ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/409/21

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Босової Ю.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: Чукітова В.В. на підставі ордеру;

Від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Морський 1» до товариства з обмеженою відповідальністю «Цели», найменування якого було змінено на товариство з обмеженою відповідальністю «Бренікс», про стягнення 9 462 873,90 грн,

ВСТАНОВИВ:

Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Морський 1» (далі по тексту ОК «ЖБК «Морський 1») звернувся до господарського суду із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Цели» (далі по тексту ТОВ «Цели») про стягнення 9 462 873,90 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань, прийнятих на себе за умовами додаткового договору №2 від 26.05.2016, укладеного до договору будівельного підряду №БП-15 від 31.08.2015, в частині збереження відповідачем переданого для виконання підрядних робіт майна, вартість якого є збитками, понесеними позивачем.

Ухвалою від 01.03.2021 судом було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

09.04.2021 до господарського суду від ТОВ «Цели» надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням у справі №916/2581/20. В обґрунтування заявленого клопотання відповідачем було наголошено, що у межах справи №916/2581/20 судом була призначена будівельно-технічна експертиза, на вирішення якої поставлене питання щодо виконання ТОВ «Цели» підрядних робіт, за результатами проведення якої буде встановлений, в тому числі, факт використання товарно-матеріальних цінностей, переданих позивачем. У поданому до суду клопотанні відповідач стверджував про використання у березні 2020 року матеріалів позивача на суму 5 182 115,92 грн, у квітні 2020 року на суму 1 910 690,71 грн.

У поданому до суду відзиві відповідач заперечував проти задоволення заявлених позивачем вимог, посилаючись на використання переданих йому товарно-матеріальних цінностей (далі по тексту тмц) під час виконання підрядних робіт згідно додаткового договору №2 від 26.05.2016. Відповідачем була звернута увага на невиконання позивачем своїх зобов`язань в частині оплати вартості виконаних робіт у лютому 2020 року на суму 319 779, 01 грн, а також на безпідставну відмову від підписання актів виконаних робіт за березень та квітень 2020 року, за результатами виконання яких відповідачем було списано матеріальні цінності; залишок матеріальних цінностей на суму 2 864 131,83 грн, як стверджує відповідач, позивач відмовився прийняти згідно складених відповідачем актів на повернення. ТОВ «Цели» також звертає увагу, що тмц, які надавалися позивачем для виконання робіт, фактично не передавалися відповідачу та не вивозились й складу замовника, який знаходиться безпосередньо на будівельному майданчику. Вищевикладене, а також недоведеність позивачем наявності у діях ТОВ «Цели» складу цивільного правопорушення, за переконанням відповідача має наслідком відмову у задоволенні позову.

ОК «ЖБК «Морський 1» у відповідь на відзив звертає увагу на непослідовність позиції відповідача, який з одного боку заперечує факт фізичної передачі тмц, а з іншого боку стверджує про використання тмц під час виконання підрядних робіт, повідомляє про їх відображення у даних бухгалтерського обліку, а також про повернення частини тмц за актами повернення. Водночас позивач заперечує проти списання тмц в результаті виконання відповідачем підрядних робіт у березні та квітні 2020 року, посилаючись на відсутність підписаних між сторонами первинних документів.

Ухвалою суду від 29.04.2021 провадження у даній справі було зупинено до набрання законної сили рішенням у справі №916/2581/20 за позовом ТОВ «Цели» до ОК «ЖБК «Морський 1» про стягнення 1 937 637,95 грн та розірвання договору.

Ухвалою від 03.05.2023 судом було поновлено провадження по даній справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 04.05.2023, залишеною без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.07.2023 та постановою Верховного Суду від 11.10.2023, заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову була задоволена шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках, відкритих у будь-яких банківських установах або інших фінансових установах, та належать ТОВ «Цели» в межах ціни позову у розмірі 9 462 873,90 грн.

Ухвалою від 06.07.2023 судом було призначено по даній справі судову комплексну експертизу (економічну та будівельно-технічну), проведення якої доручено Одеському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

02.11.2023 до суду від Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшли повідомлення про неможливість проведення експертизи.

Призначена ухвалою суду від 06.07.2023 експертиза не була проведена у зв`язку з довготривалим розглядом клопотань експертів, що було пов`язано із направленням матеріалів справи до суду касаційної інстанції для перегляду ухвали від 04.05.2023 про забезпечення позову.

