВП № 74583077 по справі № 908/1966/22.

Як вбачається зі змісту скарги, відповідач, посилаючись на ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 2, ст. 3, ч.4 ст. 4, ст. 12, ст. 18, ст. 19, 28, ч. 1, 4 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", ст. ст. 327, 339-341 Господарського процесуального кодексу України просив суд визнати неправомірними дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Зюбрицького А.В, щодо винесення постанови від 30.04.2024 року про відкриття виконавчого провадження №74583077; скасувати постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Зюбрицького А.В. про відкриття виконавчого провадження №74583077 від 30.04.2024 року; зобов`язати заступника начальника відділу примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Зюбрицького А.В. усунути вчинені порушення, повернути наказ господарського суду Запорізької області від 26.12.2023 року №908/1966/23 стягувачу без виконання.

Відповідач зазначав, що 30.04.2024 року органом примусового виконання рішень відкрито виконавче провадження № 74583077 про стягнення з ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП ЗАЕС судового збору згідно наказу господарського суду Запорізької області від 26.12.2023 року у справі 908/1966/22 на суму 799 862,35 грн.

Також, 30.04.2024 року винесено постанову у ВП №74583077 про стягнення виконавчого збору у розмірі 79 986,23 грн. та постанову про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 375,00 гривень, постанову про приєднання виконавчого провадження №74583077 до зведеного виконавчого провадження №69687886, яке веде ВПВР УЗПВР у Запорізькій області Південного МУМЮ (м. Одеса).

Скаржник вважав, що в порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем відкрито виконавче провадження №74583077 з примусового виконання наказу №908/1966/22 від 26.12.2023 року, строк пред`явлення до виконання якого сплив 08.02.2024 року.

Крім того, станом на дату відкриття виконавчого провадження (30.04.2024 року), обов`язок боржника за рішенням суду №908/1966/22 щодо сплати судового збору в розмірі 799 862,35 на користь держави відсутній.

Також заявник посилався на те, що боржник оскаржує постанову про відкриття провадження, тобто документ, винесений поза межами зведеного виконавчого провадження і до включення нового виконавчого провадження до складу зведеного, тому факт приєднання виконавчого провадження №74583077 до зведеного виконавчого провадження №69687886, не впливає на підсудність, що підлягає застосуванню при поданні цієї скарги, а тому вважав, що розгляд скарги підсудний господарському суду Запорізької області.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 23.05.2024 року у справі №908/1966/22 відмовлено у задоволенні скарги № б/н від 13.05.2024 року (вх. № 10330/08-08/24 від 14.05.2024 року) Акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032; ) на дії заступника начальника Відділу примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Зюбрицького Антона Валентиновича у ВП №74583077 по справі № 908/1966/22.

Суд першої інстанції зазначив про відсутність підстав для висновку про порушення державним виконавцем будь-яких прав скаржника при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження №74583077 від 30.04.2024 року.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, АТ "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Запорізька атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" оскаржило її в апеляційному порядку з підстав невідповідності висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що у змістовному наповненні ухвали суду першої інстанції наявні суперечності, констатується неузгодженість висновків, які покладені в основу прийнятого судом рішення щодо законності оскаржуваних дій та процитованих правових норм Закону України "Про виконавче провадження".

Скаржник вважає, що під час виконання посадових обов`язків заступником начальника відділу примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Зюбрицьким Антоном Валентиновичем допущені порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження", зокрема: щодо відкриття виконавчого провадження №74583077 про стягнення з Державного підприємства "НАЕК "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька АЕС" судового збору згідно наказу господарського суду Запорізької області від 26.12.2023 року у справі 908/1966/22 на суму 799 862,35 грн.; щодо стягнення виконавчого збору у розмірі 79 986,23 грн та стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 375,00 грн,, а також щодо прийняття постанови про приєднання виконавчого провадження №74583077 до зведеного виконавчого провадження №69687886, яке веде ВПВР УЗПВР у Запорізькій області Південного МУМЮ (м.Одеса).

Боржник вказує, що:

- наказ господарського суду Запорізької області від 26.12.2023 року у справі №908/1966/22 дійсний для пред`явлення до виконання державному виконавцю до

08.02.2024 року. Сума судового збору до стягнення визначена в розмірі 764 236,34 грн.

- 28.03.2024 року стягувачем наказ господарського суду Запорізької області від 26.12.2023 року у справі №908/1966/22 направлений на примусове виконання.

- 30.04.2024 року заступником начальника ВПВР у Запорізькій області ПМУ МЮ (м. Одеса) Зюбрицьким А.В. відкрито виконавче провадження №74583077 з примусового виконання наказу №908/1966/22 від 26.12.2023 року, строк пред`явлення до виконання якого сплив.

