ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2025м. ДніпроСправа № 904/468/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Цибульської К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19", м. Херсон, Херсонська обл.

про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі 755 160 грн 80 коп.

Представники:

від позивача: Сильникова А.О., за витягом ЄДР, самопредставництво;

від відповідача: Лакотош Д.В., ордер, адвокат.

СУТЬ СПОРУ:

Криворізька міська рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом від 24.01.2024 № 26, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :07:373:0031, за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Сергія Колачевського, 81/1 у розмірі 927 063 грн 86 коп. за період з 01.01.2021 року по 31.12.2022 рік.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позов мотивовано тим, що на земельній ділянці з кадастровим номерам :07:373:0031 знаходиться нерухоме майно, яке належить Відповідачу. Протягом спірного періоду з 01.01.2021 року по 31.12.2022 рік, відповідач здійснював фактичне користувався земельною ділянкою без оформлення правовідносин щодо землекористування, а отже, без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити у вигляді орендної плати.

Ухвалою господарського суду від 07.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 22.02.2024.

14.02.2024 через систему "Електронний суд" представником відповідача подано клопотання про витребування доказів, в якому останній просить суд:

- витребувати від Криворізької міської ради в повному обсязі (в. т.ч. з додатками) затверджену рішенням Криворізької міської ради від 26.05.2021 № 523 Технічну документації з нормативної грошової оцінки земель м. Кривого Рогу;

- продовжити Товариству з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" строк для надання відзиву на позовну заяву до надходження від позивача матеріалів технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки та вирішення питання щодо призначення та проведення експертизи.

Крім того, 14.02.2024 через систему "Електронний суд" представником відповідача подано клопотання про призначення судової експертизи з питань землеустрою.

20.02.2024 через систему "Електронний суд" представником позивача подані заперечення на клопотання відповідача про призначення судової експертизи та заперечення проти клопотання про витребування доказів, в яких останній просить суд відмовити в задоволенні заявлених відповідачем клопотань.

Ухвалою господарського суду від 22.02.2024 підготовче засідання відкладене на 19.03.2024.

18.03.2024 через систему "Електронний суд" відповідачем подано клопотання в якому останній просить:

- провести судове засідання без участі представника;

- вирішити питання про призначення судової експертизи з питань землеустрою та про витребування документів;

- надати час для підготовки відзиву на позовну заяву та продовжити строк підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 19.03.2024 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів; підготовче засідання відкладено на 09.04.2024. Клопотання відповідача про призначення судової експертизи з питань землеустрою та про витребування документів залишені на вирішенні у суду.

27.03.2024 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" надійшла заява про забезпечення доказів шляхом витребування документів, в якій заявник просить вжити заходів забезпечення доказів у справі 904/468/24 шляхом витребування від Криворізької міської ради:

- витяг з Поземельної книги, або копію Документації із землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером: :07:373:0031 (зокрема координати поворотних точок меж земельної ділянки в повному об`ємі із семизначних цифр до коми. двозначних цифр після коми);

- в повному обсязі (в т.ч. з додатками) затверджену рішенням Криворізької міської ради від 26.05.2021 № 523 Технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м. Кривого Рогу, з наявними локальними факторами Км3 та зонами (зокрема координати поворотних точок меж земельних ділянок в повному об`ємі із семизначних цифр до коми, двозначних цифр після коми) в районі місцезнаходження земельної ділянки з кадастровим номером: :07:373:0031;

- розрахунки визначення коефіцієнта Км3 та значення коефіцієнтів локальних факторів, що затверджені рішенням Криворізької міської ради Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Кривого Рогу від 26.05.2021 № 523, при формуванні витягу з нормативної грошової оцінки № 97-4-0.110.4-2453/301-23, щодо земельної ділянки з кадастровим номером: :07:373:0031.

Ухвалою господарського суду від 01.04.2024 вищезазначену заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" про забезпечення доказів шляхом витребування документів - повернуто заявникові.

05.04.2024 на адресу суду надійшла ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 05.04.2024 у справі №904/468/24 про витребування у Господарського суду Дніпропетровської області матеріалів справи №904/468/24.

Ухвалою суду від 08.04.2024 провадження у справі № 904/468/24 зупинено до розгляду Центральним апеляційним господарським судом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2024 про повернення заяви про забезпечення доказів шляхом витребування документів.

