ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

в порядку ст. 334 ГПК України

04 вересня 2025 року м. ХарківСправа № 922/4902/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

розглянувши

заяву (вх. № 18840 від 15.08.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" про заміну сторони виконавчого провадження

по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Східбутрансгаз", м.Харків
про стягнення 1 031 183,07 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" (далі Позивач) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІДБУДТРАНСГАЗ" (далі Відповідач) з вимогами про стягнення за договором фінансового лізингу №10499-FL від 02.08.2021 року заборгованість по сплаті лізингових платежів в сумі 1 031 183,07 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.11.2023р. було відкрито провадження у справі №922/4902/23 та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 14.03.2024 у справі №922/4902/23 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «СХІДБУДТРАНСГАЗ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП ЛІЗИНГ» за договором фінансового лізингу № 10499-FL від 02.08.2021 року заборгованість по сплаті лізингових 1031183,07грн, а також суму судового збору у розмірі 15467,75 грн.

Означене рішення суду обґрунтоване доведеністю матеріалами справи факту повідомлення № 311/06/23-ювід 06.06.2023 року, яким Позивач, посилаючись на наявність простроченої понад 60 календарних днів заборгованість щодо сплати лізингових платежів, довів до відома Відповідача те, що Рамковий договір, укладений між Відповідачем та Позивачем, вважається розірваним з « 16» червня 2023 року, а також повідомив про вимогу протягом 10 (десяти) робочих днів з дня припинення (розірвання) Договору фінансового лізингу повернути Об`єкт лізингу Лізингодавцю за адресою: 08130, Київська область, Бучанський р-н, село Петропавлівська Борщагівка, вул. Озерна, 5. Суд зазначив, що Позивачем було заявлено лише одну майнову вимогу за Договором фінансового лізингу № 10499-FL від 02.08.2021 року щодо стягнення заборгованості по сплаті лізингових платежів у сумі 1 031 183,07 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Східбутрансгаз", м.Харків, не погодившись з ухваленим рішенням Господарського суду Харківської області від 14.03.2024 у справі №922/4902/23, звернулось з апеляційною скаргою на означене рішення суду, в якій просить повністю скасувати вказане рішення та ухвалити нове про відмову у задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП ЛІЗИНГ» (код за ) щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «СХІДБУДТРАНСГАЗ» (код за ) за договором фінансового лізингу №10499-FL від 02.08.2021 р. заборгованість по сплаті лізингових платежів в сумі 1031183,07грн, а також суми судового збору у розмірі 15467,75 грн.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Східбутрансгаз" на рішення Господарського суду Харківської області від 14.03.2024 (повний текст підписано 01.04.2024) у справі №922/4902/23 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 14.03.2024 (повний текст підписано 01.04.2024) у справі №922/4902/23 залишено без змін.

12.07.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Східбутрансгаз" через систему Електронний суд звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Харківської області від 14.03.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2024, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог, не передаючи справу на новий розгляд.

Дослідивши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд постановив ухвалу від 01.08.2024 про відмову у відкритті касаційного провадження у справі №922/4902/23 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Східбутрансгаз" на рішення Господарського суду Харківської області від 14.03.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2024.

До Господарського суду Харківської області 15 серпня 2025 року подано заяву (вх. № 18840) Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" про заміну сторони виконавчого провадження, у якій просить суд замінити стягувача по справі №922/4902/23 з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП ЛІЗИНГ» (код за ) на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (код за ).

Заяву обґрунтовано договором від 10.01.2025 року про відступлення права вимоги за за договором фінансового лізингу №10499-FL від 02.08.2021р.

Ухвалою суду від 26.08.2025 прийнято заяву (вх. № 18840 від 15.08.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" про заміну сторони виконавчого провадження до розгляду та призначення розгляд у судовому засіданні на "04" вересня 2025 р. о 14:30.

Представники учасників справи у судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце проведення судового засідання щодо розгляду заяви (вх. № 18840 від 15.08.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" про заміну сторони виконавчого провадження були повідомлені належним чином, відповідно до ст.ст. 120, 121 ГПК України, а також на підставі того, що у учасників процесу наявні електронні кабінети підсистеми "Електронний суд" єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС).

Ураховуючи те, що суд не визнавав обов`язковою явку учасників справи, судом здійснено дії щодо їх належного повідомлення про час та місце проведення судового засідання по розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження та зважаючи на необхідність дотримання розумних строків розгляду цієї заяви, встановлених процесуальним законом, забезпечення судом реалізації учасниками судового процесу своїх процесуальних прав, а також сприяння у наданні їм достатнього часу для належної підготовки своєї позиції та поданні процесуальних документів, констатуючи достатність матеріалів для розгляду заяви, суд дійшов висновку про достатність підстав для розгляду заяви з матеріалами справи у їх сукупності.