- станом на дату відкриття виконавчого провадження (30.04.2024 року) обов`язок

боржника за рішенням суду №908/1966/22 щодо сплати судового збору в розмірі 799 862,35 грн на користь держави був відсутній.

- в порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець постановив стягнути виконавчий збір в більшому розмірі, ніж передбачено Законом та витрати виконавчого провадження.

- судом першої інстанції неправомірним діям посадової особи органу ДВС не надано належної правової оцінки.

Апелянт вказує, що посадова особа органу ДВС при прийнятті постанови від 30.04.2024 року діяла з порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Станом на дату відкриття виконавчого провадження №74583077 посадова особа органу ДВС:

- неправомірно зазначає в постанові про відкриття виконавчого провадження боржником державне підприємство "НАЕК "Енергоатом", яке з 11.01.2024 року є припиненим відповідно до відомостей з ЄДРЮОФОП та ГФ;

- неправомірно визначає суму до стягнення з боржника в розмірі 799 862,35 грн;

- неправомірно виносить постанову про стягнення виконавчого збору в більшому розмірі, ніж передбачено Законом України "Про виконавче провадження";

- відкриває провадження з примусового виконання за наказом, строк пред`явлення якого сплив.

При цьому, в наданих поясненнях державний виконавець підтвердив, що вчинені ним дії у ВП 74583077 були неправомірні, про що свідчить винесення постанов про виправлення помилок та внесення змін до АСВП 21.05.2024 року.

Апелянт звертає увагу, що державний виконавець зазначив, що при здійсненні реєстрації виконавчого провадження та при винесенні постанов були допущені помилки, пов`язані з неповним врахуванням виправлень на підставі ухвали господарського суду Запорізької області від 08.02.2024 року по справі №908/1966/22.

Вказує, що на підставі абз. 3 ч. 3 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" 21.05.2024 року посадова особа органу ДВС виносить постанови про виправлення допущених помилок та внесення змін до Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Між тим, абз. 2 ч. 3 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Враховуючи, що винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №74583077 із вищевикладеними порушеннями, що не є граматичними чи арифметичними помилками, суперечить вимогам закону, з огляду на передбачений абз. 2 ч. 3 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" порядок дій керівника органу ДВС щодо скасування незаконних постанов, наявні підстави визнання дій посадової особи ДВС неправомірними у судовому порядку.

Вказує, що якщо дії з відкриття виконавчого провадження незаконні, то всі вчиненні у подальшому дії в такому виконавчому провадженні також незаконні.

Висновки суду першої інстанції щодо законності дій посадової особи органу ДВС при здійсненні ВП № 74583077 вступають у пряме протиріччя з нормами матеріального права.

Також скаржник зазначає, що суд першої інстанції безпідставно погодився з доводами посадової особи органу ДВС щодо переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Щодо цього вказує, що строк пред`явлення до виконання наказу господарського суду Запорізької області по справі №908/1966/22 - до 08.02.2024 року.

Визначений господарським судом Запорізької області строк пред`явлення і станом на дату викладення наказу в новій редакції (08.02.2024 року) і станом на дату звернення стягувача до органу ДВС (28.03.2024 року) не розпочався. Тому такий строк пред`явлення до виконання наказу №908/1966/22 не може бути перерваним.

Вважає, що в даному випадку наказ господарського суду Запорізької області від 26.12.2023 року в новій редакції із строком пред`явлення до 08.02.2024 року є таким, що не підлягає виконанню, оскільки на дату викладення наказу в новій редакції судом визначено такий строк, який унеможливлює стягувачу вчасно пред`явити його до виконання (протягом трьох місяців з наступного дня після набрання ним законної сили).

Отже, наказ господарського суду Запорізької області від 26.12.2023 року в новій редакції із строком пред`явлення до 08.02.2024 року не має виконавчої сили, відповідно є таким, що не відповідає вимогам до виконавчого документа.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами. Проте, із відповідною заявою стягувач не звертався.

Крім того, заявник не погоджується із висновком суду про належне виконання державним виконавцем вимог ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження".

Щодо цього апелянт зазначає наступне:

Суд в оскаржуваній ухвалі зазначив, що оскільки м. Енергодар перебуває в тимчасовій окупації і доставка кореспонденції поштовими операторами України на тимчасово окуповану територію не здійснюється, то вказане свідчить про отримання боржником 02.05.2024 року на його офіційну адресу електронної пошти оскаржуваної постанови державного виконавця від 30.04.2024 року.

Постанова про відкриття виконавчого провадження від 30.04.2024 №74583077, а також інші винесені постанови у ВП №74583077, надійшли до філії "ВП ЗАЕС" АТ "НАЕК "Енергоатом" 02.05.2024 року електронною поштою на адресу .

