РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.09.2025Справа № 910/5896/25

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "БОВІОС ФАРМ";

до: акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК";

про: визнання права власності.

Суддя Сергій Балац

Секретар судового засідання Молодід Д.С.

Представники:

позивача: Покотило М.Б.;

відповідача: не з`явилися.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БОВІОС ФАРМ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" про визнання права власності.

Позовні вимоги мотивовані неможливістю здійснення перереєстрації транспортних засобів, які є предметом укладених між сторонами спору договорів (договору фінансового лізингу від 09.07.2021 № K7R0FLOWWVHT4-9 та договору купівлі-продажу предмету лізингу від 16.01.2024 № K7R0FLOWWVHT4-9) за позивачем, як новим власником, у зв`язку з перебуванням відповідача в єдиному реєстрі боржників. Вказана обставина призвела до звернення позивача до господарського суду з вимогою про визнання права власності на вказані транспортні засоби.

Разом із позовною заявою позивачем подано клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в м. Києві (Філія ГСЦ МВС) та Міністерство юстиції України.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 12.05.2025 № 910/5896/25 вказану позовну заяву залишено без руху на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України та встановлено строк на усунення недоліків позовної заяви - 7 (сім) днів з дня вручення даної ухвали.

До господарського суду, в межах строку, надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, вказаних в ухвалі господарського суду від 12.05.2025 № 910/5896/25.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 27.05.2025 № 910/5896/25 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/5896/25 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 23.06.2025.

21.06.2025 відповідачем направлено до господарського суду м. Києва заяву про проведення підготовчого засідання без участі відповідача.

23.06.2025 до господарського суду м. Києва від відповідача надійшли пояснення (відзив) на позовну заяву, згідно яких останній позов заперечив.

23.06.2025, в підготовчому засіданні суд на місці постановив відмовити в задоволенні клопотання про залучення третіх осіб від представника позивача. Суд на місці ухвалив: встановити позивачу строк для подання до суду відповіді на відзив до 30.06.2025; встановити відповідачу строк для подання до суду заперечення на відповідь на відзив до 07.07.2025. Підготовче засідання відкладено до 14.07.2025.

27.06.2025 позивачем направлено до суду відповідь на пояснення (на відзив).

В підготовчому засіданні 14.07.2025 суд на місці ухвалив: закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 11.08.2025.

26.07.2025 відповідачем направлено до господарського суду м. Києва заяву про розгляд справи за відсутності відповідача.

06.08.2025 від позивача до суду надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

В судовому засіданні 11.08.2025 оголошено перерву до 01.09.2025.

01.09.2025 до суду надійшла заява відповідача про проведення судового засідання без участі останнього.

В судовому засіданні 01.09.2025 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. Після перерви суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги вказує на неможливість здійснити реєстрацію за собою права власності на транспортні засоби, які були набуті за результатом виконання умов договору фінансового лізингу, у зв`язку з перебуванням лізингодавця - АТ КБ "ПРИВАТБАНК" у Єдиному реєстрі боржників, що створює перешкоду для реалізації позивачем права розпорядження транспортними засобами шляхом їх перереєстрації. Також товариство зазначає, що останнім обрано належного відповідача, оскільки саме перебування Банку в Єдиному реєстрі боржників є причиною відмови Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві (ФІЛІЯ ГСЦ МВС) (ділі - РСЦ ГСЦ МВС України) у перереєстрації транспортних засобів. Та просив суд стягнути на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 33.360,00 грн.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач стверджує, що зі сторони Банку виконані всі істотні умови та вимоги договору. Банком не заперечується право власності позивача на транспортні засоби. Спосіб захисту позивача не є ефективним, оскільки останній є власником транспортного засобу відповідно до закону з 18.12.2023. Відповідач зазначив, що позивачем обрано не належного відповідача, оскільки між Банком та товариством відсутній предмет спору. Крім того, заперечив щодо стягнення з відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Заслухавши уповноваженого представника позивача по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В:

Між товариством з обмеженою відповідальністю "БОВІОС ФАРМ" (позивач), як лізингоодержувачем та акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (відповідач), як банком укладено договір фінансового лізингу № K7R0FLOWWVHT4-9 від 09.07.2021 (далі - Договір) згідно предмету якого банк зобов`язується набути у власність у ТОВ "ВІДІ ЕЛЕГАНС" (продавець), предмет(ти) лізингу (далі - Майно) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій (далі - Додаток № 1) та передати його в користування лізингоодержувачу на строк, що зазначений в цьому Договорі, а лізингоодержувач зобов`язується сплатити банку лізингові платежі в розмірі та порядку, визначеними цим Договором (п. 1.1 Договору).

Пунктом 1.2 Договору визначено строк лізингу - 36 місяців, що обчислюється з дати підписання сторонами Акту прийому-передачі майна, та який не може бути меншим одного року з моменту передачі майна лізингоодержувачу (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору загальна вартість майна за цим Договором становить 2.913.520,28 грн., ПДВ 582.704,06 грн., усього до сплати 3.496.224,34 грн., у т.ч. вартість пристрою GPS зі встановленням у розмірі 11.918,34 грн.

Згідно з п. 3.1 Договору передача майна буде здійснюватися за адресою: Україна, область Київська, район Києво-Святошинський, село Софіївська Борщагівка, вул.. Велика Кільцева, будинок 60.

Майно повинне бути передане лізингоодержувачу згідно з Актом прийому-передачі майна протягом 5 календарних днів після сплати авансового платежу відповідно до умов цього Договору, але не раніше дати підписання Акту приймання-передачі майна. Допускається поставка майна узгодженими сторонами партіями. Строк передачі майна може змінюватись в залежності від дотриманням продавцем строку постачання майна за Договором купівлі-продажу, укладеного між банком та продавцем, про що банк попередньо повідомляє лізингоодержувача. У такому випадку вважатиметься, що сторони підписанням відповідного Акту приймання-передачі погодили новий строк поставки майна, що відповідає даті складання Акту приймання-передачі майна, якщо інше не буде встановлено домовленістю сторін (п. 3.3 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору протягом усього строку цього Договору майно є власністю банка. Майно переходить у власність лізингоодержувача після сплати банку всієї суми лізингових та інших платежів за цим Договором, але не раніше одного року з моменту передачі майна лизингоодержувачу.

Цей Договір є належною і достатньою підставою для переходу майна у власність лізингоодержувача після сплати банку всієї суми лізингових та інших платежів за цим Договором. Укладення додаткових договорів тощо для переходу майна у власність лізингоодержувача не вимагається (п. 4.3 Договору).

Згідно з п. 4.4 Договору оформлення всіх необхідних, відповідно до чинного законодавства України, документів у зв`язку з переходом права власності на майно до лізингоодержувача здійснюється за його рахунок.

Пунктом 6.2.1 Договору визначено, що банк зобов`язується придбати у зазначеного лізингоодержувачем в заявці продавця у власність майно, передати його в платне користування лізингоодержувачу на умовах цього Договору відповідно до Додатку № 1, в обумовлені цим Договором строки, а також після сплати всієї суми лізингових та інших платежів, передбачених цим Договором, передати майно у власність лізингоодержувача з урахуванням умов, передбачених п. 4.1 цього Договору.

Додатком № 1 до Договору сторонами узгоджено Специфікацію майна, відповідно до якої предметом лізингу є наступні транспортні засоби:

- марка Citroen, модель - C-Elysee 1,6і 115 МТ5 Feel (серійний номер -НОМЕР_1, рік виробництва - 2021, вартістю 405.700,00 грн.;

- марка Citroen, модель - C-Elysee 1,6і 115 МТ5 Feel (серійний номер - НОМЕР_2, рік виробництва - 2021, вартістю 417.865,00 грн.;

