РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.09.2025Справа № 910/5658/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Верона"

про стягнення 161 999,28 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (далі - позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Верона" (далі - відповідач) про стягнення 161 999,28 грн, з яких: заборгованість за спожиту електричну енергію за період березень 2019 року 60 146,86 грн, інфляція 47 793,03 грн, 15% річних 54 059,39 грн.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором про постачання електричної енергії постачальником останньої надії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.05.2025 відкрито провадження у справі № 910/5638/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), а також встановлено учасникам справи строки для вчинення процесуальних дій.

Позивач повідомлений про відкриття провадження шляхом доставки копії ухвали до електронного кабінету 07.05.2025.

Відповідачу копія ухвали суду направлена за адресою, яка була вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте поштове відправлення № 548, яким направлено ухвалу суду, повернуто за зворотною адресою з зазначенням причин невручення «за закінченням терміну зберігання».

Крім того, ухвалу суду від 06.05.2025 опубліковано в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

Позивач у даній справі (далі Позивач/Підприємство/Постачальник) виконує функції постачальника останньої надії і діє на підставі ліцензії на постачання електричної енергії споживачу, виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 06.11.2018 № 1344 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1023-р (із змінами), відповідно до положень статті 64 Закону України Про ринок електричної енергії, Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (із змінами) [далі - ПРРЕЕ],

Як вказує позивач у позові, між ним та відповідачем (далі Споживач/Відповідач) було укладено договір про постачання електричної енергії постачальником останньої надії (далі - Договір/Договір приєднання) на умовах публічного договору постачання електричної енергії постачальника останньої надії та комерційної пропозиції, розробленої з урахуванням вимог Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та відповідно до вимог Закону України Про ринок електричної енергії, положень ПРРЕЕ.

Оператором системи розподілу у даних відносинах є ПрАТ ДТЕК Київські електромережі.

Положеннями статті 45 Закону України Про ринок електричної енергії (далі - Закон) встановлено, що розподіл електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу. Діяльність з розподілу електричної енергії підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства.

Оператор системи розподілу (далі ОСР) надає послуги з розподілу електричної енергії на недискримінаційних засадах відповідно до цього Закону, кодексу систем розподілу та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Так, відповідно до частини третьої статті 46 Закону оператор системи розподілу зобов`язаний, зокрема, при застосуванні процедур зміни/заміни електропостачальника надавати новому електропостачальнику інформацію про споживачів, приєднаних до його системи розподілу, яким здійснював продаж попередній електропостачальник, в обсягах та порядку, визначених Регулятором; надавати учасникам ринку інформацію, необхідну для виконання ними функцій на ринку в обсягах та порядку, визначених правилами ринку, кодексом системи передачі, кодексом систем розподілу, кодексом комерційного обліку та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Таким чином, Підприємство отримує всю необхідну інформацію про споживачів, які стали споживачами Підприємства від ОСР, який зобов`язаний надавати учасникам ринку інформацію, необхідну для виконання ними функцій на ринку в обсягах та порядку, встановлених законодавством, яке регулює діяльність у сфері енергетики.

За даними ПрАТ ДТЕК Київські електромережі, на якого було покладено функції адміністратора комерційного обліку відповідно до положень пункту 10 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії (у редакції, яка діяла до 01.07.2024), відповідача було віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює «постачальник останньої надії» (далі - Позивач) з 01.01.2019, вказане підтверджується листом-повідомленням № 257-258 про переведення споживача.

Законодавством України, зокрема положеннями Закону України Про ринок електричної енергії та ПРРЕЕ, суворо врегульовано відносини між учасниками роздрібного ринку електричної енергії, а також встановлено окремий порядок укладення договору про постачання електричної енергії постачальником останньої надії.

Так, положеннями статті 64 Закону встановлено, що постачальник останньої надії здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному Правилами, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником останньої надії, що затверджується Регулятором (НКРЕКП), та є публічним договором приєднання. Договір регулює порядок та умови продовження постачання електричної енергії постачальником останньої надії споживачу, у разі, якщо обраний споживачем електропостачальник не спроможний постачати електричну енергію, до моменту обрання споживачем нового електропостачальника або до припинення у передбачених чинним законодавством чи Договором випадках та є укладеним сторонами, керуючись статтями 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України з початку фактичного постачання електричної енергії споживачу (положення пункту 3.4.4 глави 3.4. розділу III ПРРЕЕ).

З 27.12.2018 на виконання положень частини одинадцятої статті 64 Закону Підприємством, як постачальником останньої надії, на своєму офіційному вебсайті у мережі Інтернет за адресою www.uie.kiev.ua розміщено публічну оферту: Порядок приєднання до умов договору постачання електричної енергії постачальником останньої надії; Договір про постачання електричної енергії постачальником останньої надії; Комерційна пропозиція для постачання електричної енергії споживачам постачальником останньої надії; Додаток №1 до Комерційної пропозиції до Договору на постачання електричної енергії постачальником останньої надії; Порядок формування ціни, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником останньої надії.