Між тим, ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Боржником за виконавчим провадженням є Акціонерне товариство НАЕК "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Запорізька АЕС", місцезнаходження: вулиця Назарівська, 3, місто Київ, 01032.

Проте, на поштову адресу боржника, зазначену у виконавчому документі, копії постанов у виконавчому провадженні №74583077 від 30.04.2024 року, не надходили, що є порушенням ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, посадовою особою органу ДВС не дотримано вимогу Закону України "Про виконавче провадження" щодо направлення постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням за адресою, зазначеною у виконавчому документі, а саме: вулиця Назарівська, 3, місто Київ, 01032.

Тому висновки суду в цій частині апелянт також вважає необґрунтованими.

Скаржник просить ухвалу господарського суду Запорізької області від 23.05.2024 року у справі №908/1966/22 скасувати. Ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу АТ "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Запорізька атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом":

- визнати неправомірними дії заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Зюбрицького A.B. у ВП№74583077 щодо винесення постанови від 30.04.2024 року про відкриття виконавчого провадження №74583077;

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №74583077 від 30.04.2024 року;

- зобов`язати заступника начальника відділу примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Зюбрицького A.B. усунути вчинені порушення, повернути наказ господарського суду Запорізької області від 26.12.2023 року №908/1966/23 стягувачу без виконання.

Позивач по справі відзив на апеляційну скаргу не надав, участь свого представника у судове засідання не забезпечив.

Відповідно до ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців (ч.1).

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття (ч. 2).

Строки пред`явлення виконавчого документа - це встановлений законом строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання і стати підставою для відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій, спрямованих на реалізацію припису юрисдикційного акта.

Зазвичай ці строки встановлюються судом або іншим уповноваженим органом у межах встановленого законом терміну.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення,/ якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання (п.п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження")./

У разі пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання стягувач має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 6 ст. 12 Закону "Про виконавче провадження").

Як вбачається зі змісту скарги, боржник вважає неправомірними дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Зюбрицького А.В, щодо винесення постанови від 30.04.2024 року про відкриття виконавчого провадження №74583077.

Як зазначено вище, 30.04.2024 року заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управлінні Міністерства юстиції (м. Одеса) Зюбрицьким А.В. відкрито виконавче провадження № 74583077 про стягнення з ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП ЗАЕС судового збору згідно наказу господарського суду Запорізької області від 26.12.2023 року у справі 908/1966/22 на суму 799 862,35 грн.

Також, 30.04.2024 року заступником начальника ВПВР УЗПВР у Запорізькій області ПМУ МЮ (м. Одеса) винесено постанову у ВП №74583077 про стягнення виконавчого збору у розмірі 79 986,23 грн. та постанову про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 375,00 грн.

Згідно наявних матеріалів справи, строк пред`явлення до виконання наказу господарського суду Запорізької області по справі №908/1966/22, виданого 26.12.2023 року, з урахуванням виправлень, внесених ухвалою суду від 08.02.2024 року, було визначено судом до 08.02.2024 року.

При цьому, виконавче провадження № 74583077 про стягнення з ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП ЗАЕС судового збору згідно наказу господарського суду Запорізької області від 26.12.2023 року у справі 908/1966/22 на суму 799 862,35 грн. було відкрито лише 30.04.2024 року.

Судом встановлено, що стягувач не звертався до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Між тим, суд обґрунтовано вказав, що відповідно до вимог пп. 2, п 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Загальновідомим є той факт, що починаючи з 24.02.2022 року у зв`язку із збройною агресією РФ в України запроваджено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, не переривався і є діючим до цього часу.

Оскільки наказ господарського суду Запорізької області по справі №908/1966/22 було видано 26.12.2023 року, тобто в період дії воєнного стану, тому строк пред`явлення вказаного наказу до виконання не пропущено стягувачем.

Таким чином, доводи апелянта про те, що у державного виконавця були наявні підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження, є необгрунтовані та колегією суддів відхиляються.

