ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2025м. ДніпроСправа № 904/3021/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЖТЕХНОЛОГІЯ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЕТЕЯ"

про стягнення боргу

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача основний борг за Договором про надання послуг № 121 від 01.11.2024 в розмірі 101 499,03 грн., пеню - 16 270,05 грн., 3% річних - 1 671,35 грн., індекс інфляції -7 355, 56 грн. та судові витрати.

Господарський суд Дніпропетровської області 30.06.2025 відкрив провадження у справі №904/3021/25 та призначив її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Заперечень щодо порядку розгляду справи від сторін не надходило. Судом зобов`язано: Відповідача, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заява; Позивача, протягом 5 днів з дня одержання відзиву, надати відповідь на відзив.

Враховуючи, що Відповідач зареєстрував електронний кабінет, відповідно до ч.7 ст.6 ГПК України ухвала суду вручалася йому в електронній формі шляхом направлення до електронного кабінету такої особи (доставлена 01.07.2025 о 12:12), що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Пунктом 2 ч.6 ст. 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак, Відповідач є обізнаними про вирішення спору, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа.

Всупереч пропозицій суду, викладених в ухвалі від 30.06.2025, Відповідач відзив на позовну заву не надав, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд ,-

ВСТАНОВИВ:

01.11.2024 сторони уклали Договір про надання послуг № 121 (далі Договір), за п. 1.1 в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Замовник (Відповдіач) доручає, а Виконавець (Позивач) бере на себе зобов`язання надати з неухильним дотриманням вимог законодавства України про пожежну безпеку, в обумовлені строки комплекс послуг з технічного обслуговування первинних засобів пожежегасіння - вогнегасників, кран-комплектів, та пожежних рукавів, (надалі послуги ). Повний перелік послуг та розцінки на них вказано в Додатку №1. Кількість та тип вогнегасників що передаються для діагностування, визначаються у заявці, наданій Замовником.

Відповідно до умов Договору:

2.1.1 Замовник приймає на себе наступні обов`язки надавати Виконавцю вогнегасники для надання послуг.

2.1.2. 3дійснювати своєчасно оплату наданих послуг, на умовах, передбачених цим Договором.

2.1.3. При відсутності зауважень щодо якості та обсягу наданих Виконавцем послуг, прийняти від Виконавця належним чином надані послуг.

2.2.3. У письмовій формі відмовитись або відкласти надання послуг за цим Договором. У цьому випадку Виконавець протягом 10 днів повідомляє Замовника про фактичні витрати, понесені у зв`язку з виконанням завдання Замовника, з наданням документів, що підтверджують такі витрати, а Замовник зобов`язується оплатити Виконавцю усі належним чином підтвердженні витрати, пов`язані з виконанням його обов`язків по даному Договору.

2.4.4. Виконавець здійснює перезарядку вогнегасників на території Замовника власним обладнанням. У разі не можливості перезарядки на території Замовника Виконавець здійснює роботи на власній території і доставку даних вогнегасників Виконавець здійснює за свій рахунок. Повернення вогнегасників проводиться на умовах - склад Замовника. Для надання послуг вогнегасники передаються Виконавцю на підставі актів прийому-передачі.

3.1.1. Після надання послуг Виконавець складає та передає Замовнику підписаний зі своєї сторони Акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг).

3.1.2. Протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання від Виконавця Акта здачі-прийняття робіт (наданих послуг), Замовник передає Виконавцю підписаний Акт або відмову від його підписання.

4.1. Загальна сума Договору визначається за фактично наданими обсягами послуг відповідно до цін зазначених в Додатку №1, і складається із суми всіх виставлених рахунків Виконавцем.

4.2. Перерахування коштів Замовником за надані послуги на рахунок Виконавця здійснюється протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати підписання Акту прийому-передачі робіт (наданих послуг) та отримання від Виконавця рахунку. Датою підписання Акту прийому-передачі робіт (наданих послуг) вважати день повернення вогнегасників замовникові.

5.4. Замовник при простроченні платежу відповідно до п. 4.2 Договору на вимогу Виконавця сплачує суму боргу та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України (яка діяла в період прострочення) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

8.1. Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін і діє до 31 грудня 2025р. Якщо на дату закінчення строку дії цього Договору які-небудь із зобов`язань Сторін не виконані, вони залишаються чинними до їх повного виконання.

Сторони підписали Акти наданих послуг № 1025 від 05.11.2024 на суму 29 731,03 грн., № 1031 від 06.11.2024 на суму 20 637,00 грн., № 1032 від 06.11.2024 на суму 26 571,00 грн., № 1124 від 02.12.2024 на суму 24560,00 грн. Вказані акти підписані сторонами без зауважень.

За твердженням Позивача, Відповідач надані послуги не оплатив, у зв`язку з чим, за останнім обліковується борг у розмірі 101 499,03 грн.

На прострочений борг Відповідача Позивач, з посиланням на п. 4.2. Договору, нарахував 16 270,05 грн. пені, 1 671,35 грн. - 3 % річних, 7 355,56 грн. індексу інфляції за період з листопада 2024 по квітень 2025.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є: факт укладання Договору, надання послуг, наявності (відсутності) боргу за надані послуги, обґрунтованість стягуваних сум.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 611 ЦК України встановлено, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи Позивача не спростував.

Перевіривши надані докази, суд погоджується з позицією Позивача.

Беручи до уваги надані докази (Договір, Акти наданих послуг), відсутність заперечень Відповідача щодо наявності боргу, суд вважає, що Позивач вжив необхідних заходів для належного виконання умов Договору, у зв`язку з чим строк оплати настав, тому сума основного боргу обґрунтована, а вимога про стягнення 101 499,03 грн. основного боргу підлягає задоволенню.

