РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.08.2025Справа № 910/11978/24

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Шадура М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, місто Київ, пр.Гузара Любомира, будинок 44)

до Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, місто Київ, ВУЛИЦЯ КУДРЯВСЬКА, будинок 26/28)

про стягнення 27 104 544,49 грн.

Представники учасники справи:

Від позивача: Ракітін П.С.;

Від відповідача: Сидорченко В.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі-позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Укргазвидобування" про стягнення 27 104 544,49 грн, з яких 24 710 411,33 грн сума заборгованості за перевищення замовленої (договірної) потужності; 271 596,68 грн інфляційні витрати, 1 916 798,10 грн пеня, 3 % річних - 205 738,38 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач всупереч взятих на себе зобов`язань за Договором транспортування природного газу № від 31.12.2019 перевищував замовлені договірні потужності та не здійснив оплату плати за перевищення потужності за газові місяці з жовтня 2023 року по квітень 2024 року, у зв`язку з чим позивач здійснив розрахунок вартості такої плати та встановив загальний обсяг перевищення договірної потужності за період з 01.10.2023 по 30.04.2024, який склав 101 010, 5437 тис. м. куб./добу на загальну суму 24 710 411, 33 грн з ПДВ. Також позивачем здійснено розрахунок пені, 3 % річних та інфляційних втрат за порушення відповідачем прострочення сплати за перевищення замовленої потужності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 02.12.2024.

26.11.2024 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов відзив, в якому останній заперечив проти задоволення заявлених вимог з огляду на те, що позивач при визначенні обсягу використаної Укргазвидобуванням потужності у спірний період не керувався результатами остаточної алокації, визначивши неправильний обсяг перевищеної Укргазвидобуванням потужності та розрахунок розміру плати за перевищену потужність; надана позивачем інформація щодо документів, на підставі яких відображено обсяги природного газу в алокаціях АТ «Укргазвидобування», не підтверджує повноту даних про величини остаточних алокацій щодобових подач та відборів Укргазвидобування, які містяться на Інформаційній платформі; відповідач не заперечує проти тієї обставини, що акти наданих послуг не підписані уповноваженою особою АТ «Укргазвидобування», однак відповідач відзначає, що причиною не підписання цих актів є те, що до розрахунку перевищення розміру договірних потужностей Оператором включені обсяги природного газу, що не належать АТ «Укргазвидобування» та які не відносились Оператором в алокацію Укргазвидобування, але які пройшли транзитом внутрішньопромисловими трубопроводами АТ «Укргазвидобування», шляхом подання та відбору цих обсягів газу Оператором на точках входу/виходу із ГТС. Також, відповідач здійснив власний розрахунок обсягу перевищення використаної потужності.

28.11.2024 систему Електронний суд від представника відповідача надійшло клопотання про призначення експертизи.

02.12.2024 через систему Електронний суд від представника позивача надійшли заперечення на клопотання про призначення експертизи.

02.12.2024 через систему Електронний суд від представника позивача надійшла відповідь на відзив про те, що позивач не погоджується із доводами відповідача, оскільки заперечення відповідача спростовується документами, які долучені до позовної заяви; остаточні алокації вказані у звітах про використання замовленої потужності АТ «Укргазвидобування»; контррозрахунок щодо обсягів перевищення використаної потужності не підтверджений первинними документами та відповідачем не враховано всього обсягу перевищення потужності; позивач вказав, що встановлення дотримання замовником послуг природного газу обсягів замовленої потужності та обсягів її перевищення здійснюється лише на підставі даних про обсяги надходження природного газу через погоджені точки входу. Кодекс ГТС не зобов`язує Оператора ГТС при визначенні алокацій з`ясовувати особу власника природного газу; Позивач зауважує, що відповідно до п. 11.3 Договору АТ «Укргазвидобування», як замовник послуг, взяв на себе зобов?язання підписувати відповідні акти наданих послуг або надавати вмотивовану від підписання таких актів у письмовій формі протягом двох днів з дати їх одержання, однак відповідні листи АТ «Укргазвидобування» направляло із порушенням встановленого Договором дводенного строку; АТ «Укргазвидобування» не надало доказів оскарження відповідних розрахунків обсягів перевищення замовленої потужності у судовому порядку, що свідчить відсутність будь-яких правових підстав у позивача, як оператора газотранспортної системи України діяти у інший спосіб; позивач вказав, що оператор газотранспортної системи здійснює надання послуг транспортування природного газу з моменту отримання природного газу в точці входу та до моменту передачі природного газу в точці виходу; на переконання позивача, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б доводили його скрутне матеріальне становище на день вирішення спору, обмежившись лише загальними посиланнями на військову агресію та наявність спеціальних статусів, однак позивач же при цьому несе реальні збитки у вигляді недотриманих коштів за надані послуги.