08.04.2024 від відповідача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 904/468/24 до набрання законної сили судовим рішенням у справах: № 160/3848/24, 420/4347/24.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 11.06.2024 по справі № 904/468/24 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2024 про повернення заяви про забезпечення доказів у справі №904/468/24 задоволено.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2024 про повернення заяви про забезпечення доказів у справі №904/468/24 скасовано.

21.06.2024 матеріали справи № 904/468/24 повернуто на адресу Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою суду від 01.07.2024 поновлено провадження у справі № 904/468/24.

Прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" про забезпечення доказів шляхом витребування документів до розгляду та призначено її розгляд у засіданні на 16.07.2024.

У судовому засіданні, що відбулося 16.07.2024, оголошувалася перерва до 06.08.2024.

26.07.2024 від позивача через систему "Електронний суд" надішли заперечення проти заяви про забезпечення доказів від 27.03.2024, в яких останній вказує на те, що заява відповідача не містить відповідного обґрунтування, та не вказує для доказування яких саме обставин в рамках даного спору необхідна Технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу, яка у свою чергу є текстовим та графічним матеріалам.

Крім того, позивач зазначає про те, що у Криворізької міської ради відсутні копії Поземельної книги або копії документації із землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером: :07:373:0031 та розрахунки визначення коефіцієнту Км3, та значення коефіцієнтів локальних факторів.

01.08.2024 від відповідача через систему "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення, в яких останній просить суд зупинити провадження у справі № 904/468/24 до набрання законної сили судовими рішеннями апеляційної інстанції (вступ у законну силу) у справах: 160/3848/24, 420/4347/24.

Ухвалою суду від 06.08.2024 задоволено клопотання ТОВ "Пересувна механізована колона № 19" та зупинено провадження у справі №904/468/24 до набрання законної сили судовими рішеннями у справах № 160/3848/24 та № 420/4347/24.

11.04.2025 позивачем до суду подана заява, в якій останній просить:

- поновити провадження у справі №904/468/24, у зв`язку з набранням судовими рішеннями апеляційної інстанції у справах №160/3848/24 та №420/4347/24;

- прийняти до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог, відповідно до якої: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Пересувна механізована колона № 19 на користь Криворізької міської ради безпідставно збережені кошти за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :07:373:0031 за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Сергія Колачевського, 81/1 у розмірі 755 160,80 грн за період 01.01.2021 31.12.2022, а також судовий збір у розмірі 11 327,41 грн.

Ухвалою суду від 21.04.2025 поновлено провадження у справі № 904/468/24, підготовче засідання призначено на 13.05.2025. Задоволено клопотання сторін про розгляд справи у режимі відеоконференції.

13.05.2025 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 24.06.2025.

24.06.2025 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 01.07.2025, з проведенням судового засідання у режимі відеоконференції.

У підготовчому засіданні 01.07.2025 представник відповідача заявив клопотання про необхідність витребування від Держгеокадастру витягу з технічної документації з нормативно-грошової оцінки спірної земельної ділянки за 2022 рік та інформації про розмір нормативно-грошової оцінки цієї ділянки, з урахуванням Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.05.2024 по справі.

Представник позивача заперечував проти задоволення клопотання відповідача.

Судом задоволено клопотання відповідача.

Ухвалою суду від 01.07.2025 застосовано розумні строки при розгляді даної справи, та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 22.07.2025.

У підготовче засідання 22.07.2025 відповідач явку повноваженого представника не забезпечив, про розгляд справи повідомлений належним чином.

У підготовчому засіданні позивач не заперечував щодо закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті.

Ухвалою господарського суду від 22.07.2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 26.08.2025.

У судовому засіданні, що відбулося 26.08.2025, оголошувалась перерва до 02.09.2025.

Стосовно клопотання відповідача про призначення судової експертизи з питань землеустрою, яке було подано до суду 14.02.2024, господарський суд зазначає таке.

Розглянувши клопотання відповідача про призначення експертизи, суд не вбачає підстав для його задоволення на підставі наступного.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань (ч. 2 ст. 98 ГПК України).

Представник відповідача просить призначити судову експертизу з питань землеустрою та поставити на вирішення експерта питання:

- наявність яких локальних факторів Км підтверджується документально та в межах яких локальних факторів фактично знаходиться спірна земельна ділянка,

- в якому процентному відношенні до площі земельної ділянки займає кожна зон усіх локальних факторів,

- чи підтверджується документально правильність застосування коефіцієнта Км3, Км2 та значення коефіцієнтів локальних факторів.