Ухвалою від 25.01.2024 судом було призначено по даній справі судову комплексну експертизу (економічну та будівельно-технічну), проведення якої доручено Одеському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

06.06.2024 до суду від Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи, призначеної ухвалою суду від 25.01.2024.

Враховуючи, що для правильного вирішення даного спору суду необхідно встановити як факт використання або невикористання відповідачем переданих позивачем тмц при здійсненні будівельних робіт, а також правильність здійсненого ОК «ЖБК «Морський 1» розрахунку збитків у розмірі 9 462 873,90 грн, які, за твердженням позивача, були завдані відповідачем у зв`язку з втратою тмц, судом було прийнято рішення про необхідність призначення по даній справі економічної та будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою від 08.07.2024 судом було призначено по даній справі судову комплексну експертизу (економічну та будівельно-технічну), проведення якої доручено Одеському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, розрахунки за проведення експертизи покладено на позивача (в частині проведення економічної експертизи) та на відповідача (в частині проведення будівельно-технічної експертизи).

На вирішення експертизи ухвалою від 08.07.2024 судом були поставлені наступні питання:

1) чи відповідають обсяги фактично виконаних робіт обсягам наведеним у актах приймання виконаних робіт за березень, квітень 2020 року за додатковим договором №2 від 26.05.2016 до договору будівельного підряду №БП-15 від 31.08.2015? Якщо ні, то який перелік та об`єми фактично виконаних будівельних робіт здійснено ТОВ «Цели» за березень 2020 року та квітень 2020 року на об`єкті будівництва багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу «Південний» по вул. Фонтанська дорога, 118-а у м. Одесі?

2) чи відповідають перелік та об`єм товарно-матеріальних цінностей отриманих ТОВ «Цели» від ОК «ЖБК «Морський 1» переліку та об`ємам товарно-матеріальних цінностей, використаним при виконанні будівельних робіт здійснених ТОВ «Цели» за березень 2020 року та квітень 2020 року згідно складеної ТОВ «Цели» первинної звітної документації (актам приймання виконаних будівельних робіт за березень та квітень 2020 року, довідкам про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за березень та квітень 2020 року) на об`єкті будівництва багатофункціонального громадсько-житлово готельного комплексу «Південний» по вул. Фонтанська дорога, 118-а у м. Одесі.

3) чи підтверджується документально встановлена актом інвентаризації товарно-матеріальних цінностей від 15.05.2020 недостача будівельних матеріалів та обладнання на суму 9701490,11 грн. за період з 28.12.2019р. по 15.05.2020р. (у підприємства ОК «ЖБК «Морський 1»), в т.ч. будівельних матеріалів та обладнання відображених в актах ТОВ «Цели» виконаних підрядних робіт (КБ-2в) та довідках про вартість виконаних будівельних робіт (КБ-3) за період березень та квітень 2020 року на суму 1 617 858,94 грн. з урахуванням висновку будівельної експертизи №СЕ-19/116-20/26373-БТ від 17.03.2021 та висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи №21-2700 від 25.11.2022.

05.06.2025 до суду від Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшов висновок будівельно-технічної експертизи № КСЕ-19/116-24/15477-БТ від 29.05.2025.

12.06.2025 до суду від Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшов висновок судової економічної експертизи № КСЕ-19/116-24/15477-ЕК від 03.06.2025.

ТОВ «Цели», яким так і не було виконано обов`язку в частині реєстрації електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд», було повідомлено про розгляд справи шляхом направлення ухвал суду засобами поштового зв`язку. Водночас протягом періоду з березня 2024 року до липня 2025 року доступ до справи в підсистемі «Електронний суд» мав представник відповідача, якому і направлялися всі ухвали суду.

22.07.2025 до суду від представника ТОВ «Цели» надійшло повідомлення про припинення своїх повноважень.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

ТОВ «Цели» не було виконано обов`язку, встановленого ч. 7 ст. 120 ГПК України, з повідомлення про зміну свого місцезнаходження, у зв`язку з чим, після надходження повідомлення від представника про припинення повноважень ухвали суду були направлені за адресою місцезнаходження відповідача, які були повернуті до суду з відмітками про відсутність адресата. Проте пізніше судом було встановлено, що відповідачем було змінено адресу місцезнаходження (з Одеської області на м. Київ), а також змінено найменування на ТОВ «Бренікс», у зв`язку з чим, остання ухвала була направлена на нову адресу відповідача.

Враховуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку про належне повідомлено відповідача про розгляд даного спору, що надає суду підстави для розгляду справи за відсутності представника ТОВ «Бренікс».

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

31.08.2015 між ОК «ЖБК «Морський 1» (Замовник) та ТОВ «Югстрой-СУ-1» (Генпідрядник) було укладено договір будівельного підряду №БП-15, відповідно до п. 2.1 якого Генпідрядник зобов`язується в порядку та строки, передбачені цим договором, відповідно до проектно-кошторисної документації здійснити будівництво об`єкта (багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу «Південний» по вул. Фонтанська дорога, 118-а у м. Одесі), а Замовник зобов`язується у порядку та строки, передбачені цим договором надати Генпідрядникові фронт робіт, здійснювати всі організаційні та правові дії, необхідні для будівництва, прийняти та оплатити вартість робіт.

Згідно з п. 8.6 договору підряду №БП-15 від 31.08.2015 Замовник має право залучати підрядні організацій для виконання робіт (частини робіт) за договором за узгодженням з Генпідрядником. При цьому Замовник зобов`язаний забезпечити виконання робіт Підрядниками, які мають право на їх (робіт) виконання згідно чинного законодавства України та за наявністю відповідних дозволів, ліцензій, сертифікатів тощо на виконання робіт у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Обставина виконання ТОВ «Югстрой-СУ-1» підрядних робіт за договором підряду №БП-15 від 31.08.2015 підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання виконаних будівельних робіт та довідками про вартість виконаних робіт та витрат.

26.02.2016 між ОК «ЖБК «Морський 1» (Замовник), ТОВ «Югстрой-СУ-1» (Генпідрядник) та ТОВ «Цели» (Підрядник) було укладено додатковий договір №1 до договору підряду від 31.08.2015, відповідно до п. 2.4 якого зобов`язання, що виникають з договору підряду для Генпідрядника та Замовника цим договором змінюються (зменшуються) в частині, що стосується робіт, які виконує Підрядник (в тому числі в частині зміни обсягу, складу, вартості, строків, тощо, у зв`язку із виконанням частини робіт Підрядником). Зобов`язання, що виникли з основного договору для Замовника та Генпідрядника, які не врегульовані цим договором, не породжують зобов`язань та відповідальності Підрядника ані перед Замовником, ані перед Генпідрядником, ані перед третіми особами.

26.05.2016 між ОК «ЖБК «Морський 1» (Замовник) та ТОВ «Цели» (Підрядник) було укладено додатковий договір №2 до договору будівельного підряду №БП-15 від 31.08.2015 (далі по тексту договір №2 від 26.05.2016) згідно з п. 2.1 якого Підрядник зобов`язується в порядку та строки, передбачені цим договором, відповідно до документації, шо є невід`ємною частиною цього договору, виконати роботи, а Замовник зобов`язується в порядку та строки, передбачені цим договором надати Підряднику фронт робіт, здійснювати всі залежні від нього організаційні та правові дії, необхідні для виконання робіт, приймати виконані роботи та оплачувати роботи у встановлені строки.

Згідно з п. 5.1 договору №2 від 26.05.2016 в загальному випадку розрахунки за цим договором здійснюються Замовником в грошовій формі протягом п`яти робочих днів від дати підписання акту приймання виконаних робіт. Допускається передплата робіт або розстрочення платежів за виконанні роботи, в тому числі без письмового узгодження умов попередньої оплати.

Замовник надає Підряднику на період робіт придатний для виконання робіт фронт робіт з документами, необхідними для виконання таких робіт. Фронт робіт повинен бути технологічно відокремлений Замовником від інших частин комплексу для запобігання будь-яких суперечок, що можуть виникнути з приводу будівництва комплексу між Генеральним підрядником, Підрядником та іншими учасниками будівництва комплексу в цілому (п. 6.1 договору №2 від 26.05.2016).

