РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.09.2025Справа № 910/8918/23

Суддя Господарського суду міста Києва Босий В.П., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВП Плюс»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес»

про стягнення 213 786,02 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СВП Плюс» (далі ТОВ «СВП Плюс») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» (далі ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес») про стягнення 213 786,02 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання із сплати страхового відшкодування на підставі договору добровільного страхування товарно-матеріальних цінностей №004/009-025553/001ТМЦ від 31.08.2020, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 158 645,62 грн., а також заявляє про стягнення з відповідача пені у розмірі 2 854,80 грн., 3% річних у розмірі 6 245,86 грн. та інфляційних у розмірі 46 039,96 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу надано строк для подання відповіді на відзив.

11.07.2023 до Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач заперечує проти позову та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з огляду на те, що позивачем не надано всіх документів, необхідних для встановлення обставин, причин настання страхового випадку та/або розміру збитків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2023 у справі призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

06.09.2023 та 07.09.2023 до Господарського суду міста Києва від ТОВ «СВП Плюс» надійшли аналогічні за змістом відповіді на відзив, відповідно до яких позивач надав додаткові пояснення по суті спору з урахуванням заперечень відповідача, викладених у відзиві на позов, підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

28.07.2025 матеріали справи разом з висновком експерта повернулися до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2025 поновлено провадження у справі та запропоновано сторонам у справі у строк до 01.09.2025 надати письмові пояснення по справі з урахуванням висновку експерта №3975/25-71 від 10.07.2025.

Вказана ухвала суду вручена сторонам 20.08.2025, що підтверджується повідомленнями про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи, проте сторони правом на подання письмових пояснень не скористались.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

31.08.2020 між ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» (страховик) та ТОВ «СВП Плюс» (страхувальник) укладено договір добровільного страхування товарно-матеріальних цінностей (ТМЦ) №004/009-025553/001ТМЦ (надалі «Договір»), відповідно до п. 5.1 якого предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов`язані з володінням, та/або розпорядженням належним йому на законних підставах застрахованим майном (п. 4.1-4.2 договору та /або переліком застрахованого майна), розміщеним за зазначеною в п. 4.4 договору адресою.

Згідно із п. 4.1.4 Договору застраховане майно: товарно-матеріальні цінності, товару в обігу (торгівлі), а саме: телефони, планшети, ноутбуки, телевізори, аксесуари.

Пунктом 4.4 Договору сторони визначили, що місцем страхування (місцезнаходження майна) є: Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 23/13, ТТТ.

Відповідно до п. 4.7.7 Договору страхові ризики за правилами добровільного страхування майна №009 протиправні дії третіх осіб, а саме: виникнення збитку внаслідок хуліганства, крадіжки, грабежу або розбою, погрому чи вандалізму.

Згідно із п. 4.12 Договору строк дії договору з 00 год. 00 хв. 01 вересня 2020 року до 24 год. 00 хв. 31 серпня 2021 року (обидві дати включно).

За твердженням позивача, 05.02.2021 відповідача було повідомлено про настання страхового випадку відповідно до умов Договору, а саме: 05.02.2021 з магазину «ТТТ», який належить ТОВ «СВП Плюс» та розташований за адресою: Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 23/13, приблизно о 03:00 години, невстановленими особами було пошкоджено металеві захисні ролети, розбито скло вхідної двері та викрадено 39 мобільних телефонів, чим завдано позивачу матеріальної шкоди у розмірі 160 166,51 грн.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов`язання із сплати страхового відшкодування на підставі Договору, у зв`язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у розмірі 158 645,62 грн.

Суд звертає увагу на те, що з моменту відкриття провадження у справі до моменту розгляду справи по суті законодавство, що регулює спірні правовідносини, зазнало змін, а відтак, враховуючи положення ст. 58 Конституції України, застосуванню підлягають норми законодавства, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин.

За приписами статей 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі статтею 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України «Про страхування», інших законодавчих актів. Законом може бути встановлено обов`язок фізичної або юридичної особи укласти договір страхування (обов`язкове страхування). Вимоги щодо укладення договорів страхування за окремими класами страхування/категоріями страхових ризиків для врегулювання правовідносин, за якими вимагається обов`язкова наявність договору, можуть бути визначені законодавством.

Предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну (ст. 980 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

В силу статті 9 Закону України «Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Положенням п. 6.1.3 Договору сторони передбачили, що подія визначена розділом 4.7 договору визнається страховим випадком, якщо є прямий, безпосередній зв`язок між настанням цієї події і знищенням (втратою) чи пошкодженням застрахованого майна.

Із змісту наявної в матеріалах справи копії повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку за договором страхування майна / відповідальності перед третіми особами вбачається, що 09.02.2021 позивачем повідомлено відповідача про подію, яка сталась 05.02.2021, а саме: з магазину «ТТТ», який належить ТОВ «СВП Плюс» та розташований за адресою: Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 23/13, приблизно о 03:00 години, невстановленими особами викрадено 39 мобільних телефонів.

За вказаним фактом крадіжки внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та відкрито кримінальне провадження №0000029.

З матеріалів справи вбачається, що обставини вказаної події неодноразово було висвітлено і в інших процесуальних документах органів досудового розслідування, зокрема в постанові про об`єднання матеріалів досудових розслідувань, постанові про визнання потерпілим у кримінальному провадженні та постанові про визнання представником потерпілого у кримінальному провадженні, копіїї яких долучені позивачем до позовної заяви.

Також, вказані обставини було викладено у постанові Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області від 07.04.2023, копія якої додана до позовної заяви, в якій зазначено: вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що 05.02.2021 близько 03:00 год. невстановлені особи, шляхом пошкодження вхідних дверей до магазину «Територія Твоєї Техніки», розташованому за адресою: м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 23/13, проникли всередину магазину, звідки вкрали 39 мобільних телефонів, чим завдали ТОВ «СВП Плюс» матеріальної шкоди.

Отже, суд вважає доведеними обставини викрадення з магазину «ТТТ», який належить ТОВ «СВП Плюс» та розташований за адресою: Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 23/13, невстановленими особами 39 мобільних телефонів.

Насамперед у спірних правовідносинах заперечення відповідача зводяться до відсутності факту настання страхового випадку та підстав для виплати страхового відшкодування на підставі Договору.

У відповідності до ст. 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

Згідно із ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Так, з метою встановлення правомірності заявлених позовних вимог, всебічного, повного та об`єктивного розгляду спору, ухвалою суду від 07.08.2023 призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На вирішення експертів поставлені наступні питання:

- яких мобільних телефонів (марки, моделі та серійні номери) не вистачає в магазині «ТТТ», що знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. В. Перспективна, 23/13, станом на 05.02.2021, порівняно з 04.02.2021?

- яка вартість мобільних телефонів (кожного окремо та загальна), яких не вистачає в магазині «ТТТ», що знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. В. Перспективна, 23/13, станом на 05.02.2021, порівняно з 04.02.2021?

У висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №3975/25-71 від 10.07.2025 встановлено, що нестача товарно-матеріальних цінностей мобільних телефонів, встановлена в магазині «ТТТ», який знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. В. Перспективна, 23/13, за результатами проведеної інвентаризації від 05.02.2021, документально підтверджується в кількості 39 одиниць на суму 158 218,48 грн.

Згідно із ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У відповідності до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Із матеріалів Висновку вбачається, що він обґрунтований, містить докладний опис проведених досліджень, чіткі висновки з поставлених перед експертами питань, містить підпис судового експерта про її попередження щодо кримінальної відповідальності за надання завідомо неправдивого висновку та за відмову від надання висновку за ст. 384, 385 Кримінального кодексу України, а будь-яких обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи учасниками справи не наведено, судом не встановлено.

Відтак, наданий Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз висновок є належним та допустимим в розумінні ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказом у справі.

Надавши правову кваліфікацію вказаним обставинам, наданим доказам та оцінивши пояснення сторін, суд вважає, що наявні правові підстави вважати, що викрадення невстановленими особами 39 мобільних телефонів з магазину «ТТТ», який належить ТОВ «СВП Плюс» та розташований за адресою: Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 23/13, 05.02.2021 приблизно о 03:00 годині, є страховим випадком.