Однак, відповідачем не обґрунтовано необхідності та доцільності призначення експертизи з огляду на предмет доказування у даній справі. Крім того, заявник не навів обставин, які будуть встановлювати, спростовувати обставини, що входять до предмету доказування у даній справі та є такими, що викликають сумнів і потребують спеціальних знань.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц дійшла висновку, що обов`язковими для визначення орендної плати є відомості у витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, про що також наголошено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17 (п.71).

А отже, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки є належним та допустимим доказом, що підтверджує дані про нормативну грошову оцінку. Подібна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.03.2020 у справі №917/353/19.

У судовому засіданні 02.09.2025 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити; представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено скорочене рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі є наявність або відсутність підстав для стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою в розмірі 755 160 грн 80 коп. за період з 01.01.2021 по 31.12.2022.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 31898275 від 17.10.2016, приватним нотаріусом Алейніковим М.В. вчинено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 16934157 про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" на нерухоме майно, розташоване за адресою: вул. 23 Лютого, буд. 81/1, м. Кривий Ріг, на земельній ділянці з кадастровим номером :07:373:0031 площа 0,9500 га.

Державна реєстрація відбулася на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, серія та номер 386, виданий 17.10.2016, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10.

З наведеного вбачається, що з 17.10.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" є власником нерухомого майна нежитлової будівлі торговельного комплексу з трансформаторною, що розташоване за адресою: вул. 23 Лютого, буд. 81/1, м. Кривий Ріг.

З цього часу відповідач став фактичним користувачем земельної ділянки з кадастровим номером :07:373:0031 площа 0,9500 га., але плату у відповідному розмірі не сплачує, що підтверджується інформацією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 09.01.2024 вих. № 966/5/04-36-04-12-14 (т.1, а.с.15).

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023 від 21.02.2023 земельна ділянка загальною площею 0,9500 га з кадастровим номером :04:223:0210, розташована за адресою: вул. 23 Лютого, буд. 81/1, м. Кривий Ріг.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" у період з 01.01.2021 по 31.12.2022 право користування земельною ділянкою не оформило, плату за фактичне землекористування не сплачувало.

Позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" грошові кошти в сумі 755 160 грн 80, як безпідставно отримані кошти у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 01.01.2021 по 31.12.2022.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Обставини справи свідчать про те, що з 17.10.2016 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" на нерухоме майно нежитлової будівлі торговельного комплексу з трансформаторною, що розташоване за адресою: вул. 23 Лютого, буд. 81/1, м. Кривий Ріг.

Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 05.08.2022 у справі №922/2060/20, до предмету доказування у таких справах відноситься встановлення обставин: фактичного користувача земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками у відповідний період, або наявність правової підстави для використання земельної ділянки у такого фактичного користувача; площу земельної ділянки; суму, яку мав би отримати власник земельної ділянки за звичайних умов, яка безпосередньо залежить від вартості цієї ділянки (її нормативної грошової оцінки); період користування земельною ділянкою комунальної власності без належної правової підстави.

Відповідно до статті 177 та пункту 1 частини 1 статті 181 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 120 ЗК України (в редакції чинній станом на дату набуття відповідачем права власності на об`єкт нерухомого майна), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення (ч.1).

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (ч.2).

Перехід права на земельну ділянку до нового набувача нерухомого майна відбувається в силу прямого припису закону, незалежно від волі органу, який уповноважений розпоряджатися земельною ділянкою (пункт 7.42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16).

Іншими словами, з моменту переходу права власності на розташоване на земельній ділянці нерухоме майно до нового власника у правовідносинах користування земельною ділянкою, на якій знаходиться це майно, відбувається фактична заміна землекористувача: права й обов`язки землекористувача переходять до нового власника відповідного нерухомого майна (пункт 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 263/6022/16-ц).

Зважаючи на те, що земельна ділянка загальною площею 0,9500 га з кадастровим номером :04:223:0210, розташована за адресою: вул. 23 Лютого, буд. 81/1, м. Кривий Ріг, є сформованою, за договором не передавалась в орендне користування відповідачу, на земельній ділянці знаходиться об`єкт нерухомого майна нежитлової будівлі торговельного комплексу з трансформаторною, а також те, що нежитлова будівля належить на праві приватної власності ТОВ "Пересувна механізована колона № 19", вбачається набуття останнім прав та обов`язків землекористувача, в тому числі і обов`язок зі сплати орендної плати за користування зазначеною земельною ділянкою.