Представник позивача 02.12.2024 у підготовчому засіданні заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача 02.12.2024 у підготовчому засіданні поклався на розсуд суд щодо розгляду усного клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи.

Суд 02.12.2024 у підготовчому засіданні без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про задоволення усного клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2024 відкладено підготовче засідання на 16.12.2024.

09.12.2024 через систему Електронний суд від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Представник позивача 16.12.2024 у підготовчому засіданні заперечив проти клопотання про призначення експертизи.

Представник відповідача 16.12.2024 у підготовчому засіданні підтримав клопотання про призначення експертизи.

Суд відклав розгляд клопотання представника відповідача про призначення експертизи до встановлення фактичних обставин справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2024 відкладено підготовчого засідання на 25.12.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.12.2024 задоволено клопотання представника Акціонерного товариства "Укргазвидобування" про призначення експертизи та призначено у справі № 910/11978/24 судову комп?ютерно-технічну експертизу.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2025 апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України задоволено. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.12.2024 у справі №910/11978/24 скасовано. Матеріали справи №910/11978/24 повернуто до Господарського суду міста Києва. Суд апеляційної інстанції вказав, що судова експертиза призначена місцевим господарським судом необґрунтовано; надані сторонами докази та доведеність обставин, на які сторони посилаються, підлягають оцінці судом при вирішенні спору; місцевий господарський суд не обґрунтував внаслідок чого він позбавлений можливості оцінити надані сторонами докази в контексті спірних правовідносин сторін, а також не навів, які саме сумніви виникли у суду стосовно правильності відомостей, що в них зазначені. Також суд апеляційної інстанції вказав на те, що судами різних інстанцій вже неодноразово розглядались подібні спори за участі тих самих сторін, предметом яких були аналогічні позовні вимоги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2025 поновлено провадження у справі, вирішено продовжити розгляд справи в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.05.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.06.2025.

Представник позивача 02.06.2025 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача 02.06.2025 у судовому засіданні заперечив проти задоволення заявлених позовних вимог та подав клопотання про призначення судової економічної експертизи.

Суд 02.06.2025 у судовому засіданні відклав розгляд клопотання відповідача про призначення судової економічної експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2025 оголошено перерву у судовому засіданні по розгляду справи по суті до 16.06.2025.

13.06.2025 через систему Електронний суд від представника позивача надійшли заперечення на клопотання про призначення експертизи.

Суд 16.06.2025 у судовому засіданні постановив ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про відмову у задоволенні клопотання про призначення судової економічної експертизи, у зв`язку із необґрунтованістю ат безпідставністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2025 оголошено перерву у судовому засіданні по розгляду справи по суті до 11.08.2025.

Судом, враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Після судових дебатів суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, оголошення перерви у судовому засіданні та час проголошення рішення в судовому засіданні 11.08.2025.

У судовому засіданні 11.08.2025 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення суду буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

31.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі-оператор) та Акціонерним товариством "Укргазвидобування" (далі-замовник) укладено договір транспортування природного газу № (Договір), відповідно до умов якого оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу (далі - послуга) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні (п.2.1).

Відповідно до п.2.2 Договору послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуги є доступ Замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на веб-сайті Оператора. Підписанням цього Договору Замовник підтверджує, що він ознайомлений із Правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на веб-сайті Оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання. Замовник усвідомлює, що порушення ним зазначених Правил позбавляє його права пред`являти претензії до Оператора з приводу якості послуги та покладає на нього зобов`язання із відшкодування Оператору шкоди або збитків, завданих такими діями або бездіяльністю Замовника.

Пунктами 2.3 - 2.4 Договору визначено, що обсяг послуги, що надається за цим Договором, визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби. Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу.

Згідно з п.2.5 Договору замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ у точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у Договорі.

Відповідно п.2.6 Договору оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ у точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів.

Пунктом 2.8 Договору передбачено, що взаємовідносини між Замовником та Оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим Договором здійснюються Сторонами через інформаційну платформу Оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього Договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим Замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексом.

