ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"15" вересня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3702/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Павленко Н.А.,

розглянувши матеріали позовної заяви за вх. №3797/25 від 09.09.2025

За позовом: Приморської окружної прокуратури м. Одеси (вул. Артура Савельєва, 6, м. Одеса, 65062, ) в інтересах держави в особі Одеської міської ради (пл. Біржова, 1, м. Одеса, 65026, ).

до відповідачів: 1) Департамент комунальної власності Одеської міської ради (вул.Артилерійська,1, м. Одеса, 65039, );

2) Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради (вул. Богдана Хмельницького, 18, м. Одеса, 65007, );

3) Фізична особа-підприємець Бєлєнкова Алла Феліксівна ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ).

про визнання недійсним договору оренди та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради та Фізичної особи-підприємця Бєлєнкової Алли Феліксівни, в якій просить суд:

- визнати недійсним договір оренди штучного пляжу від 06.08.2018 №1002/П, укладений між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Фізичною особою-підприємцем Бєлєнковою Аллою Феліксівною;

- зобов`язати Фізичну особу-підприємця Бєлєнкову Аллу Феліксівну повернути територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради ділянку штучного піщаного пляжу загальною площею 800,0 кв.м., розташовану між траверсами №1 та №2 на території пляжу «Ланжерон» у м. Одеса.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на встановлення підстав для представництва інтересів держави в суді з метою усунення порушень земельного законодавства, недійсності оспорюваного договору, а також на неправомірний обіг майнових прав на земельні ділянки прибережної захисної смуги Чорного моря та недодержання визначеного законодавством порядку користування ними та сплати орендної плати в економічно невигідному розмірі.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що вона не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

При зверненні до суду з позовом, прокурором визначено в якості відповідачів Департамент комунальної власності Одеської міської ради, Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради та Фізичну особу-підприємця Бєлєнкову Аллу Феліксівну. Разом з цим, прокурором не зазначено зміст позовних вимог щодо кожного з цих відповідачів.

Для усунення вказаного недоліку прокурору слід зазначити зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів .

Відповідно до п.2 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Частиною 5 ст. 6 ГПК України визначено, що електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Згідно ч.6 ст. 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

За наслідками перевірки матеріалів позовної заяви встановлено, що позовна заява не містить відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету відповідача 3.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судом встановлено, що на підтвердження сплати судового збору прокурором надано платіжну інструкцію №2267 від 02.09.2025 на суму 4844,80 грн.

При цьому судом з`ясовано, що судовий збір за платіжною інструкцією №2267 від 02.09.2025 сплачено за подання Приморською окружною прокуратурою м. Одеси позову в іншій справі №916/3688/25. Водночас ухвалою від 12.09.2025 у справі №916/3688/25 позовну заяву Приморської окружної прокуратури м. Одеси (вх. №3783/25 від 09.09.2025) до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради, Фізичної особи-підприємця Бєлєнкової Алли Феліксівни про визнання недійсним договору та зобов`язання вчинити певні дії, з доданими до неї документами повернуто на підставі п.3 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

За приписами ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Питання повторного використання платіжного документа при повторному поданні позовної заяви за умови повернення без розгляду попередньо поданої позовної заяви вже розглядалося Верховним Судом.

У постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 1540/3297/18 Верховний Суд звернув увагу, що певний час редакція частини четвертої статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачала таке право, що якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми закону). Проте Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» це речення було виключено з цієї норми (підпункт 4 пункт 4 цього Закону) і станом на час ухвалення оскаржуваних у цій справі судових рішень стаття 6 Закону України «Про судовий збір» передбачала, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Тому, позивач, коли подає повторно позовну заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної позовної заяви, яку суд залишив без розгляду. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки за законом такий позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної позовної заяви, яка була залишена без розгляду.

Таким чином, у цьому випадку прокурор також має право повернути сплачений ним у справі №916/3688/25 судовий збір відповідно до платіжної інструкції №2267 від 02.09.2025 у розмірі 4844,80 грн. Однак така платіжна інструкція не може бути врахована як належний доказ сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі у цій справі (№916/3702/25), так як судовий збір за нею сплачений та зарахований при поданні іншого позову.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12.10.2023 у справі №160/554/23.

Згідно з ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Предметом позову у даній справі є дві немайнові вимоги прокурора про визнання недійсним договору оренди та зобов`язання вчинити певні дії.

З урахуванням вище означеного, розмір судового збору, який підлягає сплаті за звернення до Господарського суду з даним позовом становить 4844,80 грн. При цьому, як вже було зазначено судом, платіжна інструкція №2267 від 02.09.2025 не є належним доказом сплати судового збору з підстав, що наведені вище по тексту ухвали.

Відповідно до ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на вище означене, суд дійшов висновку, що Приморською окружною прокуратурою м. Одеси не виконано вимоги статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог ч.1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

За таких обставин, недотримання прокурором вищезазначених вимог, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати прокурору строк для усунення допущених недоліків позовної заяви.

Зокрема суд повідомляє прокурора, що способом усунення недоліків позовної заяви є подання до суду заяви про усунення недоліків, з урахуванням виявлених недоліків.

Керуючись ст. 162, ч.1 ст.174, ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Приморської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до відповідачів Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради, Фізичної особи-підприємця Бєлєнкової Алли Феліксівни - залишити без руху.

2. Приморській окружній прокуратурі м. Одеси у строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки позовної заяви шляхом подання відповідної заяви та доказів на усунення недоліків позовної заяви.

3. Роз`яснити Приморській окружній прокуратурі м. Одеси в разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою, відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Павленко