РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.07.2025Справа № 910/8755/24
Господарський суд міста Києва у складі:

Судді - Бондаренко-Легких Г. П.

за участю секретаря Боровик В.В.

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали господарської справи №910/8755/24.

За позовом Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «Синтез Ойл» (68000, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Північна, буд. 2)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі» (01001, м. Київ, вул. Десятинна, буд. 13-Б)

про стягнення 301439685, 98 грн

За участі представників сторін:

Від позивача: Горбачов О.О. (в залі суду) адвокат, ордер серії АІ №1816585 від 07.03.2024.

Від відповідача: Виродов А.Ю. (в залі суду) адвокат, ордер серії АІ №1455554 від 29.12.2023.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство з іноземними інвестиціями «Синтез Ойл» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі» про стягнення заборгованості у розмірі 301 439 685, 98 грн, з яких: 288 297 608, 65 грн основного боргу, 10 188 208, 39 грн інфляційних втрат та 2 953 868, 94 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору про участь у балансуючій групі №БГ20/12/11-5 від 11.12.2020 в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленої електричної енергії для врегулювання небалансів у період з березня 2021 по жовтень 2021.

Крім того, позивач подав заяву про забезпечення позову, в задоволенні якої ухвалою від 17.07.2024, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2024, відмовлено.

17.07.2024 Господарський суд міста Києва, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, про що постановив відповідну ухвалу та встановив позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали від 17.07.2024 для усунення недоліків позовної заяви.

22.07.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, якою позивач усунув недоліки, встановлені ухвалою від 17.07.2024.

31.07.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати у порядку загального позовного провадження, та підготовче засідання у справі призначив на 24.09.2024.

12.08.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшла заява про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву.

19.08.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач одночасно заявив клопотання про поновлення строку для подання відзиву.

02.09.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив.

11.09.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

12.09.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшла зустрічна позовна заява, в якій відповідач заявив клопотання про продовження строку для подання зустрічного позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2024: (1) заява відповідача про продовження процесуального строку для подання відзиву задоволена частково та продовжено строк до 19.08.2024 включно; (2) у задоволенні заяви відповідача про поновлення процесуального строку для подання відзиву, яка викладена в тексті відзиву відмовлено; (3) у задоволенні клопотання відповідача про продовження процесуального строку для подання зустрічного позову відмовлено; (4) повернуто відповідачу зустрічну позовну заяву з додатками на підставі пропуску процесуального строку для її подання.

24.09.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В підготовче судове засідання 24.09.2025 прибув представник позивача. Представник відповідача в підготовче судове засідання не прибув. Суд на місці ухвалив: (1) відмовити в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи; (2) закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 05.11.2024.

10.10.2024 на електронну пошту суду від Північного апеляційного господарського суду надійшла ухвала від 07.10.2024 про витребування матеріалів справи №910/8755/24, у зв`язку з надходженням апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.09.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2024 зупинено провадження у справі №910/8755/24 до повернення матеріал справи до Господарського суду міста Києва та знято з розгляду дану справи, призначено до розгляду в судовому засіданні по суті на 05.11.2024.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2024 апеляційну скаргу залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.09.2024 залишено без змін.

Матеріали справи №910/8755/24 повернулись до Господарського суду міста Києва 13.01.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2025 поновлено провадження у справі №910/8755/24 та призначено судове засідання по суті на 11.03.2025.

11.03.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання по суті 11.03.2025 прибув представник позивача. Представник відповідача в судове засідання по суті не прибув. Суд на місці ухвалив оголосити перерву в судовому засіданні по суті до 15.04.2025.

В судове засідання по суті 15.04.2025 прибули представники сторін (представник відповідача приймав участь в судовому засіданні в режимі ВКЗ). Суд на місці ухвалив оголосити перерву в судовому засіданні по суті до 03.06.2025.

В судове засідання по суті 03.06.2025 прибув представник позивача. Представник відповідача в судове засідання по суті не прибув. Суд на місці ухвалив оголосити перерву в судовому засіданні по суті до 08.07.2025.

В судове засідання по суті 08.07.2025 прибули представники сторін.