Відповідно до п. п. 6.2, 6.5 договору №2 від 26.05.2016 Підрядник несе відповідальність за події та обставини, що знаходяться в межах його контролю, відповідно до законодавства України, в тому числі: дотримання технічної і пожежної безпеки, цілісність огорожі, дотримання санітарних та інших вимог, складування будівельних матеріалів і розташування техніки. Замовлення, постачання, приймання, розвантаження, складування та подача на будівельний майданчик матеріалів, конструкцій, виробів здійснюються Підрядником, якщо інше не передбачено окремою угодою сторін.

Умовами п. 6.7 договору №2 від 26.05.2016 передбачено, що Підрядник має право використовувати матеріали, конструкції та вироби Замовника. В цьому випадку Замовник здійснює замовлення, попередньо узгоджуючи обсяги з Підрядником, постачання, приймання матеріалів, конструкцій та виробів, контролює належну якість, кількість, комплектність матеріалів, конструкцій та виробів, які поставляються, та їх відповідність сертифікатам, технічним паспортам та іншими документам, що засвідчують їх якість.

Згідно з п. п. 6.9, 6.11 договору №2 від 26.05.2016 Підрядник несе відповідальність за неналежне використання, втрату, знищення або пошкодження (псування) з його вини матеріальних ресурсів. Строки повернення Підрядником залишку матеріалів та основних відходів становить не більше 3-х місяців після завершення та прийняття відповідних робіт.

Відповідно до п. п. 7.9, 7.12 договору №2 від 26.05.2016 Замовник забезпечує охорону комплексу під час здійснення робіт на об`єкті. Сторони у тижневий строк після підписання договору передають одна одній перелік осіб, які уповноважені представляти їх на будівельному майданчику з питань приймання-передачі матеріальних цінностей, результатів виконаних робіт тощо, а також визначають обсяг їх повноважень. В подальшому при заміні цих осіб, перегляді їх повноважень сторони негайно інформують одна одну.

Приймання робіт (частини робіт) Замовником від Підрядника здійснюється на підставі окремих актів приймання виконаних робіт, підписаних й наданих Підрядником (п. 8.2 договору №2 від 26.05.2016).

Договірна ціна та графік виконання будівельних робіт, необхідних для будівництва багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу «Південний» по вул. Фонтанська дорога, 118-а у м. Одесі, були визначені у додатках №1, №2 до договору №2 від 26.05.2016.

26.05.2016 між ОК «ЖБК «Морський 1» та ТОВ «Цели» було підписано акт приймання-передачі фронту робіт, згідно з яким Замовник передав, а Підрядник прийняв будівельний майданчик загальною площею 7041,50 кв.м, призначений для будівництва будинку №1 багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу «Південний» по вул. Фонтанська дорога, 118-а у м. Одесі.

29.02.2020 між ОК «ЖБК «Морський 1» та ТОВ «Цели» було підписано акт приймання-передачі виконаних робіт за лютий 2020 року, а також довідку про вартість виконаних робіт. Проте складені відповідачем акти приймання-передачі виконаних робіт за березень та квітень 2020 року позивачем підписані не були.

Згідно з матеріалами справи ОК «ЖБК «Морський 1» з моменту укладення між сторонами договору №2 від 26.05.2016 здійснювало передачу ТОВ «Цели» тмц для виконання будівельних робіт, що підтверджується численним актами приймання-передачі, підписаними обома сторонами до кінця березня 2020 року, які були надані суду, як і значна частина інших документів, для проведення судової експертизи.

Водночас, складені ОК «ЖБК «Морський 1» у квітні 2020 року акти приймання-передачі тмц на загальну суму 853 213,58 грн з боку ТОВ «Цели» підписані не були (т. 1, а/с 111-143). При цьому складені ТОВ «Цели» акти повернення тмц у травні 2020 року не були підписані з боку позивача.

15.05.2020 ОК «ЖБК «Морський 1» було здійснено інвентаризацію переданих ТОВ «Цели» тмц, за результатами якого складено опис №1, згідно з яким вартість матеріалів, що були виявлені, становить 161 003,49 грн. Вказаний опис також був підписаний представником Генпідрядника.

15.05.2020 комісією у складі представників ОК «ЖБК «Морський 1» та ТОВ «Югстрой-СУ-1» було укладено акт (з урахуванням доповнень) виявлення недоліків та дефектів будівельно-монтажних робіт, виконаних ТОВ «Цели» у березні 2020 року.

