ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/837/25

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнігран"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерно Сістем"

про стягнення 71075,43 грн

Процесуальні дії по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнігран" звернулось до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерно Сістем" 71075,43 грн. заборгованості за договором поставки №24б0109 від 01.09.2024р.

Ухвалою суду від 07.07.2025р. позовну заяву залишено без руху з метою усунення виявлених недоліків.

08.07.2025р. до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви з відповідними доказами.

Ухвалою від 14.07.2025р. суд відкрив провадження у справі. Постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Вказаною ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань в частині оплати отриманого товару, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість в сумі 57652,41 грн.

Додатково позивач нарахував відповідачу 8853,03 грн. пені, а також 894,66 грн. 3% річних та 3675,33 грн. інфляційних втрат.

Відповідач, в порядку ст.ст. 165, 251 ГПК України, не скористався правом подачі письмового відзиву на позовну заяву, доводи позивача не спростував.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 14.07.2025р. надіслана на поштову адресу відповідача, вказану в ЄДРЮОФОПГФ, повернулась без вручення адресату з підстав відсутності адресата за вказаною адресою.

У відповідності до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

Пунктом 10 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про юридичну особу, зокрема місцезнаходження юридичної особи.

За змістом правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, від 27.07.2022 у справі № 908/3468/13 та підлягають застосуванню з огляду на ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у цьому випадку, суду. Факт неотримання поштової кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи судом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Враховуючи викладене, судом було надано учасниками справи можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Згідно ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

01.09.2024р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юнігран» (позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтерно Сістем" (відповідач, покупець) було укладено договір поставки №24б0109 (а.с. 13-15), відповідно до умов п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставляти покупцеві продукцію бетонні вироби та піддони, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати таку продукцію у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених договором.

Відповідно до п. 2.3. договору, датою поставки продукції вважається дата, вказана у видатковій накладній.

Відповідно до п. 4.2. договору покупець зобов`язаний оплатити партію продукції авансом до дати поставки замовленої партії, тобто шляхом внесення передплати в розмірі 100% вартості замовленої партії продукції.

Згідно п. 4.3. договору сторони домовилися, що постачальник може достроково виконати свої зобов`язання за цим договором та здійснити поставку продукції покупцю до здійснення ним авансового платежу (передплати) за таку продукцію. В цьому випадку покупець зобов`язаний оплатити поставлену йому партію продукції протягом 3 (трьох) банківських днів з дати поставки такої партії продукції.

В разі невиконання чи неналежно виконання сторонами умов цього договору винна сторона несе вiдповідальнiсть вiдповiдно до діючого законодавства України (п. 7.1. договору).

Сторони пунктом 7.2. договору погодили, що в разi порушення покупцем строкiв оплати продукції, встановлених п. 4.3. цього договору, покупець зобов`язаний вiдшкодувати постачальнику в повному обсязi всі збитки, якi викликанi у останнього в результаті такого порушення, та сплатити постачальнику неустойку у виглядi пенi в розмірі подвiйної облiкової ставки Нацiонального банку України, яка діяла пiд час прострочення оплати, за кожен день такого прострочення. Неустойка (пеня) нараховується на розмiр несплачених покупцем грошових сум, починаючи з першого дня прострочення оплати, та нараховується за весь перiод прострочення оплати покупцем, а її нарахування припиняється в день повного погашення заборгованостi покупцем.

Відповідно до п. 7.4. договору, сторони погоджуються, що неустойки/штрафи за цим договором стягуються за весь період прострочення, без урахування норми ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України стосовно обмеження такого строку шістьма місяцями.

Позивач здійснив поставку продукції відповідачу на загальну суму 1059968,81 грн., яка відповідачем оплачена на суму 1002316,40 грн.

Заборгованість в розмірі 57652,41 грн. виникла за видатковими накладними: №2820 від 04.12.2024р. на суму 6673,54 грн. (а.с.8); №2824 від 06.12.2024р. на суму 17642,02 грн. (а.с.9); №2825 від 10.12.2024р. на суму 8898,05 грн. (а.с.10); №2826 від 11.12.2024р. на суму 24666,89 грн. (а.с.11); №2829 від 19.12.2024р. на суму 3548,20 грн. (а.с.12).

Позивач зазначає, що за видатковою накладною № 2820 від 04.12.2024р. відповідачем частково проведено оплату, у зв`язку з чим залишок несплаченої заборгованості за нею становить 2897,25 грн.

19.05.2025р. позивачем на адресу ТОВ "Інтерно Сістем" було направлено претензію з вимогою погашення заборгованості за поставлений товар (а.с.23).

У зв`язку з несплатою відповідачем боргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнігран" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерно Сістем" 57652,41 грн. заборгованості за договором поставки.