Відтак, за загальним правилом, закріпленим у статті 120 ЗК України і частині 3 статті 7 Закону України "Про оренду землі", особа, яка набула право власності на будівлю чи споруду, набуває такі ж самі права на земельну ділянку, на яких вона належала попередньому власнику (землекористувачу) на час відчуження будівлі або споруди.

Водночас у статті 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною 5 статті 6 Закону України "Про оренду землі" визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обов`язковій державній реєстрації підлягають, зокрема, право постійного користування та право оренди земельної ділянки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на безпідставне збереження грошових коштів відповідачем, у зв`язку з використанням спірної земельної ділянки без правовстановлюючих документів у період з 01.01.2021 по 31.12.2022.

У свою чергу, відповідач спростовуючих доказів, які б підтвердили користування земельною ділянкою на підставі правовстановлюючих документів у спірний період, не надав.

У зв`язку з користуванням відповідачем упродовж 2021-2022 років його нерухомим майном, розташованим на сформованій земельній ділянці, презюмується його користування усією спірною земельною ділянкою (правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 16.08.2021 у справі №922/1646/20).

Згідно з частинами 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

За змістом положень глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях.

Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Відповідно до частини 1 статті 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України (наведену правову позицію викладено у пункті 94 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц).

Отже, позивач правомірно звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів за період безпідставного користування відповідачем спірною земельною ділянкою у порядку статті 1212 ЦК України.

У спорах про стягнення грошових коштів за користування земельною ділянкою до оформлення особою права користування такою земельною ділянкою власник має право на отримання безпідставно збережених грошових коштів у порядку статті 1212 ЦК України. Тобто, в такому разі суд виходить з того, що фактичний користувач земельної ділянки без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе грошові кошти, які мав заплатити за користування нею, отже, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України (наведене узгоджується з правовим висновком, який викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц і від 20.09.2018 у справі № 925/230/17).

З огляду на викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19", як фактичний користувач земельної ділянки з кадастровим номером :07:373:0031, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Сергія Колачевського, 81/1, загальною площею 0,9500 га у спірний період (з 01.01.2021 по 31.12.2022) без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельних ділянок на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України.

Відповідно до листа Головного управління ДПС України у Дніпропетровській області від 30.11.2022, вих. № 30607/5/04-36-04-12-14 Товариство з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" орендну плату не сплачує.

В силу статті 143 Конституції України, статті 12 ПК України, частини першої статті 69 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Криворізька міська рада наділена повноваженнями самостійно встановлювати місцеві податки та збори у порядку, визначеному Податковим кодексом України, чим забезпечується реалізація принципу правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності місцевого самоврядування, під яким розуміється право територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

До місцевих податків, зокрема, належить податок на майно, до складу якого входить плата за землю - обов`язковий платіж, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (ст. 10, пп. 14.1.147. п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Статтею 284 Податкового кодексу України органи місцевого самоврядування уповноважено встановлювати ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

За умовами підпунктів 288.5.1, 288.5.2 пункту 288.5. статті 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Рішенням Криворізької міської ради від 24.06.2015 №3728, яке набрало чинності 01.01.2016, затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки міста Кривого Рогу, яка у тому числі містить середню (базову) вартість 1 кв.м. міста станом на 01.01.2014 у розмірі 270,60 грн.

Рішенням Криворізької міської ради від 30.06.2020 №4799 "Про встановлення ставок земельного податку, розміру орендної плати, пільг зі сплати за землю та затвердження Регламенту оподаткування земельних ділянок на території міста Кривого Рогу у 2021 році", яке набрало чинності з 01.01.2021, установлено, у тому числі, ставки земельного податку та розмір орендної плати за землю в залежності від цільового призначення земельної ділянки згідно Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 №548.

Згідно Витягу Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023 від 21.02.2023, земельна ділянка загальною площею 0,9500 га з кадастровим номером :07:373:0031, розташована за адресою: вул. 23 Лютого, буд. 81/1, м. Кривий Ріг, за цільовим призначенням віднесена до секції 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що відповідає розміру ставки орендної плати 0,9% від нормативної грошової оцінки земель міста (Додаток № 2 до рішення міської ради від 26.06.2019 № 3897).

