ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" вересня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/2137/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Дерік М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, місто Київ, вул. Шолуденка, буд. 1)

до відповідача: Приватного підприємства "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" (65029, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Пішонівська, будинок 22/1)

про стягнення 1 428 507,82 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Верхацький І.В. - довіреність №134 від 12.12.2024 ;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

1. Зміст позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг".

30.05.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса", в якій просить суд стягнути з відповідача кошти в розмірі 1 428 507,82 грн, в тому числі: основний борг у сумі 1 019 314,83 грн; пеню у сумі 206 834,60 грн; 3% річних у сумі 36 807,26 грн, інфляційні втрати у сумі 165 551,13 грн та судовий збір.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає про порушення відповідачем зобов`язань з оплати спожитого природного газу.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 04.06.2025 відкрито провадження у справі №916/2137/25 за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на "02" липня 2025 р. об 11:30.

У судове засідання 2.07.2025 з`явилися позивач та відповідач.

Судом було встановлено строки для надання заяв по суті справи: для подання відзиву на позовну заяву - до 14.07.2025, для подання відповіді на відзив - до 24.07.2025, для подання заперечень на відповідь на відзив - до 04.08.2025.

Судом також було оголошено ухвалу, якою продовжено строк підготовчого провадження на 30 календарних днів та відкладено підготовче засідання на 06.08.2025 об 11:00.

14.07.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній визнав позовні вимоги позивача в частині несплати ним за спожитий в опалювальний період 2023-2024 роки газ в сумі 1 019 314,83 грн, а також нарахованих 3 % річних та інфляційних втрат. Водночас, просив суд зменшити суму пені до одного відсотка від нарахованої.

18.07.2025 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній зазначив, що з урахуванням суми та строку прострочення сплати основного боргу відповідача перед позивачем за договором, розмір нарахованої пені за неналежне виконання відповідачем умов договору складає 206 834,60 грн. Крім того, позивач зазначив, що заборгованість перед відповідачем його споживачів не є винятковою обставиною для зменшення розміру неустойки або уникнення відповідальності, а при зменшенні пені до 1 грн (фактично на 99,99%), буде знівельоване саме значення пені та не буде дотримано баланс інтересів сторін.

У судове засідання 6.08.2025 з`явилися позивач та відповідач.

Судом було оголошено ухвалу, якою закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 03.09.2025 о 12:15.

У судове засідання 3.09.2025 з`явилися позивач та відповідач.

У судовому засіданні судом було закінчено розгляд справи по суті та оголошено про перехід до стадії ухвалення рішення. Судом також було зазначено, що вступна та резолютивна частини рішення будуть оголошені 15.09.2025 о 11:15.

У судове засідання 15.09.2025 з`явився позивач. Відповідач до суду не з`явився.

У судовому засіданні судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг".

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (Постачальник) та Приватним підприємством "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" (Споживач) 31.10.2023 було укладено договір №5853-ТКЕ(23)-23 постачання природного газу.

На виконання умов зазначеного договору, позивач у період листопад 2023 березень 2024 передавав у власність відповідача природний газ на загальну суму 2 569 314,83 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу.

Між постачальником та споживачем були підписані всі акти приймання-передачі природного газу в період із листопада 2023 по березень 2024 та в зазначених актах були визначені обсяги (обсяг І, обсяг ІІ та обсяг ІІІ), ціна та загальна вартість поставленого газу.

Водночас, оплату за переданий газ відповідач здійснив частково 1 550 000 грн та не виконав зобов`язання у визначений договором строк, з огляду на що сума простроченого та несплаченого основного боргу відповідача перед позивачем за договором складає 1 019 314,83 грн.

Пунктом 7.2 договору визначено, що у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Так, на підставі п.7.2 договору позивачем було нараховано пеню за неналежне виконання відповідачем умов договору, розмір якої складає 206 834,60 грн.

Крім того, позивачем на підставі ч.2 ст.625 ЦК України було нараховано відповідачу 3% річних у сумі 36 807,26 грн та інфляційні втрати у сумі 165 551,13 грн.