- марка Citroen, модель - C-Elysee 1,6і 115 МТ5 Feel (серійний номер - НОМЕР_3, рік виробництва - 2021, вартістю 417.865,00 грн.;

- марка Citroen, модель - C-Elysee 1,6і 115 МТ5 Feel (серійний номер - НОМЕР_4, рік виробництва - 2021, вартістю 417.865,00 грн.;

- марка Citroen, модель - C-Elysee 1,6і 115 МТ5 Feel, виробництво - Імпортне (серійний номер - НОМЕР_5, рік виробництва - 2021, вартістю 417.865,00 грн.;

- марка Citroen, модель - C3 Aircross BlueHDi 120 S&S АКПП-6 (серійний номер - НОМЕР_6, рік виробництва - 2021, вартістю 703.573,00 грн.;

- марка Citroen, модель - C3 Aircross BlueHDi 120 S&S АКПП-6 (серійний номер - НОМЕР_7, рік виробництва - 2021, вартістю 703.573,00 грн.

Додатком № 2 до Договору сторони погодили графік лізингових платежів.

Статтею 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором лізингу.

Приписами ч. 1 ст. 806 ЦК України встановлено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ч. 2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 7 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингоодержувач має право набути у власність об`єкт фінансового лізингу, за умови належного виконання лізингоодержувачем своїх зобов`язань, за договором фінансового лізингу, у тому числі із сплати лізингових та інших платежів, а також (у разі виникнення) неустойки (штрафу, пені), якщо інше не передбачено таким договором.

Отже, належне виконання лізингоодержувачем обов`язків зі сплати всіх лізингових платежів, передбачених договором лізингу, означає реалізацію ним права на викуп отриманого в лізинг майна.

Таким чином, на правовідносини, що складаються між сторонами договору лізингу щодо одержання лізингодавцем лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність лізингоодержувача, поширюються загальні положення про купівлю-продаж.

Статтею 692 ЦК встановлено, що покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, встановлену в договорі. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно зі статтею 697 ЦК договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин.

18.12.2023 між відповідачем та позивачем складено Акти звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу № K7R0FLOWWVHT4-9, за якими сторони засвідчили, що всі зобов`язання сторін відповідно до Договору № K7R0FLOWWVHT4-9 було належним чином виконано, претензій стосовно Договору та зобов`язань за ним сторони не мають. Лізингоодержувач повністю сплатив Лізингодавцю всі належні до сплати платежі за договором. Предмет лізингу- автомобіль: Citroen C-Elysee номер кузова НОМЕР_1 ; Citroen C-Elysee номер кузова НОМЕР_2 ; Citroen C-Elysee номер кузова НОМЕР_3 ; Citroen C-Elysee номер кузова НОМЕР_4 ; Citroen C-Elysee номер кузова НОМЕР_5 ; Citroen C3 номер кузова НОМЕР_6 ; Citroen C3 номер кузова НОМЕР_7 разом з відповідними документами передано у власність Лізингоодержувачу.

Разом з тим, 18.12.2023 відповідач та позивач склали акти приймання-передачі № K7R0FLOWWVHT4-9, якими засвідчено приймання-передачу транспортних засобів, які відповідають переліку визначеному в Додатку 1 до Договору у власність позивача.

18.12.2023 відповідачем видано накази № K7R0FLOWWVHT4-9 про перереєстрацію усіх зазначених в Додатку 1 до Договору транспортних засобів за ТОВ "БОВІОС ФАРМ".

Транспортні засоби було знято з військового обліку відповідача та зараховано на військовий облік позивача.

16.01.2024 між відповідачем (продавець) та ТОВ "БОВІОС ФАРМ" (покупець) укладено Договір №K7R0FLOWWVHT4-9 купівлі-продажу предмету лізингу (надалі - Договір купівлі-продажу предмету лізингу), згідно предмету якого у зв`язку з повним розрахунком між покупцем і продавцем за предмет лізингу до дати укладення цього договору шляхом виплати покупцем усієї вартості предмету лізингу за Договором лізингу, продавець зобов`язується передати у власність покупцю товар, що вказаний в Таблиці 1 (перелік та кількість транспортних засобів, які ідентично відповідають переліку визначеному в Додатку 1 до Договору фінансового лізингу), а покупець зобов`язується прийняти цей товар на умовах, визначених цим договором (п 1.1. Договору купівлі-продажу предмету лізингу).