Відповідно до положень статті 64 Закону, яка кореспондується з умовами, що зазначені у Комерційній пропозиції для постачання електричної енергії споживачам постачальником останньої надії, яка є Додатком 1 до Договору, Договір вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів.

У період перебування відповідача на постачанні електричної енергії у позивача, як постачальника останньої надії, зокрема, у період січень-березень 2019 року, діяла Комерційна пропозиція № 2 від 27.12.2018, із змінами № 1 від 31.01.2019 (далі - Комерційна пропозиція).

Договір вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу у перший день, наступний за останній днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх виконання, а в частині постання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів.

Тобто законодавством встановлено, що договір про постачання електричної енергії постачальником останньої надії укладається на підставі дій споживача - споживання електричної енергії (акцепт договору) без договору з іншим електропостачальником. У такому разі договір вважається укладеним (момент укладення договору) з постачальником останньої надії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником.

Верховний Суд у постанові від 20.09.2021 у справі № 910/8958/20 зазначив, що у разі настання обставин, визначених у частині першій статті 64 Закону України Про ринок електричної енергії, постачальник останньої надії надає послуги з постачання електричної енергії та відповідно до пункту 66 частини першої статті 1 цього Закону не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу, а факт приєднання до публічного договору постачання електричної енергії від постачальника останньої надії відбувається по факту споживання електричної енергії без укладення договору з іншим електропостачальником.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного суду від 04.04.2023 у справі № 905/1791/21, від 19.11.2023 у справі № 910/11817/22, від 13.02.2024 у справі № 910/14138/22.

Положеннями пункту 3 частини першої статті 57 Закону встановлено, що електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Пунктом 1 частини третьої статті 58 Закону визначено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Згідно з пунктом 2.1 глави 2 Договору (предмет Договору) постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору, що зазначені в Додатку 1 до Договору (комерційна пропозиція).

Відповідно до пункту 5.8 глави 5 Договору розрахунковим періодом за Договором є календарний місяць.

Умовами пункту Комерційної пропозиції № 2 від 27.12.2018, що є невід`ємним додатком до Договору (Додаток № 1), встановлено обов`язок сплати споживачем 100% від орієнтованої вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку.

Орієнтована вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії постчальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних отриманих постачальником від оператора системи розподілу (передачі).

Відповідно до змін № 1 від 31.01.2019 до комерційної пропозиції № 2 від 27.12.2018 остаточний розрахунок за спожиту електричну енергії в розрахунковому періоді здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку до 14-г (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ.

Крім того, положеннями змін № 1 від 31.01.2019 до комерційної пропозиції № 2 від 27.12.2018 встановлено, що акт купівлі-продажу електричної енергії споживачем складається на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії споживачем, отриманих від ОС. У разі наявності зауважень до акту купівлі-продажу споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії, по якому є розбіжності. До усунення розбіжностей сторони керуються даними, що зазначені в акті купівлі-продажу, з подальшим корегуванням даних після врегулювання розбіжносте.

У разі неповернення споживачем підписаного зі своєї сторони одного примірника оригіналу акту купівлі-продажу у встановлені строки або його не підписання зі сторони споживача у встановлений термін, документ вважається узгодженим та підтвердженим споживачем та приймається постачальником як узгоджений.

Відповідно до пункту 5.10 глави 5 Договору та положень Комерційної пропозиції, оплата виставленого постачальником рахунка за Договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менш 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому періоді здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ або самостійно (без рахунку) не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду на поточний рахунок постачальника, зазначений у Договорі.

Згідно з п. 13.1 договору останній набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів.

Відповідно до положень пункту 4.12 розділу IV ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Факт споживання електричної енергії споживачем підтверджується даними комерційного обліку (обсяги), що надає постачальнику останньої надії оператор системи розподілу/передачі, відповідно до положень пункту 10 постанови НКРЕКП від 28.12.2019 № 312 Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії (у редакції, яка діяла до 01.07.2024 року) та згідно з Тимчасовим порядком визначення обсягів купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії електропостачальниками та операторами систем розподілу на перехідний період, затвердженим постановою НКРЕКП від 28.12.2018 № 2118 (із змінами, далі - Тимчасовий порядок).

Так, факт споживання електричної енергії споживачем оператор підтверджується шляхом надання постачальнику останньої надії Звіту за фактичне споживання електричної енергії споживачами постачальника за відповідний розрахунковий період.

Положеннями пункту 6.2 Тимчасового порядку встановлено, що до 8 числа М+1 (місяця, що є наступним за розрахунковим місяцем) ОСР на підставі фактичних обсягів надходження електричної енергії до електричних мереж та фактичного корисного відпуску електричної енергії по кожному споживачу за місцем провадження господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії ОСР/НЕК формують, зокрема: фактичні (звітні) обсяги купівлі електричної енергії по кожному електропостачальнику у місяці, у т.ч. з розбивкою по групі "а" та групі "б" та фактичний (звітний) корисний відпуск електричної енергії у розрахунковому місяці по кожному споживачу.

