УХВАЛА

м. Київ

15.09.2025Справа № 910/11356/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніон +» про видачу судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український струм» про стягнення заборгованості за Індивідуальним договором на постачання електричної енергії споживачу № 16/К від 24.01.2025 у розмірі 89 248,32 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніон +» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український струм» про стягнення заборгованості за Індивідуальним договором на постачання електричної енергії споживачу № 16/К від 24.01.2025 у розмірі 89 248,32 грн.

Частиною 1 ст. 148 ГПК України унормовано, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається із заяви, в її обґрунтування заявник зазначає, що між сторонами укладено Індивідуальний договір на постачання електричної енергії споживачу № 16/К від 24.01.2025, предметом якого є постачання заявнику електричної енергії у період з 24.01.2025 по 30.04.2025, на виконання якого заявник сплатив 224 891,81 грн. з урахуванням взаємозаліку на підставі додатку 4 до Договору та станом на 21.05.2025 Актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2025 по 21.05.2025 встановлено переплату на суму 89 248,32 грн., яку заявник просить стягнути з боржника.

Водночас, згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу приписів ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Грошовим зобов`язанням за договором слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається з правовідношення, в якому право кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов`язанням за договором є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто, в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, що визначено у договорі.

З вищевикладеного вбачається, що наказне провадження передбачає можливість стягнення неоспорюваної заборгованості за договором, за заявою особи, якій належить право вимоги про стягнення неоспорюваної грошової заборгованості за договором, яка не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З укладеного між сторонами Договору вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Український струм» є зобов`язаною стороною Договору в частині поставки електроенергії, а Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніон +» в частині здійснення розрахунків.

Таким чином, сума у розмірі 89 248,32 грн., заявлена заявником до стягнення як заборгованість, не є заборгованістю Товариства з обмеженою відповідальністю «Український струм» за укладеним сторонами Договором у зв`язку з взятими на себе договірними зобов`язаннями, оскільки є сумою сплаченою зобов`язаною стороною - Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніон +» на виконання такого Договору як авансовий платіж.

Виходячи із наведеного у сукупності, заявлена до стягнення сума у розмірі 89 248,32 грн. яка є сумою здійсненої заявником передоплати, не є заборгованістю за договором, що суперечить приписам ч. 1 ст. 148 ГПК України, а відтак така вимога не може бути розглянута в порядку наказного провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 152, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Юніон +» у видачі судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український струм» про стягнення заборгованості за Індивідуальним договором на постачання електричної енергії споживачу № 16/К від 24.01.2025 у розмірі 89 248,32 грн.

Ухвала набирає законної сили 15.09.2025 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя О.А. Грєхова