Після набуття права доступу до інформаційної платформи Замовник зобов?язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом.

Пунктом 3.1 Договору визначені обов`язки оператора, до яких належить в тому числі: своєчасне надання послуг належної якості; розміщення на своєму веб-сайті чинних тарифів, вартості послуг з врегулювання добового небалансу, Типового договору транспортування природного газу і Кодексу; здійснення у строк до 20 числа місяця, наступного за звітним, виплати грошових коштів на рахунок замовника, якщо загальна вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових негативних небалансів замовника протягом звітного газового місяця.

У відповідності до п.4.1 Договору замовник зобов`язаний, зокрема, не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі; здійснити своєчасну та повну оплату додаткової плати оператору у разі перевищення розміру замовленої потужності та/або плати за зміну умов (обмежень).

Згідно з п.4.2 Договору замовник має право: отримувати від оператора послуги належної якості та в обумовлені цим договором строки; замовляти транспортування та одержувати з газотранспортної системи обсяги природного газу, що відповідають його підтвердженим номінаціям/реномінаціям; отримувати від оператора всю необхідну інформацію щодо роботи газотранспортної системи, від якої залежить належне виконання замовником своїх зобов`язань за цим Договором; передати права щодо доступу до газотранспортної системи, які він набуває за цим Договором, іншим суб`єктам ринку природного газу за умови повідомлення про це оператора у порядку і строки, передбачені Кодексом та цим Договором; отримувати плату за недотримання вимог щодо якості газу, який передається оператором з газотранспортної системи, в порядку, визначеному цим Договором; користуватись іншими правами, передбаченими Договором та чинним законодавством України.

Відповідно до розділу 6 Договору, оператор забезпечує наявність відповідних потужностей у точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи в обсязі, визначеному згідно з додатком 1 до цього Договору (розподіл потужності) та/або додатком 2 до цього Договору (розподіл потужності з обмеженнями), та/або в обсязі підтвердженої номінації у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби.

Розподіл потужності здійснюється в порядку, передбаченому положеннями Кодексу.

Надання номінацій (реномінацій) для отримання транспортування здійснюється у порядку, встановленому Кодексом. Форми номінацій і реномінацій оприлюднюються Оператором на його офіційному веб-сайті.

Згідно з п.7.1 Договору вартість послуг розраховується: розподіл потужності - за тарифами, які встановлюються регулятором; транспортування - за тарифами, які встановлюються регулятором; балансування - за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом.

Відповідно до п.8.3 Договору за результатами остаточної алокації відборів та подач замовника оператор здійснює розрахунок вартості плати за перевищення замовленої потужності у відповідному розрахунковому місяці. Підставою для плати за перевищення замовленої потужності є рахунок на оплату за перевищення замовленої потужності та звіт оператора про використання замовленої потужності замовником, що містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей, які надаються замовнику до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу. Замовник зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності у строк до 20 числа місяця, наступного за газовим місяцем.

Розбіжності щодо вартості додаткової плати підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість додаткової плати за перевищення договірних, яку замовник зобов`язаний сплатити в строк, вказаний у цьому пункті, визначається за даними Оператора.

Згідно п.п.11.1-11.3 Договору послуги, які надаються за цим Договором, за винятком послуг балансування, оформлюються оператором і замовником актами наданих послуг.

Оператор до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірники акта наданих послуг за газовий місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою оператора.

Замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути оператору один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг визначається за даними оператора.

Пунктом 13.5 Договору передбачено, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим Договором, замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Пунктом 17.1 Договору (в редакції Додаткової угоди № 1 від 16.04.2020) сторонами погоджено, що цей Договір набирає чинності з 01 січня 2020 року та діє до 31 грудня 2022 року.

Цей Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Сторонами підписано додатки №№ 1,2 до Договору про розподіл потужності та про розподіл потужності з обмеженнями.

Сторонами підписано додаток № 3 до Договору про перелік комерційних вузлів обліку газу, фактичного встановлених у пунктах приймання-передачі газу.

06.07.2020 сторонами укладено додаткову угоду № 2 та викладено в новій редакції розділи ІІІ, VIII, п. 11.1 розділу ХІ, п. 19.4 розділу ХІХ та розділ ХVІ Договору №.

23.09.2020 сторонами укладено додаткову угоду № 3 та викладено в новій редакції п. 2.2 розділу ІІ, п. 2.3 розділу ІІ та п. 8.1 розділу VIII Договору №.