12.06.2020 комісією у складі представників ОК «ЖБК «Морський 1» та ТОВ «Югстрой-СУ-1» було укладено акт (з урахуванням доповнень) виявлення недоліків та дефектів будівельно-монтажних робіт, виконаних ТОВ «Цели» у квітні 2020 року.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 22.12.2020 у справі №916/2581/20 позов ТОВ «Цели» до ОК «ЖБК «Морський 1» було задоволено, присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 1 937 637,95 грн заборгованості, розірвано додатковий договір №2 від 26.05.2016 до договору будівельного підряду №БП-15 від 31.08.2016, укладений між сторонами.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.04.2023 рішення суду від 22.12.2020 у справі №916/2581/20 було скасовано частково, резолютивну частину рішення викладено в новій редакції.

Проте постановою Верховного Суду від 30.08.2023 постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.04.2023 у справі №916/2581/20 було скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.04.2025 рішення суду від 22.12.2020 було скасовано в частині задоволення вимог про стягнення з ОК «ЖБК «Морський 1» на користь ТОВ «Цели» заборгованості у розмірі 1 617 858,94 грн, в іншій частині рішення від 22.12.2020 залишено без змін.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ «Цели» до ОК «ЖБК «Морський 1» про стягнення 1 617 858,94 грн, суд апеляційної інстанції у постанові від 23.04.2025 дійшов висновку про недоведеність ТОВ «Цели» обставини виконання робіт, зазначених у актах приймання виконаних будівельних робіт за березень 2020 року та квітень 2020 року. Слід зазначити, що судом апеляційної інстанції було враховано висновок експерта про неможливість визначення обсягу фактично виконаних робіт, оскільки надана ТОВ «Цели» виконавча документація не відповідає вимогам будівельних норм, державних стандартів та правил, дослідити чи наявна виконавча документація в повному обсязі не вбачається за можливе.

Судовим експертом Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України на виконання ухвали суду від 08.07.2024, постановленої по даній справі, було складено висновок № КСЕ-19/116-24/15477-БТ від 29.05.2025, згідно з яким відповідність обсягів фактично виконаних робіт обсягам наведеним в актах приймання виконаних робіт за березень, квітень 2020 року за додатковим договором № 2 від 26.05.2016 до договору будівельного підряду №БП-15 від 31.08.2015 визначити неможливо у зв`язку з відсутністю необхідних документів, які локалізують та ідентифікують місця проведених будівельних робіт. Проте на підставі наданих актів виявлення недоліків та дефектів будівельно-монтажних робіт стосовно акту виконаних будівельних робіт за березень 2020 року та акту виявлення недоліків та дефектів будівельно-монтажних робіт стосовно акту виконаних робіт за квітень 2020 року та доповнення до актів виявлення недоліків та дефектів будівельно-монтажних робіт стосовно актів виконаних робіт за березень 2020 року та квітень 2020 року, проведеним дослідженням, з урахуванням представлених на експертизу матеріалів встановлено, що обсяги фактично виконаних робіт не відповідають обсягам наведеним в актах приймання виконаних будівельних робіт/за березень - квітень 2020 року за додатковим договором № 2 від 26.05.2016 до договору № БП-15 від 31.08.2015.

03.06.2025 Одеським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України на виконання ухвали суду від 08.07.2024, постановленої по даній справі, було складено висновок № КСЕ-19/116-24/15477-ЕК, згідно з яким експерт, враховуючи наявні в матеріалах справи висновки, в тому числі, складені у межах справи №916/2581/20, встановив наступне: документально підтверджується нестача товарно-матеріальних цінностей (запасів), що знаходяться на об`єкті «Будівництво багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу «Південний», розташованого за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 118-а, яка виникла у період з 28.12.2019 по 15.05.2020 та встановлена за результатами проведеної інвентаризації станом на 15.05.2025 у сумі 9 308 389,42 грн.

