ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/750/25

Господарський суд Житомирської області

Суддя Нестерчук С. С.

за участю секретаря судового засідання: Бугайова І. В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Інжинірингова компанія Промакс

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Омелянівський кар`єр»

про стягнення 1 818 967,41 грн

за участю представників сторін:

від позивача: адвокат Межирицький А. О. (в режимі відеоконференції)

від відповідача: не з`явився

І. СУТЬ СПОРУ

1. Стислий виклад позиції позивача

09.06.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю Інжинірингова компанія Промакс (далі позивач) звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до ТОВ «Омелянівський кар`єр» (далі відповідач) про стягнення 1 818 967,41 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань з оплати товару за Договором поставки №2312/2024/1 від 23.12.2024, у зв`язку з чим виникла заборгованість у сумі 1 765 000,00 грн та нараховано за період 07.03.2025 05.06.2025 інфляційні втрати у розмірі 40 484,90 грн і 3% річних 13 482,51 грн.

Правові підстави: ст. 611, 625 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України.

2. Стислий виклад заперечень відповідача

Відповідач у відзиві на позовну заяву (вх.№8442 від 02.07.2025) заперечує щодо задоволення вимог в частині стягнення нарахованих 3% річних та інфляційних втрат і просить зменшити їх розмір, а розгляд справи проводити без участі представника відповідача. Також відповідач просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу з заявлених 20 000,00 грн до 2 000,00 грн.

ІІ. Процесуальні дії у справі. Заяви, клопотання

Ухвалою від 17.06.2025 Суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та вирішив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи, підготовче засідання призначив на 29.07.2025.

02.07.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№8442).

Суд ухвалою від 29.07.2025 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 12.08.2025.

В судовому засіданні 12.08.2025 Суд заслухав вступне слово представника позивача, дослідив наявні в матеріалах справи письмові докази, закінчив з`ясування обставин і перевірки їх доказами. З метою належної підготовки учасників справи до судових дебатів, в судовому засіданні оголошено перерва до 03.09.2025.

В судовому засіданні 03.09.2025 після заключного слова представника позивача Суд перейшов до стадії ухвалення рішення та проголосив скорочене рішення.

ІІІ. Фактичні обставини справи

Спір у справі виник у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині повної оплати вартості поставлених товарів.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 76 ГПК України).

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі:

- факт укладення договору між сторонами, його умови в частині оплати;

- факт передачі та прийняття товару, його вартість;

- розмір і наявність заборгованості відповідача за поставлений товар;

- правомірність нарахування 3% річних та інфляційних втрат, наявність підстав для зменшення їх розміру.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підтвердження своїх вимог позивач надав суду належні та допустимі докази, на підставі яких суд установив такі обставини.

23.12.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Інжинірингова компанія Промакс (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Омелянівський кар`єр» (покупець) укладено Договір поставки №2312/2024/1, відповідно до якого постачальник зобов`язався постачати та передавати у власність покупця товар, а покупець зобов`язався приймати цей товар та оплачувати його ціну на умовах, визначених цим Договором (п.1.1 Договору).

У п.1.2. Договору сторони погодили, що постачання товару здійснюється окремими партіями. Найменування, асортимент, номенклатура, сортамент, кiлькiсть, ціна Товару що поставляється, визначаються на пiдставi додатків (Специфікацій) та/або рахунку-фактури постачальника, погодженої (го) покупцем.

Згідно з п.2.2. Договору замовлення (заявка) покупця на поставку товару є обов`язковим для постачальника. Протягом 3 (трьох) робочих днів, після надходження замовлення від покупця, постачальник повинен підтвердити покупцю, будь-яким способом, шляхом листування, телеграмою, через телефонний або факсимільний зв`язок, по електронній пошті або надаватись через представника постачальника, наявність в нього товару необхідної кількості, асортименту та номенклатури. Після чого, сторонами підписується специфікація, та/або оформлюється постачальником рахунок-фактура на поставку відповідної партії Товару. Ціна товару в оформленому рахунку-фактурі має бути обов`язково погоджена покупцем.