Заслухавши вступні слова представників сторін, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються і заслухавши виступ у судових дебатах представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

І. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

11.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі» (відповідач), як сторона відповідальна за баланс (СВБ) та Приватним акціонерним товариством з іноземними інвестиціями «Синтез Ойл» (позивач), як учасником балансуючої групи (учасник) укладено договір про участь у балансуючій групі №БГ20/12/11-5.

29.01.2021 між вищевказаними сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору №БГ20/12/11-5 від 11.12.2020, згідно якої договір викладений в новій редакції.

15.07.2021 сторони уклали додаткову угоду №14/06/21 до договору №БГ20/12/11-5 від 11.12.2020 в редакції додаткової угоди №1 від 29.01.2021, згідно якої договір черговий раз викладений в новій редакції (надалі Договір).

Згідно пункту 2.1. Договору, сторони об`єднались на умовах та в порядку, визначеному цим Договором, чинним законодавством у балансуючу групу в розрізі окремих торгових зон, у якій визначили стороною відповідальною за баланс Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі», ЕІС-код 56Х701 (надалі балансуюча група).

За умовами цього Договору СВБ зобов`язується нести фінансову відповідальність перед ОСП (оператор системи передач, Укренерго) за небаланси електричної енергії усіх учасників ринку, які увійшли до балансуючої групи, а учасник зобов`язується нести фінансову відповідальність в рамках своїх небалансів електричної енергії перед СВБ, а також своєчасно та в повному обсязі виконувати інші зобов`язання, визначені Договором (пункт 2.2. Договору).

Пунктами 2.3., 2.4., 2.5. Договору встановлено наступне:

- купівля-продаж електричної енергії з метою врегулювання небалансів електричної енергії балансуючої групи здійснюється між СВБ та ОСП за укладеним між ними договором про врегулювання небалансів електричної енергії;

- врегулюванням небалансів балансуючої групи є вчинення СВБ правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії з ОСП в обсягах та за цінами, визначеними відповідно до Правил ринку;

- купівля-продаж електричної енергії з метою врегулювання небалансів здійснюється протягом розрахункового періоду (період у 60 хвилин, щодо якого визначаються ціна та обсяги небалансів купівлі-продажу електричної енергії на ринку електричної енергії), виходячи з підтвердженого системою MMS (система управління ринком відповідно до Правил ринку) обсягу електричної енергії, якщо цим договором не передбачене інше.

Пунктом 4.3. Договору передбачено, що обсяги небалансів електричної енергії учасника розміщуються в обліковому записі в системі MMS цього учасника та СВБ.

У відповідності до пункту 4.8. Договору, фактичні обсяги купівлі-продажу електричної енергії, продані однією стороною і куповані іншою стороною з метою врегулювання небалансів визначаються в акті купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів, акти коригування (врегулювання) до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та в змінах до акта коригування (врегулювання) до акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів, які оформлюються сторонами в порядку, визначеному цим Договором.

Відповідно до пункту 4.10. Договору, на підставі розрахунків, СВБ не пізніше третього робочого дня після отримання від ОСП акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів, направляє учаснику в порядку, встановленому пунктом 1.5. Договору, акт купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів. У разі відсутності розбіжностей, учасник протягом 1-го робочого дня з моменту надіслання СВБ для учасника акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів, оформляє та надсилає цей акт СВБ в порядку, встановленому пунктом 1.5. Договору.

В свою чергу, пунктом 1.5. Договору передбачено, що обмін двосторонніми документами на виконання умов Договору між сторонами передбачає їх підписання КЕП та надіслання на електронну пошту іншої сторони з подальшим надісланням не пізніше наступного робочого дня засобами поштового зв`язку підписаних уповноваженою особою сторони з проставленням печатки (за наявності) оригіналів документів на поштову адресу іншої сторони та/або надіслання скан-копії підписаних документів на електронну пошту іншої сторони, з подальшим надісланням не пізніше наступного робочого дня засобами поштового зв`язку підписаних уповноваженою особою сторони з поставленням печатки (за наявності) оригіналів документів на поштову адресу іншої сторони, за винятком випадків коли для певного документу цим Договором встановлений інший порядок обміну документами. Сторони надсилають рахунки на оплату електричної енергії для врегулювання небалансів за допомогою електричного сервісу M.E.DOC. Сторони визнають таке надіслання належним і зобов`язуються оплачувати рахунки на оплату електричної енергії для врегулювання небалансів, надіслані таким чином, у строки, передбачені Договором.