Складаючи висновок № КСЕ-19/116-24/15477-ЕК від 03.06.2025 експертом були враховані лише ті первинні документи, які містять усі обов`язкові реквізити згідно зі ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Варто зауважити, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підстав позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) від 04.11.1950 передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Предметом заявленого ОК «ЖБК «Морський 1» позову є стягнення з ТОВ «Цели» грошових коштів у розмірі 9 462 873,90 грн, які є вартістю невикористаних відповідачем тмц під час виконання підрядних робіт та фактично збитками, понесеними позивачем в результаті неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань.

ТОВ «Цели» заперечувало проти задоволення заявленого позову, стверджуючи, по-перше, про використання отриманих тмц під час виконання підрядних робіт, по-друге, про повернення залишку тмц згідно з наявними в матеріалах справи актами, які позивач за відсутності передбачених законом підстав відмовився підписати.

Даний спір виник між ОК «ЖБК «Морський 1» та ТОВ «Цели» під час виконання сторонами зобов`язань за договором підряду №2 від 26.05.2016, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне звернутися до відповідних положень цивільного законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Відповідно до ст. 839 ЦК України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.

Згідно зі ст. 840 ЦК України якщо робота виконується частково або в повному обсязі з матеріалу замовника, підрядник відповідає за неправильне використання цього матеріалу. Підрядник зобов`язаний надати замовникові звіт про використання матеріалу та повернути його залишок. Якщо робота виконується з матеріалу замовника, у договорі підряду мають бути встановлені норми витрат матеріалу, строки повернення його залишку та основних відходів, а також відповідальність підрядника за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків. Підрядник відповідає за невиконання або неналежне виконання роботи, спричинене недоліками матеріалу, наданого замовником, якщо не доведе, що ці недоліки не могли бути ним виявлені при належному прийманні матеріалу.

За змістом договору підряду №2 від 26.05.2016 ТОВ «Цели» були прийняті на себе зобов`язання в порядку та строки, передбачені договором, виконати підрядні роботи на об`єкті позивача. Водночас п. 6.7 договору сторонами була передбачена можливість використання Підрядником, тобто відповідачем матеріалів, конструкцій та виробів Замовника. Таким чином, підрядні роботи на об`єкті ОК «ЖБК «Морський 1» виконувалися, в тому числі, з матеріалу Замовника.

На виконання зобов`язань прийнятий на себе за умовами договору підряду №2 від 26.05.2016 ОК «ЖБК «Морський 1» здійснювало передачу відповідачу тмц, що підтверджується наявними в матеріалах справи підписаними між сторонами первинними документами, які до березня 2020 року підписувалися сторонами без зауважень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Згідно з висновком експерта №КСЕ-19/116-24/15477-ЕК від 03.06.2025 недостача тмц, встановлена за результатами проведеної інвентаризації станом на 15.05.2025 становить 9 308 389,42 грн. Під час проведення судової експертизи експертом були враховані лише первинні документи, які відповідали вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме: містили особисті підписи осіб, які брали участь у здійсненні господарських операцій. Так, акти приймання-передачі тмц на загальну суму 853 213,58 грн, а також акти повернення тмц, на яких відсутні підписи обох сторін експертом враховані не були.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством (ч. 1 ст. 98 ГПК України).

Відповідно до приписів ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Враховуючи висновок судового експерта №КСЕ-19/116-24/15477-ЕК від 03.06.2025, відсутність доказів використання відповідачем тмц під час виконання підрядних робіт у березні та квітні 2020 року, господарський суд доходить висновку про доведеність позивачем обставини передання ТОВ «Цели» тмц на загальну суму 9 308 389,42 грн.

Водночас суд вважає за необхідне дослідити питання можливості вважати обставину передачі ОК «ЖБК «Морський 1» відповідачу тмц на суму 853 213,58 грн згідно з актами приймання-передачі, які відповідачем підписані не були, встановленою.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.06.2023 по справі №916/3027/21 наголосила, що покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на умовиводах про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 165 ГПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив повинен містити обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, наданих позивачем, з якою відповідач погоджується.

Якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього (ч. 4 ст. 165 ГПК України).

ТОВ «Цели» у поданому до суду відзиві не заперечувало проти обставини отримання від позивача тмц на суму 853 213,58 грн згідно з актами приймання-передачі, які відповідачем підписані не були, що дозволяє суду зробити висновок про визнання відповідачем зазначеної обставини. З наведених обставин господарський суд, враховуючи відсутність незгоди відповідача з обставиною отримання тмц, керуючись таким стандартом доказування як вірогідність доказів, доходить висновку про доведеність позивачем факту передачі відповідачу тмц на зазначену суму. Таким чином, матеріалами справи підтверджується передача відповідачу тмц на загальну суму 10 161 603,00 грн (9 308 389,42 грн + 853 213,58 грн = 10 161 603,00 грн).