30.12.2020 сторонами укладено додаткову угоду № 4 та викладено в новій редакції п. 8.2 розділу VIII, п. 19.4-19.5 розділу ХІХ Договору №.

21.02.2022 сторонами укладено додаткову угоду № 5 та викладено в новій редакції в новій редакції п. 8.2-8.4 розділу VIII

За результатами остаточної алокації точок входу та виходу до/з газотранспортної системи відповідача, позивач виявив наявність у відповідача перевищення замовленої договірної потужності та здійснив розрахунок вартості такої плати у відповідних розрахункових місяцях, а саме:

за жовтень 2023 року - обсяг перевищення договірної потужності у розмірі 6 520,28001 тис. м. куб./добу, всього на загальну суму 1 595 069,14 грн з ПДВ;

за листопад 2023 року - обсяг перевищення договірної потужності у розмірі 7 234,81132 тис. м. куб./добу, всього на загальну суму 1 769 866,37 грн з ПДВ;

за грудень 2023 року - обсяг перевищення договірної потужності у розмірі 15 941,90709 тис. м. куб./добу, всього на загальну суму 3 899 900,62 грн з ПДВ;

за січень 2024 року - обсяг перевищення договірної потужності у розмірі 19 391,16232 тис. м. куб./добу, всього на загальну суму 4 743 698,82 грн з ПДВ;

за лютий 2024 року - обсяг перевищення договірної потужності у розмірі 22 063,94002 тис. м. куб./добу, всього на загальну суму 5 397 545,77 грн з ПДВ;

за березень 2024 року - обсяг перевищення договірної потужності у розмірі 16 671,02244 тис. м. куб./добу, всього на загальну суму 4 078 265,56 грн з ПДВ;

за квітень 2024 року - обсяг перевищення договірної потужності у розмірі 13 187,42050 тис. м. куб./добу, всього на загальну суму 3 226 065,05 грн з ПДВ;

Загальний обсяг перевищення договірної потужності за період з 01.10.2023 по 30.04.2024 склав 101 010,5437 тис. м. куб./добу на загальну суму 24 710 411,33 грн з ПДВ.

У відповідності до п.8.3 договору, позивачем через інформаційну платформу направлено відповідачу рахунки на оплату за перевищення договірної потужності за газові місяці жовтень 2023-квітень 2024 на загальну суму 24 710 411,33 грн, звіти про використання замовленої потужності відповідачем за ці ж газові місяці, які долучено в матеріалів справи.

Також, позивачем направлено відповідачу акти наданих послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності), що підтверджується копіями описів цінного листа з описом вкладення та поштових накладних.

Однак, відповідач не підписав акти перевищення договірної потужності, але скерував оператору листи б/н щодо актів за жовтень 2023, листопад 2023, січень 2024, квітень 2024 та повідомив про те, що позивачем включено обсяги газу інших суміжних газовидобувних підприємств, які надійшли у точках виходу з ГТС до внутрішньопромислових газопроводів відповідача, пройшли транзитом та вийшли (були подані) в точках входу ГТС та ГТС через ГТМ. Також, відповідач долучив копію листа НКРЕКП від 07.08.2023 № 8189/16.3.1/7-23.

На переконання позивача, обсяг використаних відповідачем послуг транспортування обсягів потужності у період жовтень 2023 - квітень 2024 за договором транспортування природного газу № від 31.12.2019 перевищив обсяг замовленої відповідачем потужності у відповідний період та у відповідних точках входу до газотранспортної системи України, у зв`язку із цим оператор має право стягнути з відповідача додаткову плату за таке перевищення потужності.

Таким чином, Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" заявлено до стягнення з відповідача 27 104 544,49 грн, з яких 24 710 411,33 грн сума заборгованості за перевищення замовленої (договірної) потужності; 271 596,68 грн інфляційні витрати, 1 916 798,10 грн пеня, 3 % річних - 205 738,38 грн.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, з підстав, викладених у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив на позов.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Взаємовідносини, які виникають у процесі укладення договорів транспортування природного газу, регулюються Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом газотранспортної системи (Кодекс ГТС, Кодекс) та Типовим договором транспортування природного газу.

Кодекс ГТС є регламентом функціонування ГТС України та визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування ГТС України. Дія цього Кодексу поширюється на всіх суб`єктів ринку природного газу України: операторів суміжних систем, газовидобувні підприємства, замовників, споживачів та постачальників природного газу незалежно від підпорядкування та форми власності.