Відповідно до частини третьої статті 334 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

З матеріалів поданої заяви про заміну сторони виконавчого провадження стягувача ТОВ «ОТП Лізинг» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» вбачається, що 10.01.2025 р. між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі «Новий кредитор») та ТОВ «ОТП Лізинг» (надалі Клієнт), відповідно до чинного законодавства України, був укладений Договір про відступлення права вимоги №08012025/Л. На підставі договору 10.01.2025 р. відбулося відступлення права вимоги за договором фінансового лізингу № 10499-FL від 02.08.2021р. Відповідно до Договору відступлення прав вимоги ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло прав кредитора до Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІДБУДТРАНСГАЗ".

У заяві ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» посилається на те, що він, як Новий кредитор позбавлений можливості звернутися до органів виконавчої служби з заявою про хід виконання виконавчих проваджень та в подальшому у разі відсутності виконавчих листів на виконанні до суду про видачу їх дублікатів.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши доводи заяви про заміну сторони стягувача ТОВ «ОТП Лізинг» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України однією із підстав заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Інших обмежень права кредитора на укладення договору уступки вимог законодавство не містить (ч. 3 ст. 512 ЦК України).

В силу положень ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитори переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках.

За загальним правилом, правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні, його слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника.

Водночас процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі (у тому числі на стадії виконання судового рішення) необхідною умовою є наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Отже, правонаступництвом є перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Розрізняють дві форми правонаступництва: універсальне та часткове (сингулярне). При універсальному правонаступництві до правонаступника (фізичної або юридичної особи) разом з правами первісного кредитора переходять і його обов`язки. Таке правонаступництво має місце у разі спадкування, реорганізації юридичної особи шляхом перетворення, злиття, приєднання. При частковому (сингулярному) правонаступництві, до правонаступника переходять тільки певні права та обов`язки кредитора.

Частиною першою ст. 334 ГПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 334 ГПК України).

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення.

Тобто, виходячи з положень статті 15 Закону "Про виконавче провадження" особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого документа, а не внаслідок відкриття виконавчого провадження. У силу статті 334 ГПК України заміна сторони (стягувача) у виконавчому документі правонаступником унаслідок передання нею своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, суд дійшов висновку про заміну позивача (стягувача) у справі №922/4902/23 з ТОВ «ОТП Лізинг» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (адреса 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, ).

Також, судом враховано, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012).

«Право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, №18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19.03.1997).

У рішенні у справі «Янголенко проти України» від 10.12.2009 Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес.

При вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження суди мають встановити чи не сплив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Після спливу строку виконавчого провадження не може вирішуватись питання про заміну сторони виконавчого провадження (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №34/425).

Статтею 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно частинами першою, третьою статті 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року. № 11-рп/2012).

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Відповідно до ст.129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття (частина друга статті 12 Закону України "Про виконавче провадження").

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії наказу Господарського суду Харківської області від 24.04.2024 у справі №922/4902/23, строк пред`явлення виконавчого документу до виконання визначено до 24.04.2027 включно.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. В послідуючому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

26.03.2022 набрав чинності Закон України від 15.03.2022 №2129-ІХ, яким Закон України Про виконавче провадження доповнено пунктом 10-2 розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення, відповідно до якого, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Таким чином, особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10-2 розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про виконавче провадження.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 15.03.2023 у справі №260/2595/22.

Згідно з частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України Про виконавче провадження, як спеціальним нормативно-правовим актом, тому у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

Близький за змістом висновок викладено у постановах Верховного Суду від 07.03.2023 у cправі № 910/5925/15-г, від 03.08.2023 у справі № 420/10415/22.

При цьому, враховуючи Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про виконавче провадження" з дня припинення або скасування воєнного стану відлік строку почнеться спочатку.

Враховуючи зазначені вище обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви (вх. №18840) Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись статтями 234, 235, 236, 334 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву (вх. № 18840 від 15.08.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

2. Замінити стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП ЛІЗИНГ» (код СДРПОУ: 35912126, місцезнаходження: вул. Жилянська, 43, м, Київ, 01033) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (адреса 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, ) у наказі про примусове виконання рішення у справі №922/4902/23, виданого Господарським судом Харківської області 24.04.2024, де боржником є Товариство з обмеженою відповідальністю "Східбутрансгаз" (Код СДРПОУ 42172933, місцезнаходження: 61106, м. Харків, проспект Московський, будинок 283, офіс 9).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбаченому розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 08.09.2025р.

Суддя І.П. Жигалкін

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.