номер провадження справи 35/30/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.09.2025 Справа № 908/376/21

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Педорича С.І.,

за участю секретаря судового засідання Данилейко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву (вх.№17887/08-08/25 від 04.09.2025) ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі №908/376/21

за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2» (69095, м. Запоріжжя, пр. Соборний, б. 144, ідентифікаційний код юридичної особи 13624216)

до відповідача-2 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

до відповідача-3 ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 )

третя особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергомашкомплекс» (69095, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 144; )

про визнання частково недійсними рішень загальних зборів товариства, визнання недійсними свідоцтв про право власності на нерухоме майно,

за участю представників учасників справи:

від позивача (боржника) не з`явився;

від відповідача-1 не з`явився;

від відповідача-2 (стягувача, заявника) не з`явився;

від відповідача-3 (стягувача) не з`явився;

від третьої особи (стягувача) не з`явився;

УСТАНОВИВ:

У лютому 2021р. до Господарського суду Запорізької області звернувся ОСОБА_2 з позовом до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , в якому просив визнати недійсними та скасувати:

- рішення зборів учасників ТОВ «Віра-2» від 13.03.2014, оформлене протоколом №2-14, в частині виділення та передачі ОСОБА_3 нерухомого майна: приміщення № 201 за адресою: АДРЕСА_3 та зменшення статутного капіталу товариства;

- рішення зборів учасників ТОВ «Віра-2» від 05.05.2014, оформлене протоколом №4-14, в частині виділення та передачі ОСОБА_1 нерухомого майна: приміщень № 204, № 205, №206 за адресою: АДРЕСА_3 та зменшення статутного капіталу товариства;

- свідоцтво про право власності на нерухоме майно: приміщення №204 за адресою: АДРЕСА_3 , видане в 2014р. ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції Запорізької області;

- свідоцтво про право власності на нерухоме майно: приміщення №205 за адресою: АДРЕСА_3 , видане в 2014 р. ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції Запорізької області;

- свідоцтво про право власності на нерухоме майно: приміщення №206 за адресою: АДРЕСА_3 , видане в 2014 р. ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції Запорізької області ;

- свідоцтво про право власності на нерухоме майно: приміщення №201 за адресою: АДРЕСА_3 , видане в 2014 р. ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції Запорізької області.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 13.07.2021 у справі №908/376/21 у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Додатковим рішення Господарського суду Запорізької області від 17.08.2021 стягнуто з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати на правничу допомогу у розмірі 7600,00 грн (сім тисяч шістсот гривень 00 коп.).

Додатковим рішення Господарського суду Запорізької області від 17.08.2021 стягнуто з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомашкомплекс» (69095, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 144; ) судові витрати на правничу допомогу у розмірі 9500,00 грн (дев`ять тисяч п`ятсот гривень 00 коп.).

Додатковим рішення Господарського суду Запорізької області від 17.08.2021 стягнуто з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати на правничу допомогу у розмірі 6800,00 грн (шість тисяч вісімсот гривень 00 коп.).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції від 13.07.2021, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_2 , в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, просив рішення Господарського суду Запорізької області від 13.07.2021 у справі №908/376/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.12.2021 рішення Господарського суду Запорізької області від 13.07.2021 у справі № 908/376/21 залишено без змін.

Додатковою постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.01.2022 у справі №908/376/21 стягнуто:

- з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомашкомплекс» (69095, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 144; ) судові витрати на правничу допомогу у сумі 7000,00грн;

- з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати на правничу допомогу у сумі 4500,00 грн;

- з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати на правничу допомогу у сумі 4500,00грн.

На виконання додаткових рішень Господарського суду Запорізької області від 17.08.2021 та додаткової постанови Центрального апеляційного господарського суду від 17.01.2022 у справі №908/376/21 01.09.2025 видано відповідні накази.

04.09.2025 надійшла заява ОСОБА_1 (вх.№17887/08-08/25 від 04.09.2025) про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання наказу про стягнення на її корись 4500,00 грн витрат на правничу допомогу за додатковою постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.01.2022, де строк пред`явлення наказу до виконання визначений 17.01.2025.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду 04.09.2025 заяву (вх.№17887/08-08/25 від 04.09.2025) про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі №908/376/21 передано на розгляд судді Педоричу С.І.