Згідно з п. 9.1 Договору для отримання страхового відшкодування страхувальник/вигодонабувач (або його представник) подає страховику письмову заяву про виплату страхового відшкодування за встановленою страховиком формою, до якої додаються наступні документи:

- цей договір для ідентифікації;

- повідомлення про настання страхового випадку за формою встановленою страховиком;

- документи, що встановлюють особу та повноваження заявника та одержувача страхового відшкодування (страхувальник/вигодонабувач);

- документи, що підтверджують майновий інтерес (право володіння та/або користування та/або розпорядження) застрахованим майном особи по відношенню до застрахованого майна;

- документи з компетентних органів, що підтверджують факт настання події, причини та обставини її виникнення відповідно до її характеру;

- перелік пошкодженого, знищеного або втраченого застрахованого майна (із зазначенням вартості такого майна);

- документи, що підтверджують розмір збитків (бухгалтерські документи, рахунки, калькуляції або кошторис на проведення ремонтних робіт, документи оцінки, чеки, фактури, квитанції на придбання застрахованого майна, виписки, копії інвентарних карток, акти експертизи (оцінки), договори купівлі-продажу (купівлі або реалізації) тощо);

- документи, що підтверджують розмір витрат страхувальника, необхідних для здійснення заходів щодо рятування застрахованого майна, а також зменшення та/або запобігання збиткам;

- перелік осіб, відповідальних за завдані збитки, із зазначенням прізвища, імені та по батькові або найменування юридичної особи, місця проживання, перебування, місцезнаходження (у разі наявності);

- якщо подія сталася внаслідок протиправних дій третіх осіб: документ від уповноваженого органу, що підтверджує прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, визнання страхувальника потерпілим (витяг з реєстру кримінальних проваджень та/або поставна слідчого про визнання потерпілим); копія прийнятого рішення відповідного компетентного органу по кримінальному провадженню; копії внутрішніх службових документів (будь-яких актів, протоколів, пояснювальних службових записок, докладних та подібних документів), що мають пряме або опосередковане відношення до розгляду вальних збитків; інші документи чи відомості на запит страховика, необхідні для прояснення обставин страхового випадку, а також розміру збитків.

На виконання умов Договору та запитів страховика, страхувальником було направлено відповідачу всі необхідні для прояснення обставин страхового випадку документи, що підтверджується, зокрема, наявними в матеріалах справи копіями листів №1/05-03/21 від 05.03.2021, 1/19-03/21 від 19.03.2021, №LD0241 від 31.03.2021, №LD0247 від 22.04.2021, отримання яких не заперечується відповідачем та підтверджується останнім наданими на них відповідями.

Суд відзначає, що надані відповідачу вказаними листами документи надають можливість в повній мірі встановити обставини події, що відбулась 05.02.2021, а саме: викрадення з магазину «ТТТ», який належить ТОВ «СВП Плюс» та розташований за адресою: Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 23/13, невстановленими особами 39 мобільних телефонів, для прийняття рішення страховиком про виплату страхового відшкодування на підставі Договору, у зв`язку з настанням страхового випадку.

Відповідно до п. 4.3.1 та 4.3.2.3 Договору загальна страхова сума, яка встановлена як максимальна вартість торгово-матеріальних цінностей, що одночасно можуть перебувати за місцем страхування, складає 608 357,00 грн.

Виходячи із матеріалів справи, що підтверджується висновком судової економічної експертизи №3975/25-71 від 10.07.2025 вартість 39 мобільних телефонів, які були викрадені невстановленими особами 05.02.2021 з магазину «ТТТ», який належить ТОВ «СВП Плюс» та розташований за адресою: Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 23/13, складає 158 218,48 грн.

Отже, розмір матеріального збитку, який спричинений позивачу внаслідок вказаної події, складає суму у розмірі 158 218,48 грн.

Пунктом 9.4.3 Договору передбачено, що розмір прямих збитків при втраті застрахованого майна визначається у розмірі дійсної (ринкової) вартості такого майна з урахуванням вартості його зносу на дату настання страхового випадку але не більше страхової суми за вирахуванням франшизи.