Пункт 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС визначає договір транспортування як договір, укладений між оператором ГТС та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор ГТС надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга балансування) на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору ГТС вартість отриманих послуг (послуги).

За змістом частин 1, 2 ст.32 Закону України "Про ринок природного газу" транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом ГТС та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується регулятором.

Таким чином, укладений між сторонами правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст.903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг(НКРЕКП) від 30.09.2015 №2497 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) типовий договір транспортування природного газу містить додатки до нього, а саме: додаток 1 - розподіл потужності, додаток 2 - розподіл потужності з обмеженнями, додаток 3 - перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу.

Обсяг послуг, що надаються за цим Договором, визначається підписанням додатка №1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка №2 (розподіл потужності з обмеженнями), які згідно з пунктом 2.7 договору є його невід`ємною частиною. При цьому додаток №3 укладається у випадку, коли замовником послуг є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу.

Як вже зазначалося судом, зазначені додатки до договору між сторонами були підписані.

Відповідно до положень пунктів 1, 9, 10 глави 1 розділу VIII цього Кодексу одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування. Замовлені величини розподілу потужності визначаються додатком до договору транспортування природного газу.

Так, згідно з пунктами 1, 2, 10 глави 1 розділу IX Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи надає право користування потужністю точок входу/виходу на прозорих та недискримінаційних засадах відповідно до положень цього Кодексу та договору транспортування природного газу. Розмір потужності, що надається замовнику послуг транспортування в точці входу/виходу, визначається відповідно до положень цього Кодексу та договору транспортування природного газу. Доступ до потужності надається оператором газотранспортної системи на такі періоди: 1) річний - потужність в визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий рік, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового року; 2) квартальний - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий квартал, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового кварталу (квартали газового року починаються 01 жовтня, 01 січня, 01 квітня або 01 липня відповідно); 3) місячний - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий місяць, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового місяця (місяці - починаються кожного першого дня газового місяця); 4) на добу наперед - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газову добу, з постійним потоком протягом газової доби, наступної за газовою добою, у якій відбувся розподіл потужності. Потужність віртуальної точки виходу до газорозподільних систем надається замовникам послуг транспортування відповідно до вимог цього Кодексу на гарантованій основі. Загальна потужність кожної віртуальної точки виходу до газорозподільної системи дорівнює сумі технічних потужностей усіх фізичних точок виходу до газорозподільної системи, які вона об`єднує.

Відповідно до пунктів 17, 18 глави 1 розділу ІХ Кодексу ГТС величина використаних замовником послуг транспортування обсягів потужності точок входу/виходу дорівнює величинам остаточних алокацій щодобових подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу у відповідних точках входу/виходу. Відповідальність за перевищення замовлених потужностей несуть замовники послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу. Оператор газотранспортної системи оприлюднює на своєму веб-сайті перелік точок входу/виходу, обсяг технічної, договірної та вільної потужності. Оператор газотранспортної системи зазначає про точки входу/виходу, для яких з точки зору технічних обмежень обсяг та вид потужності може відрізнятись в окремі періоди газового року.

За змістом п.2 глави 2 розділу ХV Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи вчиняє дії, які дозволяють уникнути можливості виникнення перевантажень, зокрема, стягує із замовника послуг транспортування додаткову оплату за перевищення потужності відповідно до договору транспортування.

За результатами остаточної алокації точок входу та виходу до/з газотранспортної системи відповідача, позивач виявив наявність у відповідача перевищення замовленої договірної потужності та здійснив розрахунок вартості такої плати у відповідних розрахункових місяцях, а саме:

за жовтень 2023 року - обсяг перевищення договірної потужності у розмірі 6 520,28001 тис. м. куб./добу, всього на загальну суму 1 595 069,14 грн з ПДВ;

за листопад 2023 року - обсяг перевищення договірної потужності у розмірі 7 234,81132 тис. м. куб./добу, всього на загальну суму 1 769 866,37 грн з ПДВ;

за грудень 2023 року - обсяг перевищення договірної потужності у розмірі 15 941,90709 тис. м. куб./добу, всього на загальну суму 3 899 900,62 грн з ПДВ;

за січень 2024 року - обсяг перевищення договірної потужності у розмірі 19 391,16232 тис. м. куб./добу, всього на загальну суму 4 743 698,82 грн з ПДВ;