Позивач також зазначає про відсутність підстав для зменшення пені, адже відповідач був обізнаний з тим, що за неналежне виконання умов договору на нього буде покладено відповідальність відповідно до умов договору, а заборгованість перед відповідачем його споживачів не є винятковою обставиною для зменшення розміру неустойки або уникнення відповідальності. При цьому, зменшення пені до 1 грн (фактично на 99,99%), порушуватиме баланс інтересів сторін.

3.2. Доводи Приватного підприємства "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса".

Відповідач зазначає, що він є організацією, яка забезпечує постачання теплової енергії для мешканців восьми шістнадцятиповерхових та трьох двадцятичотирьохповерхових будинків по вул. Пішонівська в м. Одесі, маючи на балансі котельню. Основним джерелом доходу відповідача є кошти, що надійшли за надані послуги від споживачів (населення).

Так, у відповідності до пункту 2.2.1 договору №5853-ТКЕ(23)-23 від 31.10.2023, укладеного між позивачем та відповідачем, природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для потреб виробництва теплової енергії для надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води населенню.

Тобто, відповідач використовує поставлений позивачем газ виключно для виробництва та постачання теплової енергії населенню (тобто мешканцям будинків, які обслуговує котельня відповідача).

З початку повномасштабної збройної агресії РФ, більшість мешканців будинків виїхало за межі України, частка з них була мобілізована, біля 40 відсотків квартир стоять закритими, із власниками немає зв`язку, будь-яка оплата за житлово-комунальні послуги мешканцями цих квартир не проводиться, але в зимовий період відповідач продовжує подавати в них тепло в зв`язку із відсутністю технічної можливості їх відключення від загальної системи теплопостачання будинків.

Таким чином, відповідач зазначає, що заборгованість відповідача перед позивачем за спожитий газ виникла саме внаслідок несвоєчасної оплати мешканців житлових будинків по вул. Пішонівська в м. Одесі за спожите тепло.

При цьому, як зазначає останній, ним були вжиті всі заходи щодо виконання своїх обов`язків перед позивачем належним чином, заборгованість з оплати за договором 5853- ТКЕ(23)-23 від 31.10.2023 року з`явилася з незалежних від відповідача причин (несплата населення за поставлене тепло, яке вироблялося відповідачем з використанням газу, що поставляв позивач).

Щодо розрахунку пені, здійсненого позивачем, відповідач зазначає, що позивачем не були дотримані приписи ч.6 ст.232 ГК України (чинної на день виникнення спірних правовідносин), згідно з якими період часу, за який нараховується пеня, не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане.

Крім того, враховуючи ступінь виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, а також приймаючи до уваги неподання позивачем будь-яких доказів понесення ним збитків внаслідок допущеного відповідачем порушення грошових зобов`язань у спірних правовідносинах, та, зважаючи на те, що єдиним споживачем послуг відповідача з централізованого теплопостачання являється населення житлових будинків, враховуючи також суспільну необхідність господарської діяльності відповідача та відіграння нею особливої соціальної ролі, відповідач просить суд зменшити розмір заявлених позивачем штрафних санкцій у вигляді пені до 1 відсотка від нарахованої суми.

Відповідач вважає, що нарахування та стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат у значній мірі компенсує позивачу негативні наслідки, пов`язані з порушенням відповідачем умов договору, а стягнення з Приватного підприємства "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" м. Одеса пені у повному обсязі не є співрозмірним з можливими негативними наслідками від порушення відповідачем зобов`язання.

Враховуючи наведене, відповідач визнає позовні вимоги позивача в частині несплати ним за спожитий в опалювальний період 2023-2024 роки газ в сумі 1 019 314,83 грн, а також нараховані 3 % річних та інфляційні втрати та просить зменшити суму пені до одного відсотка від нарахованої.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

31.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (Постачальник) та Приватним підприємством "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" (Споживач) було укладено договір №5853-ТКЕ(23)-23 постачання природного газу (а.с.14-23), відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язався поставити споживачеві, який є виробником теплової енергії в розумінні пп.1 п.4 Положення, природний газ, а споживач зобов`язався прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Відповідно до п.1.2. договору природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем для власних потреб або в якості сировини і не може бути використаний для перепродажу.

Пунктом 2.1. договору сторони визначили замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з 01.09.2023 по 15.04.2024 (включно), в кількості 350,412 тис.куб.метрів.