Додатково до стягнення позивач заявив 8853,03 грн. пені, 3675,33 грн. інфляційних та 894,66 грн. 3% річні.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору поставки №24б0109 від 01.09.2024р.

Частинами 1, 2 статті 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктами 4.2, 4.3 договору сторони погодили, що оплата кожної партії продукції здійснюється шляхом 100% передоплати до дати її поставки, а у випадку дострокового виконання постачальником зобов`язань - протягом 3 (трьох) банківських днів з дати фактичної поставки.

Матеріали справи свідчать, що відповідач не дотримувався зазначених умов договору в частині своєчасної оплати товару.

Факт поставки позивачем товару на суму 57652,41 грн. підтверджено належними доказами (а.с. 8-12).

Доказів погашення відповідачем заборгованості за поставлений позивачем товар в сумі 57652,41 грн. матеріали справи не містять.

Враховуючи, що тягар доказування виконання зобов`язання в частині сплати коштів за поставлені позивачем товари в даному випадку покладено на відповідача, і останній не надав суду доказів погашення боргу, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 57652,41 грн. вартості товару та задовольняє їх в повному обсязі.

Відносно вимог позивача про стягнення пені, інфляційних та річних суд вказує наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено законом або договором.

Згідно з статями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.2. договору сторони погодили, що у разі порушення покупцем строків оплати продукції він зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки та сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, нараховану на суму несплачених коштів до моменту повного погашення заборгованості.

Як зазначено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 02.10.2020 року у справі №911/19/19, суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

Перевіривши, розрахунок пені, суд дійшов висновку, що він не відповідає умовам договору, оскільки позивач всупереч п. 4.3 договору, невірно визначив початок періодів її нарахування.

Судом здійснено власний розрахунок пені з урахуванням умов п. 4.3 договору щодо проведення розрахунків протягом 3 банківських днів з дати поставки продукції.

Враховуючи вихідні дані позивача, пеня розраховується наступним чином:

1) період з 10.12.2024р. по 20.06.2025р. сума пені складає 453,59 грн.;

2) період з 12.12.2024р. по 20.06.2025р. сума пені складає 2736,94 грн.;

3) період з 14.12.2024р. по 20.06.2025р. сума пені складає 1367,54 грн.;

4) період з 17.12.2024р. по 20.06.2025р. сума пені складає 3736,45 грн.;

5) період з 25.12.2024р. по 20.06.2025р. сума пені складає 516,53 грн.

Загальний розмір пені становить 8811,05 грн. Таким чином, в стягненні пені в сумі 41,98 грн. (8853,03 грн. - 8811,05 грн. ) слід відмовити.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд встановив його неправильність з тих самих підстав, що і при обрахунку пені.

У зв`язку з цим судом здійснено власний розрахунок, а саме:

- за період з 10.12.2024 р. по 20.06.2025 р. 3% річних становлять 45,94 грн.;

- за період з 12.12.2024 р. по 20.06.2025 р. 3% річних становлять 276,88 грн.;

- за період з 14.12.2024 р. по 20.06.2025 р. 3% річних становлять 138,19 грн.;

- за період з 17.12.2024 р. по 20.06.2025 р. 3% річних становлять 377,02 грн.;

- за період з 25.12.2024 р. по 20.06.2025 р. 3% річних становлять 51,91 грн.

Таким чином, правильний розмір 3% річних за вказаними періодами становить 889,94 грн. В стягненні 4,72 грн. (894,66 грн. - 889,94 грн. ) слід відмовити.

Разом з тим, перевіривши розрахунок інфляційних втрат, суд встановив його відповідність фактичним обставинам справи та вимогам законодавства. Тому вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі в сумі 3675,33 грн.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 71028,73 грн., з яких: 57652,41 грн. боргу, 8811,05 грн. пені, 3675,33 грн. інфляційні, 889,94 грн. 3% річні.

В стягненні 41,98 грн. пені та 4,72 грн. 3% річних суд відмовляє.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог в сумі 71028,73 грн., на відповідача покладається судовий збір в розмірі 2420,81 грн.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерно Сістем» (11601, Житомирська обл., Коростенський р-н, м. Малин, вул. Грушевського, 11, )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнігран» (11634, Житомирська обл., Малинський р-н, смт. Гранітне, вул. Шевченка, будинок 15, )

- 57652,41 грн. основного боргу;

- 8811,05 грн. пені;

- 3675,33 грн. інфляційних;

- 889,94 грн. 3% річні;

- 2420,81 грн. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне рішення складено: 15.09.25

Суддя Сікорська Н.А.

1 - до справи

2 - відповідачу (рек. з пов.)