за лютий 2024 року - обсяг перевищення договірної потужності у розмірі 22 063,94002 тис. м. куб./добу, всього на загальну суму 5 397 545,77 грн з ПДВ;

за березень 2024 року - обсяг перевищення договірної потужності у розмірі 16 671,02244 тис. м. куб./добу, всього на загальну суму 4 078 265,56 грн з ПДВ;

за квітень 2024 року - обсяг перевищення договірної потужності у розмірі 13 187,42050 тис. м. куб./добу, всього на загальну суму 3 226 065,05 грн з ПДВ;

Загальний обсяг перевищення договірної потужності за період з 01.10.2023 по 30.04.2024 склав 101 010,5437 тис. м. куб./добу на загальну суму 24 710 411,33 грн з ПДВ.

У відповідності до п.8.3 договору, позивачем через інформаційну платформу направлено відповідачу рахунки на оплату за перевищення договірної потужності за газові місяці жовтень 2023-квітень 2024 на загальну суму 24 710 411,33 грн, звіти про використання замовленої потужності відповідачем за ці ж газові місяці, які долучено в матеріалів справи.

Також, позивачем направлено відповідачу акти наданих послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності), що підтверджується копіями описів цінного листа з описом вкладення та поштових накладних.

Однак, відповідач не підписав акти перевищення договірної потужності, але скерував оператору листи б/н щодо актів за жовтень 2023, листопад 2023, січень 2024, квітень 2024 та повідомив про те, що позивачем включено обсяги газу інших суміжних газовидобувних підприємств, які надійшли у точках виходу з ГТС до внутрішньопромислових газопроводів відповідача, пройшли транзитом та вийшли (були подані) в точках входу ГТС та ГТС через ГТМ. Також, відповідач долучив копію листа НКРЕКП від 07.08.2023 № 8189/16.3.1/7-23.

З огляду на вищевказане, суд вважає, що відповідач у порушення умов договору транспортування природного газу № від 31.12.2019 та норм чинного станом на спірний період законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати додаткової плати за перевищення розміру замовленої потужності за жовтень 2023 квітень 2024, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 24 710 411,33 грн.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Твердження відповідача про відсутність у нього обов`язку з оплати вартості перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 24 710 411,33 грн, оскільки заявлені позивачем об`єми газу є обсягами газу інших товариств, які були транзитом протранспортовані через внутрішньопромислові мережі відповідача та подані у внутрішні газорозподільні мережі інших товариств, судом не приймаються до уваги, оскільки позивач, як оператор ГТС, в силу положень частин 1, 2 ст.23 Закону України "Про ринок природного газу" є юридичною особою, яка не є складовою вертикально інтегрованої організації і здійснює свою господарську діяльність незалежно від діяльності з видобутку, розподілу, постачання природного газу, діяльності оптових продавців. Оператор ГТС не може провадити діяльність з видобутку, розподілу або постачання природного газу, здійснюючи виключно діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь інших учасників ринку природного газу (вказане вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23.02.2023 у справі №910/17423/21, постановленою за схожих правовідносин).

Відповідно до п.8.3 договору в редакції Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2497, оператор здійснює розрахунок вартості плати за перевищення потужності у відповідному розрахунковому місяці саме за результатами остаточної алокації відборів та подач замовника.

У відповідності до абзацу 3 п.5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС алокація - обсяг природного газу, віднесений оператором газотранспортної системи в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників.

Підставою для плати за перевищення замовленої потужності є рахунки на оплату за перевищення замовленої потужності та звіти оператора про використання замовленої потужності замовником, що містять розрахунок перевищення розміру договірних потужностей, які надаються замовнику до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу.

Замовник зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності у строк до двадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем.

Тарифи для Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на послуги транспортування природного газу для точок входу і точок виходу на регуляторний період 2020 - 2024 роки встановлені постановою НКРЕКП від 24.12.2019 №3013. Зокрема, цією постановою НКРЕКП встановлено тарифи для:

- точки входу з фізичним розташуванням від суміжних газовидобувних підприємств (через мережі яких може передаватися природний газ іншого газовидобувного підприємства чи групи газовидобувних підприємств), та

- віртуальної точки входу з невизначеним фізичним розташуванням від суміжних газовидобувних підприємств (через мережі яких може передаватися природний газ іншого газовидобувного підприємства чи групи газовидобувних підприємств).