Згідно з п. 2.2 договору споживач підтверджує, що замовлені ним обсяги природного газу, які визначені в п. 2.1 цього договору, повністю покривають потреби споживача у відповідному розрахунковому періоді для потреб, зазначених пунктом 1.2 цього договору.

Згідно п.2.3 договору підписанням цього договору споживач дає згоду постачальнику на включення його до Реєстру споживачів Постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС, відповідно до вимог Кодексу ГТС.

Відповідно до п.3.1. договору постачальник передає споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Згідно з п.3.2. договору постачання газу за цим договором здійснюється постачальником виключно за умови включення споживача до реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС.

Відповідно до п.3.5. договору приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Згідно з п.4.1. договору ціна на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється наступним чином: ціна обсягів газу, визначених в п.2.1 цього договору як обсяг 1 (фіксований) за 1000 куб. м. газу без ПДВ 6 183,33 грн, всього з ПДВ 7 420 грн; крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1.10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом 136,576 грн, крім того ПДВ 20% - 27,315 грн, всього з ПДВ 163,89 грн за 1000 куб. м.

Всього ціна газу за 1000 куб. м. з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 7 583,89 грн.

Відповідно до пункту 5.1 договору оплата за природний газ за розрахунковий період здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому відповідач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період.

У разі відсутності акту/актів приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього договору.

Згідно з п.7.2. договору у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно п. 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Пунктом 13.1 договору визначено, що даний договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печаткою (за наявності) та діє до 15.04.2024 включно, а в частині проведення розрахунків - до повного їх виконання.

Даний договір підписано та скріплено печатками обох сторін.

Матеріали справи також містять додаткову угоду №1 від 18.01.2024 (а.с.23).

В матеріалах справи наявні акти приймання-передачі природного газу від 30.11.2023 на суму 289 583,15 грн, від 31.12.2023 на суму 634 672,78 грн, від 31.01.2024 на суму 659 714,76 грн, від 29.02.2024 на суму 491 011,20 грн та від 31.03.2024 на суму 494 332,94 грн (а.с.10-12). Загальна сума поставленого природного газу становить 2 569 314,83 грн.

Як вбачається з балансової звітності, наданої позивачем, відповідач здійснив часткову оплату за спожитий газ у сумі 1 550 000 грн, сума залишку заборгованості складає 1 019 314,83 грн (а.с.13).

У матеріалах справи наявна банківська виписка, з якої вбачається сплата відповідачем 6.03.2024 заборгованості у сумі 100 000 грн, а також платіжні інструкції від 30.01.2024 на суму 100 000 грн, від 5.02.2024 на суму 100 000 грн, від 8.02.2024 на суму 100 000 грн, від 23.02.2024 на суму 100 000 грн, від 28.02.2024 на суму 100 000 грн, від 7.03.2024 на суму 100 000 грн, від 13.03.2024 на суму 100 000 грн, від 8.04.2024 на суму 100 000 грн, від 16.04.2024 на суму 100 000 грн, від 22.04.2024 на суму 50 000 грн, від 16.05.2024 на суму 100 000 грн, від 17.07.2024 на суму 100 000 грн, від 15.08.2024 на суму 100 000 грн, від 6.11.2024 на суму 100 000 грн та від 11.11.2024 на суму 100 000 грн (а.с.24-28).

Позивачем також надано суду розрахунок основного боргу у сумі 1 019 314,83 грн, пені у сумі 206 834,60 грн, 3% річних у сумі 36 807,26 грн та інфляційних втрат у сумі 165 551,13 грн (а.с.33-35).

5. Позиція суду.

Згідно зі ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1-3 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими нормативно-правовими актами. Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності зі статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи положення ст. 204 ЦК України щодо презумпції правомірності правочину, який не був визнаний судом недійсним у встановленому порядку, договір поставки є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Обставина поставки відповідачу природного газу, його обсяг та вартість відповідачем жодним чином не спростована.

Прийняття відповідачем від позивача поставленого природного газу є підставою виникнення у відповідача зобов`язання здійснити оплату за поставлений на об`єкти відповідача природний газ.