Відповідно до п. 1.2. Договору купівлі-продажу предмету лізингу продавець підтверджує, що товар на момент укладання даного договору належить йому на праві власності, товар не новий та був у використанні, що у відношенні його, на момент укладання даного договору, немає прав третіх осіб, товар не перебуває в заставі, під арештом, на нього немає яких-небудь інших існуючих зобов`язань та обтяжень.

Продавець зобов`язаний передати покупцю товар у строк не пізніше 5 робочих днів з моменту підписання даного Договору (п. 2.2. Договору купівлі-продажу предмету лізингу).

У пункті 2.3 Договору купівлі-продажу предмету лізингу вказано, що приймання-передача товару здійснюється уповноваженими представниками сторін шляхом підписання угоди (акту) про перехід права власності на ТЗ, який підтверджує належні якість, комплектність та кількість товару на момент його приймання-передачі. Покупець зобов`язаний у десятиденний строк з дня підписання цього договору здійснити перереєстрацію товару на своє ім`я.

10.02.2025 позивач звернувся до РСЦ ГСЦ МВС України із запитом № 7 про надання роз`яснень щодо можливості набуття та/або переоформлення Лізингоодержувачем, як добросовісним набувачем, права власності на транспортні засоби, що є (були) предметом лізингу.

За розглядом вказаного звернення РСЦ ГСЦ МВС України надано відповідь за № 31/26/12-1554-2025 від 17.02.2025, у якій останній вказав, що транспортні засоби, які мав намір перереєструвати позивач обліковуються зареєстрованими за ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", яке згідно Єдиного реєстру боржників Міністерства юстиції України, значиться боржником у понад 200 виконавчих провадженнях, а тому за наявності відомостей про власника транспортного засобу в Єдиному реєстрі боржників відомостей, у адміністратора сервісного центру МВС відсутні підстави для проведення перереєстрації такого транспортного засобу.

26.02.2025 позивач звернувся до відповідача із листом за вих. № 12, в якому просив якнайшвидше провести необхідні дії щодо вилучення з під обтяжень транспортних засобів для забезпечення можливості набуття та/або переоформлення лізингоодержувачем ТОВ "БОВІОС ФАРМ", як добросовісним набувачем, права власності на транспортні засоби, що є (були) предметом лізингу. Проте відповідь на зазначене звернення позивачем не отримувалася.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначає, що за умови встановленого факту передачі транспортних засобів позивач позбавлений можливості, як здійснити державну реєстрацію зазначених автомобілів за собою, так і розпорядитись ними, оскільки за даними реєстрів МВС власником вказаних автомобілів є відповідач, що свідчить про наявність підстав вважати, що право власності позивача не визнається, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогою про визнання права власності на транспортні засоби набутого позивачем згідно договору фінансового лізингу від 09.07.2021 № K7R0FLOWWVHT4-9 та договору купівлі-продажу предмету лізингу від 16.01.2024 № K7R0FLOWWVHT4-9.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач виконав свої зобов`язання за договором і сплатив на користь відповідача передбачені договором платежі, що підтверджується, зокрема вчиненням відповідачем дій з метою надання пакету документів для перереєстрації транспортного засобу на позивача, а саме: Наказів № K7R0FLOWWVHT4-9 про перереєстрацію транспортних засобів: Citroen C-Elysee номер кузова НОМЕР_1 ; Citroen C-Elysee номер кузова НОМЕР_2 ; Citroen C-Elysee номер кузова НОМЕР_3 ; Citroen C-Elysee номер кузова НОМЕР_4 ; Citroen C-Elysee номер кузова НОМЕР_5 ; Citroen C3 номер кузова НОМЕР_6 ; Citroen C3 номер кузова НОМЕР_7 за ТОВ "БОВІОС ФАРМ", Актів звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу від 18.12.2023, Актів приймання-передачі транспортних засобів від 18.12.2023, Довідки про перебування транспортних засобів на військовому обліку (зняті з військового обліку) № 46/3293; № 46/3292; № 46/3291; № 46/3290 № 46/3289; № 46/3287; № 46/3288 від 27.12.2023.