В даному випадку, перевищення замовленої потужності відбулося саме у вказаних точках входу (в т.ч. віртуальних точках), які перелічені у зведених актах приймання - передачі природного газу у спірний період. Тобто, за наслідками остаточної алокації оператором було встановлено, що на вказані точки входу до газотранспортної системи від замовника надійшли обсяги природного газу перевищенням замовленої потужності (замовленого обсягу).

Згідно п.п.11.1-11.3 Договору послуги, які надаються за цим Договором, за винятком послуг балансування, оформлюються оператором і замовником актами наданих послуг.

Оператор до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірники акта наданих послуг за газовий місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою оператора.

Замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути оператору один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг визначається за даними оператора.

Суд відзначає, що матеріалами справи підтверджується направлення позивачем відповідачу актів наданих послуг за перевищення договірної потужності та звітів про використання замовленої потужності за спірні газові місяці.

Також, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту складання та направлення позивачу мотивованої відмови від підписання актів у строк, встановлений договором, оскільки листи відповідача, які наявні в матеріалах справи такими доказами не є.

В АТ «"Укргазвидобування"», як у замовника, в силу положень п.11.3. договору з моменту отримання актів наданих послуг та рахунків на їх оплату виник обов`язок сплатити на користь позивача вартість перевищення договірної потужності саме за даними останнього.

Однак у матеріалах справи не міститься жодних доказів на підтвердження факту звернення відповідача до позивача з метою уточнення фактичних обсягів перевищення використання договірної потужності з метою дотримання положень п.4.1. договору щодо свого обов`язку не перевищувати замовлені потужності, а також своєчасно оплачувати вартість наданих послуг.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку з повної та своєчасної оплати щодо повної та своєчасної оплати додаткової плати за перевищення розміру замовленої потужності за жовтень 2023 квітень 2024 року та факту наявності заборгованості у розмірі 24 710 411,33 грн, вимоги позивача про стягнення з відповідача зазначеної заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, суд відзначає, що заперечення відповідача, наведені у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив, до уваги судом не приймаються, з огляду на встановлені вище обставини справи.

Щодо стягнення з відповідача 271 596,68 грн інфляційних витрат, 1 916 798,10 грн пені, 3 % річних - 205 738,38 грн, суд зазначає наступне

Враховуючи вище встановлене судом, відповідач у встановлений строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст.610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст.612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Товариство власного обґрунтованого контррозрахунку заявлених до стягнення позивачем розмірів 3 % річних та інфляційних втрат не надало.

Судом встановлено, що наданий позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат не повністю відповідає приписам чинного законодавства в силу допущених методологічних помилок при визначенні бази нарахування, а тому, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних витрат, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині, а саме: 3 % річних 178 121 грн. 29 коп. та інфляційні витрати 271 595грн. 83 коп.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені.

Пунктом 3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 13.5 Договору передбачено, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банк України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Як встановлено судом, відповідачем у встановлений строк свого обов`язку зі сплати за виконані позивачем роботи не виконано, чим допущено прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання, і він вважається таким, що прострочив, а тому позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховано пеню.

Здійснивши перерахунок заявленого до стягнення розміру пені, судом встановлено, що стягненню з відповідача підлягає пеня в розмірі 1 669 311,59 грн.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру пені, наведене у відзиві на позовну заяву, суд відзначає наступне.

Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому за положенням ч.1 ст.550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Разом з цим, наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено і в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013.

Вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду. Господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені. При застосуванні правил про зменшення неустойки суди не мають якогось усталеного механізму зменшення розміру неустойки, тому кожного разу потрібно оцінювати обставини та наслідки порушення зобов`язання на предмет наявності виняткових обставин на стороні боржника.

Водночас, зазначені норми чинного законодавства України не містять переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

За змістом зазначених норм, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є такий випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Отже, питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій суд вирішує відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України за наслідками аналізу, оцінки та дослідження конкретних обставин справи з огляду на фактично-доказову базу, встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, умов конкретних правовідносин з урахуванням наданих сторонами доказів, тобто у сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність/відсутність підстав для вчинення зазначеної дії.