Натомість, Приватного підприємства "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" лише частково здійснило оплату за поставлений природний газ, доказів оплати залишку заборгованості на суму 1 019 314,83 грн матеріали справи не містять.

Частиною 1 ст.191 ГПК України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем було визнано заборгованість у сумі 1 019 314,83 грн, про що зазначено у відзиві на позовну заяву.

Згідно з ч. 4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що визнання позову не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, суд, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів доходить висновку про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості у сумі 1 019 314,83 грн.

Аналізуючи вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд вказує наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

Згідно з ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України у редакції, чинній на час виникнення правовідносин, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вже було зазначено судом, відповідальність за невиконання грошового зобов`язання за договором у вигляді пені погоджена сторонами у п.7.2 договору.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи встановлення судом обставини невиконання відповідачем грошового зобов`язання, суд зазначає про правомірність та обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат.

При цьому, враховуючи, що відповідачем були визнані позовні вимоги у частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат у повному обсязі відповідно до ст.191 ГПК України, з огляду також на те, що визнання позову не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог про стягнення 3% річних у сумі 36 807,26 грн та інфляційних втрат у сумі 165 551,13 грн.

Водночас, здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку пені, суд встановив помилковість останнього в частині визначення кінцевих дат нарахування штрафної санкції на заборгованість у розмірі 70% вартості переданого природного газу, що спричинило нарахування пені позивачем більш ніж за шість місяців від дня, коли зобов`язання у цій частині мало бути виконано (до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу), з огляду на що, за допомогою системи "Ліга-Закон" судом зроблено власний розрахунок пені (окремо на заборгованість з 70% та 30% вартості природного газу з урахуванням п.5.1 договору), згідно з яким сума пені становить 199 616,27 грн.

Сума боргуПеріод заборгованостіКількість днів прострочкиРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за весь період прострочення
202 708,2116.01.2024 - 29.01.20241415,000.0822 326,16
102 708,2130.01.2024 - 04.02.2024615,000.082505,12
2 708,2105.02.2024 - 07.02.2024315,000.0826,66
86 874,9416.01.2024 - 07.02.20242315,000.0821 637,81
433 854,1016.02.2024 - 22.02.2024715,000.0822 489,33
333 854,1023.02.2024 - 27.02.2024515,000.0821 368,25
233 854,1028.02.2024 - 05.03.2024715,000.0821 341,79
133 854,1006.03.2024 - 06.03.2024115,000.082109,72
33 854,1007.03.2024 - 12.03.2024615,000.082166,50
190 401,8316.02.2024 - 12.03.20242615,000.0824 057,74
124 255,9313.03.2024 - 14.03.2024215,000.082203,70
124 255,9315.03.2024 - 07.04.20242414,500.0792 362,90
24 255,9308.04.2024 - 15.04.2024814,500.079153,75
461 800,2316.03.2024 - 15.04.20243114,500.07911 343,13
386 056,2616.04.2024 - 21.04.2024614,500.0791 835,35
336 056,2622.04.2024 - 25.04.2024414,500.0791 065,10
336 056,2626.04.2024 - 15.05.20242013,500.0744 958,21
236 056,2616.05.2024 - 13.06.20242913,500.0745 050,06
236 056,2614.06.2024 - 16.07.20243313,000.0715 533,78
136 056,2617.07.2024 - 14.08.20242913,000.0712 802,91
36 056,2615.08.2024 - 01.09.20241813,000.071461,05
197 914,4316.03.2024 - 25.04.20244114,500.0796 429,52
197 914,4326.04.2024 - 13.06.20244913,500.0747 154,12
197 914,4314.06.2024 - 15.09.20249413,000.07113 215,93
343 707,8416.04.2024 - 25.04.20241014,500.0792 723,37
343 707,8426.04.2024 - 13.06.20244913,500.07412 424,19
343 707,8414.06.2024 - 01.10.202411013,000.07126 858,04
147 303,3616.04.2024 - 25.04.20241014,500.0791 167,16
147 303,3626.04.2024 - 13.06.20244913,500.0745 324,65
147 303,3614.06.2024 - 15.10.202412413,000.07112 975,57
346 033,0616.05.2024 - 13.06.20242913,500.0747 402,84
346 033,0614.06.2024 - 01.11.202414113,000.07134 660,03
148 299,8816.05.2024 - 13.06.20242913,500.0743 172,64
148 299,8814.06.2024 - 15.11.202415513,000.07116 329,19

Поряд з цим, суд також зауважує, за ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Правовий аналіз зазначених приписів свідчить про те, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов та на розсуд суду.