Судом відхиляються доводи відповідача про не передання позивачем тмц для виконання підрядних робіт, оскільки, як правильно було вказано позивачем, такі доводи суперечать як наявним в матеріалах справи підписаними між сторонами актами приймання-передачі тмц, так і твердженням відповідача про використання тмц під час виконання підрядних робіт у березні та квітні 2020 року. Таким чином, доводи відповідача у зазначеній частині є непослідовними.

Крім того, судом критично оцінюються твердження відповідача про безпосереднє знаходження тмц на будівельному майданчику, за охорону якого відповідав ОК «ЖБК «Морський 1», як на підтвердження неможливості покладення будь-якого відповідальності за зберігання тмц на ТОВ «Цели».

За умовами п. 7.9 договору підряду №2 від 26.05.2016 Замовник дійсно забезпечує охорону комплексу під час здійснення робіт на об`єкті. Водночас п. 6.9 договору визначає, що Підрядник несе відповідальність за неналежне використання, втрату, знищення або пошкодження (псування) з його вини матеріальних ресурсів.

Будівельний майданчик був переданий ТОВ «Цели» згідно з актом приймання-передачі фронту робіт від 26.05.2016. При цьому під час дії договору позивач здійснював передачу тмц, що підтверджується підписаними між сторонами первинними документами. Проте з моменту отримання будівельного майданчика та протягом дії договору ТОВ «Цели» жодного разу не повідомляло ОК «ЖБК «Морський 1» про наявність обставин неналежного виконання позивачем своїх обов`язків в частині забезпечення охорони будівельного майданчика. Такими чином, відповідальність за збереження переданих ТОВ «Цели» тмц покладається безпосередньо на відповідача.

Доводи відповідача про використання отриманих від ОК «ЖБК «Морський 1» тмц під час виконання підрядних робіт, за результатами виконання яких відповідачем були складені акти приймання-передачі виконаних робіт за березень та квітень 2020 року судом відхиляються з огляду на наступне.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.04.2025 рішення суду від 22.12.2020 у справі №916/2581/20 було скасовано в частині задоволення вимог про стягнення з ОК «ЖБК «Морський 1» на користь ТОВ «Цели» заборгованості у розмірі 1 617 858,94 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ «Цели» до ОК «ЖБК «Морський 1» про стягнення 1 617 858,94 грн, суд апеляційної інстанції у постанові від 23.04.2025 дійшов висновку про недоведеність ТОВ «Цели» обставини виконання робіт, зазначених у актах приймання виконаних будівельних робіт за березень 2020 року та квітень 2020 року. Слід зазначити, що судом апеляційної інстанції було враховано висновок експерта про неможливість визначення обсягу фактично виконаних робіт у зв`язку з невідповідністю наданої ТОВ «Цели» виконавчої документації вимогам будівельних норм, державних стандартів та правил.

Висновок про неможливість встановлення обсягів фактично виконаних робіт обсягам наведеним в актах приймання виконаних робіт за березень, квітень 2020 року за додатковим договором № 2 від 26.05.2016 до договору будівельного підряду №БП-15 від 31.08.2015 також був зроблений експертом у висновку № КСЕ-19/116-24/15477-БТ від 29.05.2025.

Враховуючи відмову у задоволенні заявлених ТОВ «Цели» позовних вимог до ОК «ЖБК «Морський 1» про стягнення вартості виконаних у березні та квітні 2020 року підрядних робіт за результатом розгляду справи №916/2581/20, неможливість визначення обсягів фактично виконаних відповідачем робіт у зв`язку з відсутністю необхідних документів, які локалізують та ідентифікують місця проведених будівельних робіт, господарський суд доходить висновку про недоведеність відповідачем обставини використання отриманих від позивача тмц під час виконання підрядних робіт.

Таким чином, на ТОВ «Цели» покладається відповідальність зі збереження всього обсягу переданих позивачем тмц, які не були використані під час виконання підрядних робіт.