Аналогічні за змістом висновки щодо застосування приписів статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України викладено Верховним Судом у постановах, зокрема від 26.07.2018 у справі №924/1089/17, від 22.01.2019 у справі №908/868/18, від 27.03.2019 у справі №912/1703/18, від 06.11.2019 у справі №917/1638/18, від 17.12.2019 у справі №916/545/19, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 26.02.2020 у справі №925/605/18, від 17.03.2020 №925/597/19, від 18.06.2020 у справі №904/3491/19 від 14.04.2021 у справі №922/1716/20.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18 вказала таке: справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 Цивільного кодексу України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин; закріплений законодавцем принцип можливості обмеження свободи договору в силу загальних засад справедливості, добросовісності, розумності може бути застосований і як норма прямої дії, як безпосередній правовий засіб врегулювання прав та обов`язків у правовідносинах; господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань; якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків.

Розмір неустойки, до якого суд її зменшує (на 90 %, 70 % чи 50 % тощо), у кожних конкретно взятих правовідносинах (справах) має індивідуально-оціночний характер, оскільки цей розмір (частина або процент, на які зменшується неустойка), який обумовлюється встановленими та оціненими судом обставинами у конкретних правовідносинах, визначається судом у межах дискреційних повноважень, наданих суду відповідно до положень частини першої, другої статті 233 ГК України та частини третьої статті 551 ЦК України, тобто у межах судового розсуду(п. 7.42 постанови Верховного Суду від 19.01.2024 у справі № 911/2269/22).

Таким чином, в питаннях підстав для зменшення розміру неустойки правовідносини у кожному спорі про її стягнення є відмінними, оскільки кожного разу суд, застосовуючи дискрецію для вирішення цього питання, виходить з конкретних обставин, якими обумовлене зменшення штрафних санкцій, які водночас мають узгоджуватись з положенням статті 233 ГК України і частині третій статті 551 ЦК України, а також досліджуватись та оцінюватись судом в порядку статей 86, 210, 237 ГПК України.

Такий підхід є усталеним в судовій практиці, зокрема Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (постанови від 11.07.2023 у справі № 914/3231/16, від 10.08.2023 у справі № 910/8725/22, від 26.09.2023 у справі № 910/22026/21, від 02.11.2023 у справі № 910/13000/22, від 07.11.2023 у справі № 924/215/23, від 09.11.2023 у справі № 902/919/22).

У зв`язку з викладеним Верховний Суд у постанові від 19.01.2024 у справі №911/2269/22 зазначає, що індивідуальний характер підстав, якими у конкретних правовідносинах обумовлюється зменшення судом розміру неустойки (що підлягає стягненню за порушення зобов`язання), а також дискреційний характер визначення судом розміру, до якого суд її зменшує, зумовлюють висновок про відсутність універсального максимального і мінімального розміру неустойки, на який її може бути зменшено, що водночас вимагає, щоб цей розмір відповідав принципам верховенства права.

Також при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Враховуючи, інтереси обох сторін, зазначених відповідачем обставин, зважаючи на відсутність у матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження факту понесення позивачем збитків внаслідок допущеного відповідачем прострочення, враховуючи діяльність відповідача, а також ураховуючи значний розмір та невідповідність, на переконання суду, такого розміру стягуваних штрафних санкцій наслідкам порушення відповідачем зобов`язання, з урахуванням загальних засад цивільного законодавства (справедливість, добросовісність, розумність), суд дійшов висновку про те, що в даному конкретному випадку є можливим зменшення розміру нарахованої позивачем пені на 40% від обґрунтованого їх розміру. Таке зменшення суд вважає оптимальним балансом інтересів сторін у спорі, що запобігатиме настанню негативних наслідків для сторін.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня в розмірі 1 001 586 грн. 95 коп.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 236 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, місто Київ, ВУЛИЦЯ КУДРЯВСЬКА, будинок 26/28) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, місто Київ, пр.Гузара Любомира, будинок 44) основну суму заборгованості 24 710 411 грн. (двадцять чотири мільйони сімсот десять тисяч чотириста одинадцять) 33 коп., інфляційні витрати 271 595грн. (двісті сімдесят одну тисячу п`ятсот дев`яносто п`ять) 83 коп., 3 % річних 178 121 грн.(сто сімдесят вісім тисяч сто двадцять один) 29 коп., пеню 1 001 586 грн. (один мільйон один п`ятсот вісімдесят шість) 95 коп. та витрати по сплаті судового збору 392 425 грн. (триста дев`яносто дві тисячі чотириста двадцять п`ять) 73 коп., судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.12.2024 у справі №910/11978/24, сплачений згідно платіжної інструкції №320528 від 30.12.2024 у розмірі 2 422 грн. (дві тисячі чотириста двадцять два) 40 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 09.09.2025.

Суддя М.Є. Літвінова