Відтак, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Оцінюючи можливість зменшення суми пені, суд враховує, що позивачем доказів, що свідчили б про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання останньому збитків в результаті дій відповідача, не надано.

При цьому, суд також враховує, що відповідачем було здійснено часткову оплату за спожитий природний газ у сумі 1 550 000 грн, визнано позовні вимоги у частині стягнення основного боргу, 3% річних та інфляційних втрат у повному обсязі, що свідчить про вжиття ним заходів для виконання зобов`язання, а також те, що природний газ, що постачається за цим договором, використовувався споживачем для виробництва теплової енергії для постачання населенню, що також, в умовах воєнного стану, могло вплинути на своєчасність виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором.

Крім того, суд також враховує, що сума нарахованої позивачем до стягнення пені, з урахуванням доводів суду щодо обґрунтованості розміру пені, разом з вимогами про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, становить майже 40% суми основного боргу.

Поряд з цим, суд також вважає за необхідне відзначити, що зменшення судом розміру неустойки свідчить про те, що зменшення судом розміру стягуваного штрафу є проявом обмеження відповідальності боржника, та жодним чином не є звільненням його від відповідальності.

З урахуванням викладеного у сукупності, враховуючи дискреційність наданих суду повноважень щодо зменшення розміру штрафних санкцій, виходячи з необхідності дотримання балансу інтересів обох сторін, в умовах воєнного стану, введеного за наслідком збройної агресії Росії проти України, суд вважає справедливим, доцільним, обґрунтованим, таким, що цілком відповідає принципу верховенства права висновок щодо необхідності зменшення розміру пені до 100 000 грн.

На думку суду, стягнення з відповідача такої суми пені компенсує негативні наслідки, пов`язані з порушенням відповідачем строків сплати боргу, стягнення ж з відповідача пені у повному обсязі не є співмірним з можливими негативними наслідками від порушення відповідачем зобов`язання. Суд враховує, що чинним законодавством не врегульований граничний розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно із приписами ст.86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому суд також бере до уваги, що пеня не є основною заборгованістю і, відповідно, при зменшенні її розміру кредитор не несе значного негативного наслідку в своєму фінансовому становищі, з урахуванням задоволення позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Згідно з ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За таких обставин, враховуючи часткове визнання відповідачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті, суд вказує про наявність підстав для застосування положень ст. 130 ГПК України та повернення позивачу 50% суми судового збору, що підлягає сплаті за позовну вимогу щодо стягнення основного боргу, 3% річних та інфляційних втрат у сумі 1 221 673,22 грн з урахуванням коефіцієнту 0,8.

Судовий збір в іншій частині, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог без врахування зменшення судом розміру пені з власної ініціативи, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8.

Керуючись ст. 129, 130, 191, 232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" (65029, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Пішонівська, будинок 22/1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, місто Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) основний борг у сумі 1 019 314 /один мільйон дев`ятнадцять тисяч триста чотирнадцять/ грн 83 коп., пеню у сумі 100 000 /сто тисяч/ грн, 3% річних у сумі 36 807 /тридцять шість тисяч вісімсот сім/ грн 26 коп., інфляційні втрати у сумі 165 551 /сто шістдесят п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят одна/ грн 13 коп. та судовий збір у сумі 9 469 /дев`ять тисяч чотириста шістдесят дев`ять/ грн 62 коп.

3. В задоволенні решти позову відмовити.

4. Повернути з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області (65023, Одеська область, місто Одеса, вул. Садова, буд. 1-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, місто Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, код ) частину суми судового збору у розмірі 7 330 /сім тисяч триста тридцять/ грн 04 коп., перераховану згідно платіжної інструкції № від 23.05.2025 на суму 17 142,10 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15 вересня 2025 р.

Суддя Ю.М. Щавинська