За даними витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку від 26.03.2025 №1187/301-25, нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :07:373:0031, становить 51036565,00 грн (т.2, а.с.24).

Розмір річної орендної плати за земельні ділянки вираховується на підставі даних витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, помножених на значення ставки орендної плати, розмір якої визначається відповідним рішенням Криворізької міської ради. Місячний розмір орендної плати визначається шляхом ділення річної орендної плати на 12, що відповідає кількості місяців у році.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.05.2024 №420/4347/24, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2024, ним частково задоволено адміністративний позов ТОВ ПМК-19. Визнано протиправними дії ГУ Держгеокадастру в Дніпропетровській області щодо внесення до Витягу N 97-4-0.110.4-2453/301-23 від 08.02.2023 р. із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер :07:373:0031, площею 9500 кв. м, яка розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Сергія Колачевського, 81/1, відомостей про локальні коефіцієнти на місцезнаходження земельної ділянки: зона пішохідної доступності до громадських центрів 1,2, зона магістралей підвищеного місто формувального значення 1,2, зона пішохідної доступності швидкісного міського та зовнішнього пасажирського транспорту 1,15, зона пішохідної доступності до національних природних, регіональних ландшафтних, зоологічних та дендрологічних парків, парків - пам`яток садово паркового мистецтва, ботанічних садів, заказників, заповідних урочищ, біосферних та природних заповідників, пам`яток природи, курортів, парків, лісопарків, лісів, зелених зон пляжів - 1,15, у межах територій рекреаційного призначення 1,09.

Визнано протиправними дії ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо внесення до витягу N 97-4-0.110.4-2182/301-23 від 07.02.2023 р. із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер :04:223:0210, площею 11800 кв. м, яка розташована за адресою: м. Кривий Ріг, мкр. 5-й Зарічний, 53а відомостей про локальні коефіцієнти на місцезнаходження земельної ділянки: зона пішохідної доступності до громадських центрів 1,2, зона магістралей підвищеного місто формувального значення 1,2, зона пішохідної доступності швидкісного міського та зовнішнього пасажирського транспорту 1,15, зона пішохідної доступності до національних природних, регіональних ландшафтних, зоологічних та дендрологічних парків, парків - пам`яток садово - паркового мистецтва, ботанічних садів, заказників, заповідних урочищ, біосферних та природних заповідників, пам`яток природи, курортів, парків, лісопарків, лісів, зелених зон пляжів - 1,15.

Вказана обставина є такою, що впливає на розрахунок заборгованості у справі №904/4468/24, об`єктом користування у якій виступає земельна ділянка з кадастровим номером :07:373:0031.

Згідно з Витягом із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 26.03.2025 №1187/301-25 розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :07:373:0031 у 2025 складає 51036565,00 грн.

Втім, для 2022 року розмір нормативної грошової оцінки (далі - НГО) земельної ділянки є меншим за рахунок застосування коефіцієнтів індексації за 2024, 2023 та 2022 склав 37701867,05 грн.

У відповідності до ст. 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок на 1 січня поточного року, що визначається за формулою:

Кi = І:100,

де І - індекс споживчих цін за попередній рік.

У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.

Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, яка є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, на виконання пункту 289.3 статті 289 ПК України, на своєму офіційному сайті (http://land.gov.ua) публікує коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель за попередні роки.

Позивач вказує, що річний розмір плати за земельну ділянку у 2022 році склав 452422,40 грн, який виходить із розрахунку:

НГО х ставка орендної плати (%), де:

НГО у 2022 році 37701867,05 грн.

1,2% - ставка орендної плати за землю на території м. Кривого Рогу у 2022 році згідно з рішенням Криворізької міської ради від 26.05.2021 № 506 Про встановлення ставок плати за землю та пільг із земельного податку на території м. Кривого Рогу, зі змінами.

37701867,05 грн. грн х 1,2% = 452422,40 грн (плата за користування земельною ділянкою у 2022 році).

Остаточний розмір заборгованості ТОВ ПМК №19 перед Криворізькою міською радою за період з 01.01.2021 по 31.12.2022, складає 755 160 грн 80 коп.