Відповідно до п.2.6. Договору на товар постачальник надає покупцю наступні документи:

- видаткова накладна 2 примірника;

- рахунок;

- на вимогу Покупця - оригінал або завірена копія документу, який підтверджує якiсть товару;

- правила експлуатації товару;

- гарантійний талон;

- товарно-транспортну накладну або подорожній лист.

При постачанні продукції імпортного походження Постачальник зобов`язаний вказати в податковій накладній код товару відповідно до УКТ ЗЕД.

У пункті 4.1. Договору зазначено, що ціна товару визначається за взаємною згодою Сторін на підставі додатку (Специфікації) та/або рахунку-фактури Постачальника, погодженої (го) покупцем.

Відповідно до п. 4.2. Договору, покупець здійснює оплату поставленого товару шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на поточний рахунок постачальника протягом 30 банківських днів з дня поставки товару, якщо iнший порядок розрахунків не буде встановлений у відповідному додатку (специфікації) до даного Договору.

Згідно з п. 4.4. загальна ціна Договору визначається як сума ціни всіх партій товару, поставлених постачальником вiдповiдно до додатків (специфікацій) та/або рахунків-фактури, погоджених сторонами протягом строку дiї даного Договору. Орієнтовно загальна сума Договору складає 2 000 000,00 грн. (два мільйони гривень 00 копійок) з урахуванням ПДВ. Загальна сума Договору погоджена Сторонами на дату укладення Договору i може змінюватися шляхом пiдписання додаткових угод до цього Договору.

У п. 5.1 цього договору зазначається, що порушення Договору є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами і скріплення печатками та діє до 31 грудня 2025 року (п.9.1 Договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками.

Відповідно до Додатка №1 до Договору поставки від 23.12.2024 сторони погодили найменування товару, кількість, ціну за одиницю та загальну вартість товару в сумі 1 854 327,02 грн з ПДВ, а також умови оплати - на протязі 30-ти днів чотирма платежами.

Факт виконання Позивачем зобов`язання з поставки товару підтверджується: видатковою накладною №31 від 04.02.2025 на суму 1 854 327,02 грн з ПДВ та товарно-транспортною накладною №р31 від 04.02.2025.

З долученої до матеріалів справи виписки по особовому рахунку вбачається, що відповідач здійснив часткову оплату за поставлений товар на загальну суму 89 327,02 грн, а саме:

26.03.2025 у розмірі 34 327,00 грн;

03.04.2025 у розмірі 10 000,02 грн;

24.04.2025 у розмірі 20 000,00 грн;

01.05.2025 у розмірі 20 000,00 грн;

03.06.2025 у розмірі 5 000,00 грн.

14.04.2025 позивач засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення (номер трекінгу Укрпошти - 478) направив на адресу відповідача претензію №1 від 14 квітня 2025 року про погашення заборгованості за поставлені товарно-матеріальні цінності упродовж 7 календарних днів з дня отримання цієї претензії. Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, претензія вручена за довіреністю 17.04.2025.

За твердженнями позивача відповіді на дану претензію відповідач не надав, оплату заборгованості не здійснив.

За несвоєчасне виконання зобов`язань Позивач здійснив розрахунок інфляційних втрат у розмірі 40 484,90 грн та 3% річних у розмірі 13 482,51 грн за період прострочення 07.03.2025 05.06.2025.

Відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості, а також жодних доказів на підтвердження своїх заперечень.

ІV. МОТИВИ СУДУ

1. Норми права, які застосував суд

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За приписами п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Суд установив, що між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на підставі укладеного господарського договору, який за правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ч.1, 2 ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Пунктом 1 статті 691 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Положеннями ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідальність за порушення грошового зобов`язання передбачена статтею 625 ЦК України.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

2. Оцінка суду

Суд оцінює надані сторонами докази відповідно до статей 76-79, 86 ГПК України на підставі свого внутрішнього переконання, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для задоволення позову, господарський суд виходить з таких міркувань.

Суд установив наявність договірних правовідносин між сторонами, згідно з якими позивач зобов`язується поставити товар, тоді як відповідач прийняти товар та здійснити оплату протягом 30 днів з дня поставки товару чотирма платежами.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач 04.02.2025 прийняв від позивача товар на загальну суму 1 854 327,02 грн, що підтверджується видатковою та товарно-транспортною накладними.