Судом встановлено, що апелянт вірно зазначає, що згідно матеріалів виконавчого провадження при здійснені реєстрації виконавчого провадження та, відповідно, подальшому винесенні постанов, державним виконавцем було допущено помилки, пов`язані з неповним врахуванням виправлень на підставі ухвали господарського суду Запорізької області від 08.02.2024 року по справі №908/1966/22, а саме:

- невірно викладено резолютивну частину виконавчого документа у відомостях Автоматизованої системи виконавчого провадження за ВП№74583077 та, відповідно, постанові про відкриття виконавчого провадження від 30.04.2024 ВП№74583077, постанові про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 30.04.2024 ВП №74583077, постанові про стягнення виконавчого збору від 30.04.2024 ВП№74583077 та постанові про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, а саме вказано: "Стягнути з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032, ) в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція (вул. Промислова, буд. 133, м. Енергодар, Запорізька область, ) на користь Державного бюджету України судового збору у розмірі 799 862 (сімсот дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот шістдесят від) гривні 35 коп." замість "Стягнути з Акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032; ) в особі філії Відокремлений підрозділ Запорізька атомна електрична станція Акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул. Промислова, буд. 133, м. Енергодар, Запорізька область, 71503; ) на користь Державного бюджету України (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; Код банку отримувача: 820019; Рахунок отримувача: 0001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 764 236 (сімсот шістдесят чотири тисячі двісті тридцять шість) грн. 34 коп.";

- було допущено помилку у зазначені суми стягнення у відомостях Автоматизованої системи виконавчого провадження за ВП№74583077 та вказано суму 799862,35грн. замість 764236,34грн.;

- вказано боржником "Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032, ) в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція (вул. Промислова, буд. 133, м. Енергодар, Запорізька область, ) замість "Акціонерне товариство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032; ) в особі філії Відокремлений підрозділ Запорізька атомна електрична станція Акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (вул. Промислова, буд. 133, м. Енергодар, Запорізька область, 71503; )".

Відповідно до абз.3 п.3 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або/ виконавець з власної ініціативи /чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Судом першої інстанції встановлено, що постановами державного виконавця від 21.05.2024 року було виправлено відповідні помилки та внесено зміни до Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Таким чином, зміст чинних постанов у виконавчому провадженні ВП№74583077, в тому числі щодо спірного наказу від 26.12.2023 року про стягнення судового збору у розмірі 764 236 (сімсот шістдесят чотири тисячі двісті тридцять шість) грн. 34 коп. відповідають змісту наказу, вказаному в ухвалі суду від 08.02.2024 року.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що апелянт безпідставно вказує про наявність помилок державного виконавця у згаданих заявником постановах, так як вони усунуті на час звернення боржника зі скаргою до суду і будь-які порушення щодо цього відсутні, про що вірно зазначив суд в оскаржуваній ухвалі.

Отже, відсутні підстави для висновку про порушення державним виконавцем будь-яких прав скаржника при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження №74583077 від 30.04.2024 року.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що на поштову адресу боржника, зазначену у виконавчому документі, копії постанов у виконавчому провадженні №74583077 від 30.04.2024 року не надходили, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 28 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З наданих самим скаржником копій супровідних листів органу ДВС від 30.04.2024 року за №№ 41941-6-26.1, 41644-6-26.1, 41930-6-26.1, 41947-6-26.1 вбачається, що на зазначену в виконавчому документі адресу боржника були надіслані копії відповідних постанов державного виконавця від 30.04.2024 року. (Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція Акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (вул. Промислова, буд. 133, м. Енергодар, Запорізька область, 71503; адреса для листування ).

На вказаних листах наявні вхідні номери філії "ВП ЗАЕС" від 02.05.2024 року, штрих код та інвентарний номер вхідного документу: № 21-2184-вх, інв. № 21-0034323; № 21-2182-вх, інв. № 21-0034318; № 21-2183-вх, інв. № 21-0034319; № 21-2181-вх, інв. № 21-0034315.

Суд першої інстанції вірно врахував, що оскільки м. Енергодар перебуває в тимчасовій окупації і доставка кореспонденції поштовими операторами України на тимчасово окуповану територію не здійснюється, то вказане свідчить про отримання боржником 02.05.2024 року на його офіційну адресу електронної пошти оскаржуваної постанови державного виконавця від 30.04.2024 року.

Таким чином, за даних умов державним виконавцем виконано вимоги ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" і порушення зазначених апелянтом прав боржника не встановлено.

Також колегія суддів враховує, що предметом скарги не є скасування постанов про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору, приєднання його до зведеного виконавчого провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006 року).

Також у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Отже, враховуючи вищезазначене, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду поділяє доводи оскаржуваної ухвали про те, що скарга АТ "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" № б/н від 13.05.2024 року (вх. № 10330/08-08/24 від 14.05.2024) на дії заступника начальника Відділу примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Зюбрицького Антона Валентиновича у ВП № 74583077 по справі № 908/1966/22 не підлягає задоволенню.

Під час апеляційного перегляду справи апелянт висновки оскаржуваної ухвали не спростував. Апеляційна скарга не доведена та задоволенню не підлягає.

Судові витрати за її розгляд згідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України слід покласти на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 23.05.2024 року у справі №908/1966/22 залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09.09.2025 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя О.Г. Іванов

Суддя Ю.Б. Парусніков