Згідно зі ст. 841 ЦК України підрядник зобов`язаний вживати всіх заходів щодо збереження майна, переданого йому замовником, та відповідає за втрату або пошкодження цього майна.

Враховуючи розірвання договору підряду №2 від 26.05.2016 згідно з рішенням суду від 22.12.2020 у справі №916/2581/20, залишеним в цій частині без змін судом апеляційної інстанції, господарський суд доходить висновку про наявність у відповідача обов`язку повернути передані йому для виконання підрядних робіт тмц.

Судом не враховуються наявні в матеріалах справи акти повернення тмц, складені ТОВ «Цели» у травні 2020 року, оскільки такі акти не містять підписів позивача. Позивач заперечував проти підписання актів повернення тмц, посилаючись на складення таких актів відповідачем з метою уникнення від відповідальності. Наявність заперечень позивача проти підписання актів, а також ненадання відповідачем будь-яких доказів, які можуть підтвердити повернення тмц за правилами вірогідності доказів, виключає можливість врахування вказаних актів під час дослідження судом питання наявності правових підстав для стягнення з ТОВ «Цели» грошових коштів.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником (пункт 5.33 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №920/715/17).

Реальні збитки характеризують зменшення наявного майна потерпілого (проведені витрати, знищення і пошкодження майна тощо), а в разі упущеної вигоди наявне майно не збільшується, хоча й могло збільшитися, якби не було вчинено цивільне (господарське) правопорушення. Тобто упущена вигода відображає різницю між реально можливим у майбутньому потенційно отриманим майном та вже наявним майном.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: 1) протиправної поведінки особи (боржника); 2) збитків, заподіяних такою особою; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і збитками; 4) вини особи, яка заподіяла збитки, у тому числі встановлення заходів, вжитих кредитором для одержання такої вигоди.

Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності).

Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.

Відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Підсумовуючи вищенаведене, господарський суд доходить висновку про доведеність ОК «ЖБК «Морський 1» у діях всіх елементів складу цивільного правопорушення: збитків у розмірі 10 161 603,00 грн, які є вартістю переданих відповідачу тмц; протиправної поведінки, яка полягає у невиконанні відповідачем обов`язку в частині належного використання тмц; причинно-наслідкового зв`язку, який полягає у понесенні збитків в результаті неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань. При цьому відсутність вини у порушенні зобов`язання ТОВ «Цели» доведена не була.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи відсутність у суду повноважень на вихід за межі позовних вимог, приймаючи до уваги доведеність позивачем наявності у діях відповідача всіх елементів складу цивільного правопорушення, господарський суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення заявленого ОК «ЖБК «Морський 1» позову шляхом присудження до стягнення з ТОВ «Цели» грошових коштів у розмірі 9 462 873,90 грн.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку про необхідність задоволення заявлених обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Морський 1» позовних вимог шляхом присудження до стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Цели», найменування якого було змінено на товариство з обмеженою відповідальністю «Бренікс», грошових коштів у розмірі 9 462 873,90 грн.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи ч. 7 ст. 145 ГПК України).

Враховуючи задоволення заявленого позивачем позову, підстави для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 04.05.2023 у даній справі, відсутні.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, а також витрати, понесені позивачем у зв`язку з проведенням експертизи, покладаються судом на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України. Витрати, понесені відповідачем у зв`язку з проведенням експертизи, покладаються на відповідача, у зв`язку із задоволенням позову.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 145, 236 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Бренікс» /01133, м. Київ, б. Лесі Українки, буд. 26; ідентифікаційний код 36398397/ на користь обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Морський 1» /65038, м. Одеса, Фонтанська дорога, буд. 118-А, приміщення 1; ідентифікаційний код 39789906/ грошові кошти у розмірі 9 462 873,90 грн /дев`ять мільйонів чотириста шістдесят дві тисячі вісімсот сімдесят три грн 90 коп./, судовий збір у розмірі 143 285,11 грн /сто сорок три тисячі двісті вісімдесят п`ять грн 11 коп./, витрати, понесені у зв`язку з проведенням експертизи, у розмірі 13 631,10 грн /тринадцять тисяч шістсот тридцять одна грн 10 коп./.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення складено 11 вересня 2025 р.

Суддя С.П. Желєзна