Відтак відповідач зобов`язаний був оплатити товар до 06.03.2025. Однак оплата товару проведена відповідачем не в повному обсязі - 89 327,02 грн та з порушенням встановленого договором строку.

Таким чином, відповідач порушив зобов`язання з повної та своєчасної оплати вартості поставленого позивачем товару, внаслідок чого утворилась заборгованість на суму 1 765 000,00 грн.

Отже, факт наявності боргу у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

За прострочення виконання грошового зобов`язання позивач здійснив розрахунок інфляційних втрат та 3% річних за період з 07.03.2025 по 05.06.2025.

Відповідач не надав суду контррозрахунку.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Враховуючи положення частини 2 статті 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

За змістом частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також трьох процентів річних є правом кредитора, яким останній наділений у силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Такий висновок наведено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/190/18 наведено висновок, за змістом якого, визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані сторонами докази, у тому числі зроблений позивачем розрахунок заявлених до стягнення сум, перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок.

Суд перевірив розрахунки позивача за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій LIGA 360 та встановив, що розмір інфляційних втрат складає 40 484,90 грн та 3% річних - 13 482,51 грн, а відтак розрахунок здійснено позивачем відповідно до приписів чинного законодавства і є арифметично правильним.

Щодо клопотання відповідача про зменшення 3% річних та інфляційних втрат

Стаття 551 ЦК України прямо передбачає можливість суду зменшувати розмір пені, якщо вона є надмірною за розміром порівняно з розміром збитків. Однак аналогічного припису щодо зменшення процентів річних, передбачених статтею 625 ЦК України, законодавство не містить.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 02.07.2025 у справі № 903/602/24 зазначила, що три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) є законодавчо встановленим та мінімальним розміром процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником. Тому розмір процентів річних, який становить три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), не підлягає зменшенню судом.

Крім того у цій постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що інфляційні втрати не є штрафними санкціями чи платою боржника за користування коштами кредитора, вони входять до складу грошового зобов`язання і є способом захисту майнового права та інтересу. Тому, на відміну від процентів річних, суд не може зменшити розмір інфляційних втрат.

Таким чином, Суд відхиляє клопотання відповідача, оскільки відсутні підстави для зменшення розміру 3% річних та інфляційних втрат.

V. Висновки Суду

Розглянувши спір із застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, на підставі повного та всебічного з`ясування обставин справи і досліджених доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

VІ. Судові витрати

Судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 21 828,00 грн підлягають покладенню на відповідача відповідно доч. 1 ст. 129 ГПК України у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог.

Крім того, у позовній заяві позивач зазначив орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу та заявив про намір подати докази їх фактичного понесення разом з відповідною заявою протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

З цих підстав, керуючись статтями 2, 129, 233, 236, 237, 238, 241 ГПК України, Суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Інжинірингова компанія Промакс задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Омелянівський кар`єр» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Інжинірингова компанія Промакс:

- 1 765 000,00 грн (один мільйон сімсот шістдесят п`ять тисяч гривень 00 копійок) - заборгованість;

- 13 482,51 грн (тринадцять тисяч чотириста вісімдесят дві гривні 51 копійка) - 3% річних;

- 40 484,90 грн (сорок тисяч чотириста вісімдесят чотири гривні 90 копійок) - інфляційні втрати;

- 21 828,00 грн (двадцять одна тисяча вісімсот двадцять вісім гривень 00 копійок) - судові витрати зі сплати судового збору.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Інжинірингова компанія Промакс (; вул. Матросова, буд. 20, м. Харків, Харківська обл., 61036).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Омелянівський кар`єр» (, вул. Центральна, буд. 71, с. Горщик, Коростенський р-н, Житомирська обл., 11560).

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку це рішення протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Після набрання рішення законної сили наказ може бути виданий за заявою стягувача, в якій має бути зазначена бажана форма його видачі (паперова або електронна).

Повне рішення складено 10.09.2025

Суддя С. НЕСТЕРЧУК