Перевіривши розрахунки Позивача, за допомогою "Юридична інформаційно-пошукова система "Законодавство", судом встановлено, що розрахунки індексу інфляції проведено правильно, а нарахування 3% річних та пені проведено неправильно.

Так, в п. 4.2. Договору передбачено, що перерахування коштів Замовником за надані послуги на рахунок Виконавця здійснюється протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати підписання Акту прийому-передачі робіт (наданих послуг) та отримання від Виконавця рахунку. Датою підписання Акту прийому-передачі робіт (наданих послуг) вважати день повернення вогнегасників замовникові.

Згідно зі ст. 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку.

Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Отже, за перерахунком суду, з урахуванням положень ст. 254 ЦК України, 3 % річних за період з 12.11.2024 по 06.06.2025 становить 1 669,36 грн.

Щодо нарахування пені, то вона нарахована за період з 11.11.2024 по 06.06.2025, однак ч. 6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Що ж до формулювання умов нарахування пені "за кожен день прострочення", як те погоджено в п. 5.4 Договору, то такі умови не можуть сприйматися, як зміна строку нарахування пені, оскільки не визначено певний період протягом якого нараховується пеня.

Виходячи з наведеного та з урахуванням положень ст. 254 ЦК України, за перерахунком суду, за період з 12.11.2024 по 12.05.2025 пеня з простроченої суми становить 14 585,97 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню у розмірі: 101 499,03 грн. основного боргу, 14 585,97 грн. пені, 7 355,56 грн. індексу інфляції, 1 669,36 грн. 3 % річних, решта позовних вимог не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір у справі слід покласти на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивач у позовній заяві повідомив про орієнтовні витрати на правничу допомогу та просив стягнути з Відповідача 4 000,00 грн. витрати на правничу допомогу.

На підтвердження надання правничої допомоги Позивач до заяви додав копії: Договору про надання правових (юридичних) послуг від 02.06.2025, додаткова угода№ 1 від 02.06.2025, Акт надання правової допомоги від 05.06.2025 також до матеріалів справи додано копії: ордеру серії АЕ № 1393811 від 02.06.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, платіжна інструкція № 3742 від 09.06.2025.

13.03.2025 ТОВ "ПОЖТЕХНОЛОГІЯ" (Клієнт) та адвокат Кайдаш Світлана (Адвокат) уклали Договір про надання правничої допомоги (далі Договір), за п. 1.1. якого Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правничу (правову) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Клієнт зобов`язаний оплачувати надану правову допомогу, що надається за цим Договором у порядку та строки обумовлені Сторонами.

Відповідно до умов Договору:

1.4. Клієнт зобов`язується: своєчасно забезпечувати Адвоката всім необхідним для виконання доручень, передбачених цим Договором, зокрема, документами та інформацією; оплачувати витрати в тому числі судові, а також фактичні витрати (транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних розмов, тощо), що необхідні для виконання доручень; своєчасно оплачувати послуги Адвоката.

2.1. Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2025 року, але в будь-якому випадку: до моменту фактичного виконання Адвокатом доручення Клієнта, а в частині грошових зобов`язань Клієнта за виконання Адвокатом доручення до моменту повного виконання Клієнтом зобов`язань перед Адвокатом з оплати правової допомоги.

3.1. За правову допомогу, передбачену в п. 1.2. Договору Клієнт сплачує Адвокату винагороду (гонорар) в розмірі, визначеному додатками (додатковими угодами) до цього Договору.

3.4. За домовленістю Сторін, оплата винагороди за правову допомогу може здійснюватися також у вигляді попередньої оплати або авансу.

05.06.2025 Клієнтом та Адвокатом підписано Акт надання правової допомоги, п. 2 сторони узгодили, що розмір винагороди Адвокату на момент підписання Акту становить 4000,00 грн, у тому числі: розмір гонорару - 4 000,00 грн.

Даним Актом сторони підтверджують, що відповідно до Договору про надання правової допомоги від 02 червня 2025 р., додаткової угоди № 1 від 02.06.2025 р. надано послуги (допомогу) повністю, жодних претензій та зауважень щодо наданої правової допомоги у сторін немає.

09.06.2025 Позивач сплатив 4 000,00 грн. за надання правової допомоги згідно з Договором, що підтверджується платіжною інструкцією № 3742.

Відповідно до п. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Згідно зі ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У разі погодження між адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) та клієнтом фіксованого розміру гонорару такий гонорар обчислюється без прив`язки до витрат часу адвоката на надання кожної окремої послуги. Фіксований розмір гонорару не залежить від витраченого адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) часу на надання правничої допомоги клієнту. Подібні висновки Верховного Суду містяться у постанові від 19.11.2021 у справі № 910/4317/21.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц).

Суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц);

З урахуванням викладеного, беручи до уваги характер та обсяги виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу (4 000,00 грн.) є співмірними із заявленими позовними вимогами і наданою правничою допомогою, однак, вони підлягають частковому відшкодуванню пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЕТЕЯ" (49000, м. Дніпро, вул. Подолинського Сергія, буд. 31, офіс 203, код 44653230) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " ПОЖТЕХНОЛОГІЯ" (49019, м. Дніпро, вул. Бессарабська, будинок 2, код 32241041) 101 499 грн. 03 коп. основного боргу, 14 585 грн. 97 коп. пені, 7 355 грн. 56 коп. індексу інфляції, 1 669 грн. 36 коп. 3 % річних, 3 946 грн. 80 коп. витрат на правничу допомогу, 2 390 грн. 10 коп. - судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК України.

Суддя С.Г. Юзіков