ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

15.09.2025м. ДніпроСправа № 904/5140/25

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Перова О.В., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Київської митниці, 03124, м.Київ, бульвар Гавела Вацлава, буд.8А,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія", 51400, вул.Соборна, буд.99,

про стягнення заборгованості за договором поставки

ВСТАНОВИВ:

Київська митниця звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" про стягнення заборгованості у розмірі 173 470,00грн за неотриманий товар згідно договору № 299 від 23.10.2024, пені у розмірі 42 153,21грн, штрафу у розмірі 12 142,90грн та судового збору.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2025 справу № 904/5140/25 передано на розгляд судді Перовій О.В.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд залишає її без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом частини другої статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із частиною третьою статті 4 Закону України Про судовий збір при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" з 01 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3 028,00грн.

Оскільки при зверненні до Господарського суду Дніпропетровської області заявлено вимогу майнового характеру (227 766,11грн), позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 2 733,19грн.

Судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу.

Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (стаття 9 Закону України "Про судовий збір").

Позивачем у якості доказу оплати судового збору за подання позовної заяви надана платіжна інструкція № 1607 від 28.08.2025 у розмірі 3 028,00грн.

З довідки Господарського суду Дніпропетровської області № 240/25 від 10.09.25 убачається, що платіжний документ № 1607 від 28.08.2025 був використаний у справі № 904/4942/25.

Відтак додана позивачем до позовної заяви платіжна інструкція № 1607 від 28.08.2025 не є належним доказом сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі, що є порушенням вимог пункту 2 частини першої статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

Суд з`ясував, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2025 у справі № 904/4942/25 відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом Київської митниці до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ" про стягнення заборгованості в сумі 227 766,11 грн.

Пунктом 2 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Не звернення позивача станом на даний момент до суду із клопотанням про повернення судового збору у справі № 904/4942/25 не є гарантією неподання ним такого клопотання у майбутньому.

У разі прийняття судом платіжної інструкції № 1607 від 28.08.2025 як належного доказу оплати судового збору за подання позову у справі № 904/5140/25 позивач, після ухвалення судом рішення у цій справі, не буде позбавлений можливості подання клопотання про повернення судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у справі № 904/4942/25.

Питання повторного використання платіжного документа при повторному поданні позовної заяви за умови повернення без розгляду попередньо поданої заяви було предметом розгляду Верховним Судом.

Так, у постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 1540/3297/18 Верховний Суд звернув увагу, що певний час редакція частини четвертої статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала, що у разі якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми Закону).

Проте Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" це речення було виключено з цієї норми (підпункт 4 пункт 4 цього Закону) і станом на час розгляду заяви стаття 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Тому заявник/позивач, коли подає повторно заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної заяви, яку суд залишив без розгляду. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав заявника / позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки за законом такий заявник / позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної заяви, яка була залишена без розгляду. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.10.2023 у справі №160/554/23.

З огляду на викладене позивачу слід надати докази сплати судового збору у розмірі 2 733,19грн.

Отже позовна заява є такою, що оформлена без дотримання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 ГПК України.

Згідно із частинами першою - четвертою статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Вказана обставина є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу 10-ти денного строку з дня вручення вказаної ухвали для усунення зазначеного недоліку. Отже позивачу необхідно надати докази сплати судового збору у розмірі 2 733,19грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 162, 164, 172, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Київської митниці залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліку терміном 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме:

- надати докази сплати судового збору у розмірі 2 733,19грн.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини четвертої статті 174 Господарського процесуального кодексу України, у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважається неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 15.09.2025 та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Перова