Разом з тим, наявність пакету документів, переданого відповідачем, не призвела до перереєстрації автомобілів, що були предметом лізингу, на позивача, а отже позивач не може вважатись власником автомобілів в розумінні вимог Закону України "Про дорожній рух" (далі - Закон №3353-ХІІ) та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх тинів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспорт них засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388 (далі - Порядок).

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 Закону №3353-ХІІ власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митною оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. У разі наявності обтяжень реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів здійснюється за наявності згоди обтяжувача (обтяжувачів), справжність підпису (підписів) якого (яких) засвідчено нотаріусом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до першого-четвертого абзаців пункту 8 Порядку державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про дорожній рух"). Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб.

Згідно зі ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 911/1278/20 викладено висновок про те, що положеннями частини першої статті 334 ЦК України щодо переходу права власності на рухоме майно, так і спеціальним законодавством, що регулює порядок обліку та реєстрації транспортних засобів, не передбачено в імперативному порядку, що право власності на таке рухоме майно переходить до набувача транспортного засобу з моменту здійснення його державної реєстрації. Право власності на рухоме майно переходить до набувача відповідно до умов укладеного договору, що узгоджується з принципом свободи договору відповідно до статей 6, 627, 628 ЦК України. Якщо договором не передбачено особливостей переходу права власності у конкретному випадку шляхом вчинення певних дій, воно переходить з моменту передання транспортного засобу.

Слід зазначити, що транспортні засоби передані позивачу, однак позивач був позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію таких транспортних засобів за собою, а також розпорядитись автомобілями, оскільки за даними реєстрів МВС власником вказаних автомобілів є відповідач.

Відповідно до абзацу дев`ятого пункту 15 Порядку у разі надходження до сервісного центру МВС звернення щодо транспортного засобу, відомості про власника якого містяться в Єдиному реєстрі боржників, перереєстрація транспортного засобу не здійснюється, крім випадків, коли: перереєстрація транспортного засобу не пов`язана з його відчуженням; транспортний засіб придбано на електронному аукціоні в порядку, установленому статтею 61 Закону України "Про виконавче провадження"; транспортний засіб отримано в рахунок погашення боргу в порядку, установленому статтею 61 Закону України "Про виконавче провадження"; транспортний засіб придбано в порядку, установленому статтею 30 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"; транспортний засіб безоплатно отримано відповідно до пункту 14 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 № 985.

Отже, центр МВС діяв відповідно до приписів пункту 15 Порядку, а тому право позивача порушено саме внаслідок перебування банку в Реєстрі боржників, що і стало підставою для відмови в реєстрації права власності на автомобілі за позивачем.

Обставини щодо перебування відповідача в Єдиному реєстрі боржників, відповідачем не спростовані та не запереченні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Приписами частини 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Заперечення відповідача викладені в поданих до суду заявах судом відхилені з огляду на наступне:

- частиною 2 статті 8 Закону України "Про фінансовий лізинг" визначено, що протягом строку дії договору фінансового лізингу лізингоодержувач має право вимагати від осіб, які порушують його права як лізингоодержувача, у тому числі від лізингодавця, усунення будь-яких порушень його прав на об`єкт фінансового лізингу;

- відповідачем не спростована відсутність дій останнього на усунення перешкод у реєстрації автомобілів за позивачем.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Статтею 123 ГПК України, зокрема, визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 2 частини 2 статті 126 ГПК України визначено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження здійснених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надані: копія договору про надання правової (правничої) допомоги № 28/01-25 від 28.01.2025 укладеного між адвокатським бюро «ФЕДОРИШИН, ПОКОЛИТЛО ТА ПАРТНЕРИ» в особі керуючої бюро Покотило Марини Борисівни та ТОВ «БОВІОС ФАРМ»; додаткова угода №1 від 28.01.2025 до договору № 28/01-25 про надання правової (правничої) допомоги від 28.01.2025; платіжна інструкція № 8850 від 12.03.2025 на суму 33.360,00 грн., ордер Серія ВІ №1296712, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ №2752.