Таким чином, обсяг спожитої відповідачем електричної енергії у період споживання з січня по березень 2019 року було визначено після отримання від ПрАТ ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ Звіту про фактичне споживання електричної енергії за відповідний період.

Як вказує позивач, визначення споживання відповідачем електричної енергії в період січня-березня 2019 року було здійснено після отримання від ПрАТ ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ відповідного звіту про фактичне споживання електричної енергії.

На виконання Договору Підприємство на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії, зокрема, відповідачем, отриманих від оператора системи розподілу ПАТ ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ Звіту про фактичне споживання електричної енергії за березень 2019 року (порядковий № 659, 660, копія Витягу зі Звіту міститься в матеріалах справи) було виставлено рахунок від 08.04.2019 № 1138/08/О03/062234 та сформовано акт № 002485 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період березень 2019 на обсяг споживання електричної енергії 21 477,00 кВт.*год., на загальну суму 60 146,86 грн (з ПДВ), який був отриманий відповідачем 02.05.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з трек-номером 481.

Відповідно до положень пункту 4.14 розділу IV ПРРЕЕ платіжні документи (рахунки) на оплату надаються споживачам, зокрема електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу. Датою отримання платіжного документа вважається, зокрема, дата отримання іншими засобами комунікації (електронною поштою, факсимільним зв`язком тощо) чи в інший спосіб з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу та комерційною пропозицією та/або договором споживача на розподіл (передачу) електричної енергії.

Положеннями пункту 4.3. Комерційної пропозиції встановлено, що рахунки вважаються отриманими споживачем належним чином у разі їх направлення особистим врученням (нарочним), із застосуванням послуг пошти на адресу споживача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань та/або на адресу, надану ОС або споживачем постачальнику або засобами електронної пошти, відповідно до пункту 16.2 Комерційної пропозиції. Датою отримання таких рахунків буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача на рахунку або супровідному листі, та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим або цінним листом). У разі направлення рахунків електронною поштою або із застосуванням інших засобів електронного зв`язку, датою отримання таких рахунків буде вважатися дата відправлення Постачальником відповідного електронного повідомлення (лист, факс та інше).

При цьому, як вказує позивач, заборгованість у розмірі 60 146,86 грн відповідачем сплачена не була, крім того, позивач зазначає, що відповідач за спожиту електричну енергію в січні-лютому 2019 року розрахувався з порушення строків оплати, обумовлених договором та комерційною пропозицією, у зв`язку з чим відповідачу була надіслана претензія-вимога № 44/11-000406 від 15.05.2019, яка була отримана відповідачем 28.05.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з трек-номером 862.

Також вимога була направлена на електронну адресу відповідача та доставлена останньому 31.03.2025, проте позивач вказує, що відповідачем дій щодо сплати заборгованості вчинено не було, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути заборгованість за спожиту електричну енергію за період березень 2019 року 60 146,86 грн, інфляційні втрати 47 793,03 грн, 15% річних 54 059,39 грн.

Розглнувши матеріали справи, суд вказує таке.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 2 вказаної норми якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

При цьому, як визначено в ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з вимогами підпункту 2 та підпункту 6 пункту 6.2 глави 6 Договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії та відшкодувати постачальнику збитки, понесені ним у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням споживачем зобов`язань перед постачальником, що покладені на нього чинним законодавством, та/або Договором.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 60 146,86 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 54 059,39 грн 15% річних та 47 793,03 грн втрат від інфляції.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та відсотків річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до Комерційної пропозиції, яка є Додатком 1 до Договору, було встановлено збільшення розміру процентів до 15% у зв`язку з простроченням сплати боргу, що слід вважати іншим розміром процентів, встановленим договором відповідно до положень частини другої статті 625 ЦК України.

Перевіривши надані позивачем розрахунки 15% річних та інфляційних втрат, суд вказує, що останні виконані арифметично вірно та відповідно до умов законодавства та договору і з урахуванням умов комерційної пропозиції, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення 15% річних та інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по оплаті позову судовим збором, враховуючи задоволення позовних вимог підлягають покладанню на відповідача в розмірі 3 028,00 грн.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Верона" (02091, місто Київ, Харківське шосе, будинок 156, код 25286138) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, місто Київ, вулиця Кирилівська, будинок 85, код 19480600) 60 146,86 грн (шістдесят тисяч сто сорок шість грн 86 коп.) заборгованості, 47 793,03 грн (сорок сім тисяч сімсот дев`яносто три грн 03 коп.) інфляційних втрат, 54 059,39 грн (п`ятдесят чотири тисячі п`ятдесят дев`ять грн 39 коп.) 15% річних, 3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім грн 00 коп.) судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано 12.09.2025.

Суддя О.Г. Удалова