Ухвалою суду від 08.09.2025 заяву ОСОБА_1 (вх.№17898/08-08/25 від 04.09.2025) про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 15.09.2025.

Явку представників сторін визнано необов`язковою.

Явку представників сторін визнано необов`язковою.

У судове засідання 15.09.2025 представники сторін не з`явились.

Беручи до уваги обмеженість розгляду заяви визначеними законом процесуальними строками та достатність матеріалів справи для розгляду заяви, а також оскільки явку сторін було визнано необов`язковою, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви за відсутності представників сторін за наявними у справі документами.

Розглянувши матеріали заяви, з урахуванням обставин справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно зі статтею статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Положеннями частини 1 статті 18 ГПК України також визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Аналогічна за своїм змістом стаття 326 ГПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України.

Пунктом 2.1 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013 у справі №1-7/2013 зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Приписами частини 3 статті 327 ГПК України визначено, що наказ є виконавчим документом.

У пункті 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Матеріали справи свідчать, що 01.09.2025 на примусове виконання додаткової постанови Центрального апеляційного господарського суду від 17.01.2022 № 908/376/21, яка набрала законної сили 17.01.2022, видано наказ, за яким стягнуто з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати на правничу допомогу у сумі 4500,00грн.

Стягувач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Боржник: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Строк пред`явлення наказу до виконання до 17.01.2025.

Приписами частини 1 статті 329 ГПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (пункт 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

В обґрунтування заяви зазначено, що у зв`язку із початком війни ним своєчасно не вдалося отримати та пред`явити виконавчий документ до виконання.

Відповідно до пункту 38 постанови Верховного Суду від 23 лютого 2023 року у справі №640/7095/22 при оцінці поважності причин пропуску процесуального строку з причини введення воєнного стану в Україні додатково слід брати до уваги, зокрема: територіальне місцезнаходження суду, порядок його функціонування; місце проживання (місцезнаходження) заявника; ведення на відповідній території бойових дій або розташування у безпосередній близькості до такої території, посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя учасників процесу; тривалість самого процесуального строку та час, який минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали конкретній особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Причини пропуску процесуального строку, які реально існували та загрожували безпеці, життю і здоров`ю, вказують на відсутність зловживань сторони її процесуальними правами і свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції. На це вказав Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року у справі №616/905/19.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Глоба проти України» №15729/07 від 05.07.2012, пункт 1 статті 6 Конвенції, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Також, суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Суд враховує, що через військову збройну агресію проти України дотримання строків стало залежними від умов та обставин воєнного стану, зважаючи на оголошення воєнних тривог через загрози ракетних обстрілів, періодичне значне підвищення рівню небезпекової ситуації у м. Запоріжжі, та необхідністю у зв`язку з цим убезпечення, як відвідувачів, так і працівників суду.

Отже, враховуючи, що рішення у даній справі набрало законної сили та підлягає виконанню, беручи до уваги підвищення рівню небезпекової ситуації у м. Запоріжжі, як прифронтового міста, зважаючи на відсутність зловживань сторони її процесуальними правами, а наведені заявником причини пропуску строку для пред`явлення наказу Господарського суду Запорізької області від 01.09.2025 у справі №908/376/21 до виконання є поважними, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Суд також зауважує, що відмова стягувачу в поновленні пропущеного процесуального строку, з огляду на наявність поважних причин пропуску такого строку, фактично позбавить стягувача права на виконання рішення суду, яке набрало законної сили, що суперечить основоположному принципу обов`язковості виконання судових рішень.

Керуючись ст. ст. 232-235, 329 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі №908/376/21 (вх.№17887/08-08/25 від 04.09.2025) задовольнити.

Поновити строк для пред`явлення наказу Господарського суду Запорізької області від 01.09.2025 у справі №908/376/21 до виконання, за яким стягнуто з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати на правничу допомогу у сумі 4500,00 грн.

Стягувач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Боржник: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Направити ухвалу суду учасникам судового процесу на їх офіційні електронні адреси в електронній формі із застосуванням ЄСІТС, направити копію ухвали позивачу, відповідачу-2, відповідачу-3 рекомендованим листом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 15.09.2025, та може бути оскаржена в порядку статей 255-257 ГПК України.

Суддя С.І. Педорич