Відповідно до п. 4 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ч.1,2 ст. 30 вказаного Закону встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до п.3 додаткової угоди №1 від 28.01.2025 до договору № 28/01-25 про надання правової (правничої) допомоги від 28.01.2025, сторони погодили, що клієнт сплачує Бюро вартість послуг у розмірі 800, 00 дол. США у гривневому еквіваленті, у відповідності до курсу, вказаного на вебпорталі https://minfin.com.ua/ua/currency/usd/ (Середній курс продажу валюти у банку) на день виставлення Бюро рахунку на оплату правової (правничої) допомоги.

Отже, погоджена сторонами сума послуг з надання правової допомоги згідно додаткової угоди №1 від 28.01.2025 до договору № 28/01-25 про надання правової (правничої) допомоги від 28.01.2025 становить 800 дол. США, як фіксований гонорар.

При цьому, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Положеннями частин 5, 6 статті 126 ГПК України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Доводи відповідача зазначені в поясненнях на позовну заяву щодо зменшення розміру заявлених позивачем витрат на правничу допомогу шляхом відмови у їх задоволенні судом відхилені, оскільки, відповідачем не доведено неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

З огляду на викладені вище обставини суд дійшов висновку, що позивачем належними та достатніми доказами доведено понесені ним витрати на правничу допомогу по справі № 910/5896/25, а тому підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 та пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України, інші судові витрати у вигляді витрат позивача на правову допомогу покладаються на відповідача, а витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати за товариством з обмеженою відповідальністю "БОВІОС ФАРМ" (Україна, 02192, місто Київ, б. Дарницький, будинок 8В, офіс 169, ідентифікаційний код: 40917126) право власності на автомобілі:

- марка Citroen, модель - C-Elysee 1,6і 115 МТ5 Feel (серійний номер -НОМЕР_1, рік виробництва - 2021;

- марка Citroen, модель - C-Elysee 1,6і 115 МТ5 Feel (серійний номер - НОМЕР_2, рік виробництва - 2021;

- марка Citroen, модель - C-Elysee 1,6і 115 МТ5 Feel (серійний номер - НОМЕР_3, рік виробництва - 2021;

- марка Citroen, модель - C-Elysee 1,6і 115 МТ5 Feel (серійний номер - НОМЕР_4, рік виробництва - 2021;

- марка Citroen, модель - C-Elysee 1,6і 115 МТ5 Feel, (серійний номер - НОМЕР_5, рік виробництва - 2021;

- марка Citroen, модель - C3 Aircross BlueHDi 120 S&S АКПП-6 (серійний номер - НОМЕР_6, рік виробництва - 2021;

- марка Citroen, модель - C3 Aircross BlueHDi 120 S&S АКПП-6 (серійний номер - НОМЕР_7, рік виробництва - 2021.

3. Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (Україна, 01001, місто Київ, ВУЛИЦЯ ГРУШЕВСЬКОГО, будинок 1Д; ідентифікаційний код: 14360570) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "БОВІОС ФАРМ" (Україна, 02192, місто Київ, б. Дарницький, будинок 8В, офіс 169, ідентифікаційний код: 40917126) витрати по сплаті судового збору у розмірі 52.443 (п`ятдесят дві тисячі чотириста сорок три) грн. 37 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 33.360 (тридцять три тисячі триста шістдесят) грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 09 вересня 2025 року.

Cуддя Сергій Балац