Відповідно до п. 9.4.5.2 Договору дійсна вартість придбаних страхувальником для наступного продажу товарно-матеріальних цінностей визначається у розмірі вартості придбання аналогічних товарів, включаючи транспортні витрати (фрахт, витрати на страхування вантажів, митні платежі та збори), що доведені страхувальником.

Положеннями п. 4.10 Договору сторони дійшли згоди про те, що безумовна франшиза за кожним та будь-яким страховим випадком становить 0,25% від страхової суми.

Таким чином, розмір страхового відшкодування у спірних правовідносинах становить суму у розмірі 156 697,59 грн.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно з ч. 3 ст. 19 Закону України «Про страхування» та ч. 3 ст. 988 Цивільного кодексу України, страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Пунктом 9.2 Договору передбачено, що страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування (складає та підписує страховий акт з визначенням розміру страхового відшкодування) або про відмову у виплаті страхового відшкодування протягом 10 (десяти) робочих днів (не враховуючи вихідних і святкових днів) з дати отримання всіх документів, необхідних для встановлення факту, обставин, причин настання страхового випадку та/або розміру завданих збитків, зазначених в розділі 9.1 договору.

Після прийняття відповідного рішення страховик протягом 15 (п`ятнадцяти) робочих днів (не враховуючи вихідних і святкових днів) після підписання страхового акту здійснює виплату страхового відшкодування (п. 9.2.1 Договору).

Судом встановлено, що наявність підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування, що визначені умовами п. 10.1 Договору та нормами діючого, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства, матеріалами справи не підтверджується.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

Принцип змагальності господарського судочинства закріплений у ст. 2, 13 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Верховний Суд звертається до власних висновків у постановах від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2018 у справі №902/761/18.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставин, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Приймаючи до уваги встановлені судом факти та обставини, що були наведені вище, суд дійшов висновку, що викладені відповідачем заперечення на позов не спростовують зазначених позивачем в позові доводів за встановлених вище судом фактів та обставин.

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи в цілому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача страхового відшкодування є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 156 697,59 грн.

Також, позивачем заявлено про стягнення з відповідача пені у розмірі 2 854,80 грн., 3% річних у розмірі 6 245,86 грн. та інфляційних у розмірі 46 039,96 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.4.3 Договору передбачено, що страхових несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати пені у розмірі 0,01% від суми простроченого платежу за кожен день затримки.

Згідно із ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши власний розрахунок, з урахуванням часткового задоволення вимоги про стягнення страхового відшкодування, суд вважає за можливе стягнути з відповідача пеню у розмірі 2 836,23 грн., 3% річних у розмірі 5 782,79 грн. та інфляційні у розмірі 45 474,63 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» на користь ТОВ «СВП Плюс» страхового відшкодування у розмірі 156 697,59 грн., пені у розмірі 2 836,23 грн., 3% річних у розмірі 5 782,79 грн. та інфляційних у розмірі 45 474,63 грн. В іншій частині позовних вимог (страхове відшкодування у розмірі 1 948,03 грн., пеня у розмірі 18,57 грн., 3% річних у розмірі 463,07 грн. та інфляційні у розмірі 565,33 грн.) необхідно відмовити з викладених обставин.

Щодо інших аргументів сторін суд зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 130, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВП Плюс» задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» (04050, м. Київ, вулиця Білоруська, будинок, 3; ідентифікаційний код 20344871) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВП Плюс» (04073, м. Київ, проспект Бандери Степана, будинок, 28А; ідентифікаційний код 37244754) страхове відшкодування у розмірі 156 697 (сто п`ятдесят шість тисяч шістсот дев`яносто сім) грн. 59 коп., пеню у розмірі 2 836 (дві тисячі вісімсот тридцять шість) грн. 23 коп., 3% річних у розмірі 5 782 (п`ять тисяч сімсот вісімдесят дві) грн. 79 коп., інфляційні у розмірі 45 474 (сорок п`ять тисяч чотириста сімдесят чотири) грн. 63 коп. та судовий збір у розмірі 3 161 (три тисячі сто шістдесят одна) грн. 87 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволені позовних вимог відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Босий