302 738 грн 40 коп. за 2021 рік + 452 422 грн 40 коп. за 2022 рік = 755 160 грн 80 коп.

Перевіривши розрахунок розміру безпідставно збережених коштів, дослідивши витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку та інші наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про правомірність заявлених позивачем вимог у сумі 755 160 грн 80 коп.

З урахуванням викладеного позовні вимоги заявлені правомірно та підлягають задоволенню у повному обсягу.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не слід розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Щодо судових витрат.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до п.1, п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір").

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22 зазначено про те, що особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір" (п.8.23).

Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (ст. 9 Закону України "Про судовий збір").

Позивач за подання позову сплатив судовий збір у розмірі 13 905 грн 96 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №21 від 23.01.2024.

Разом з тим, позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, згідно якої заявлено вимогу майнового характеру в розмірі 755 160 грн 80 коп., отже, судовий збір має становити 11 327 грн 41 коп.

Згідно п.1 ч. 1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Отже, поверненню з Державного бюджету України підлягає судовий збір у розмірі 2 578 грн 55 коп.

Крім того, суд звертає увагу, що 07.01.2025 року набрав чинності наказ Міністерства фінансів України від 26.11.2024 №606 "Про внесення змін до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів" (далі - Порядок), яким змінений механізм повернення судового збору у випадках, визначених статтею 7 Закону "Про судовий збір".

Відповідно до нового порядку органи Казначейства здійснюють повернення судового збору в усіх випадках виключно на підставі електронного подання, сформованого або Державною судовою адміністрацією України, або її територіальним управлінням, або відповідним судом.

Для повернення судового збору платнику необхідно звернутися із заявою до відповідного суду за місцем розгляду справи. Разом із заявою про повернення коштів судового збору з бюджету платником подається до суду оригінал або копія платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету.

Тож, відповідно до пункту 5 розділу 1 Порядку заява про повернення (перерахування) коштів з бюджету складається та подається платником до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, з платежу, який підлягає поверненню, із обов`язковим зазначенням інформації в такій послідовності: найменування платника (суб`єкта господарювання) (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), дата та номер судового рішення, яке набрало законної сили (у разі повернення судового збору, за виключенням помилково зарахованого), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті) та номер контактного телефону (за згодою), сума коштів, що підлягає поверненню (перерахуванню), причина повернення (перерахування) коштів з бюджету, найменування банку або небанківського надавача платіжних послуг, місцезнаходження банку (у разі повернення коштів в іноземній валюті (латиницею)), в якому відкрито рахунок отримувача коштів, та реквізити такого рахунка (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), номер карткового рахунка отримувача коштів (за наявності).

За умови інформаційно-технологічних можливостей органу, що контролює справляння надходжень бюджету, платник може подати заяву до такого органу в електронній формі за допомогою засобів інформаційно-комунікаційних систем та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації в інформаційно-комунікаційних системах, електронних довірчих послуг та електронного документообігу. В електронній заяві також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку платнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним.

Заява про повернення (перерахування) коштів з бюджету в електронній формі подається з обов`язковим накладанням електронного підпису платника або уповноваженої особи, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до вимог Закону України Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги. До заяви одночасно подається копія: платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету, судового рішення, засвідчена належним чином (у разі повернення грошового стягнення за адміністративні правопорушення), документа, що підтверджує відповідні повноваження уповноваженої особи, засвідчена належним чином.

Разом із заявою про повернення (перерахування) коштів з бюджету платником подається до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, оригінал або копія платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету.

Форма заяви про повернення судового збору розміщена на вебсайті Судової влади України.

Враховуючи викладене, для здійснення повернення судового збору з Державного бюджету України, позивачу необхідно подати до суду заяву встановленої форми з відповідними реквізитами.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247, 252, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" (73000, місто Херсон, вулиця Кольцова, будинок 57, ) на користь Криворізької міської ради (50101, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1, ) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :07:373:0031, за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Сергія Колачевського, 81/1 у розмірі 755 160 грн 80 коп. за період з 01.01.2021 по 31.12.2022, а також судовий збір у розмірі 11 327 грн 41 коп.

Повернути з Державного бюджету України на користь Криворізької міської ради (50101, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1, ) сплачений судовий збір у сумі 2 578 грн 55 коп., перерахований згідно з платіжною інструкцією № 22 від 23.01.2024.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 09.09.2025.

Суддя І.А. Рудь