У відповідності до пункту 4.12. Договору, для розрахунку обсягів врегулювання небалансів учасник надає СВБ дані версії 2 останнього релізу, що містяться в системі MMS за розрахунковий місяць станом на 0000 год. 16 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем, отримані з системи MMS відповідно до інструкції, що є Додатком №2 до Договору. Дані надаються учасником СВБ не пізніше 1200 год. 16 числа місяця, наступного за розрахунковим, електронною поштою у форматі Microsoft Excel з накладенням КЕП уповноваженої особи учасника. Сторони визнають дані системи MMS за версією 1 та версією 2 достовірними та погоджуються на їх використання для проведення розрахунків за цим Договором без будь-яких заперечень.

Згідно пункту 4.13. Договору, на підставі розрахунків, проведених відповідно до пункту 4.12., СВБ не пізніше 18 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем, направляє учаснику в порядку, встановленому пунктом 1.5., акт коригування (врегулювання) до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів датований останнім календарним днем такого розрахункового місяця та рахунки на оплату електричної енергії для врегулювання небалансів. У разі відсутності розбіжностей учасник протягом 1-го робочого дня з моменту надіслання СВБ для учасника акта коригування (врегулювання) до акта купівлі-продажу електричної енергії оформляє та надсилає цей акт СВБ в порядку встановленому пунктом 1.5.

Відповідно до пункту 4.14. Договору, на підставі остаточних звітів ОСП та акта коригування (врегулювання) до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів, отриманих від ОСП, СВБ здійснює розрахунок коригування (врегулювання) небалансів учасника за розрахунковий місяць.

Згідно пункту 4.15. Договору, у разі виявлення розбіжностей між даними по версії 2 в системі MMS (п. 4.12. - 4.13. Договору) та даними остаточних звітів ОСП (акта-коригування (врегулювання) до атів купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів отриманих від ОСП), СВБ направляє учаснику в порядку передбаченому пунктом 1.5. Договору зміни до акта коригування небалансів та рахунки на оплату електричної енергії для врегулювання небалансів. У разі відсутності розбіжностей учасник протягом 1-го робочого дня з моменту надіслання СВБ для учасника таких змін до акта коригування (врегулювання) до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів оформляє та надсилає ці зміни СВБ в порядку, встановленому пунктом 1.5. Договору.

Пунктом 4.16. Договору встановлено, що якщо учасник має заперечення до інформації, яка міститься в актах купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та/або в актах коригування (врегулювання) до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та/або в змінах до актів коригування (врегулювання) до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та/або у відповідних рахунках, він зобов`язаний повідомити про це СВБ шляхом надання письмових заперечень на наступний робочих день після їх направлення СВБ учаснику в порядку передбаченому пунктом 1.5. Договору. СВБ розглядає заперечення учасника протягом наступного робочого дня і у разі згоди направляє відкориговані акти та/або рахунки для підписання учасником протягом одного робочого дня. У разі незгоди СВБ з запереченнями учасника, СВБ не пізніше наступного робочого дня після дня отримання заперечень направляє на адресу учасника в порядку, передбаченому пунктом 1.5., обґрунтування такої незгоди та рахунок на суму, яка не оспорюється сторонами.

Згідно пункту 4.18. Договору, сторони узгодили, що у випадку не підписання та не направлення учасником СВБ в порядку, передбаченому пунктом 1.5., протягом 2-х робочих днів без обґрунтованих заперечень (викладених у письмовому вигляді в порядку, передбаченому пунктом 4.16.) акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та/або змін до акта коригування (врегулювання) до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів у строки, визначені Договором, направлені СВБ для учасника відповідні акти та рахунки вважаються погодженими та прийнятими учасником та є підставою для здійснення розрахунків між сторонами за Договором.

Відповідно до пункту 4.19. Договору, учасник оплачує рахунок на оплату електричної енергії для врегулювання небалансів СВБ на її банківський рахунок, не пізніше 1600 год. другого робочого дня, наступного за днем, у якому СВБ надіслано такий рахунок учаснику у порядку, передбаченому пунктом 1.5. або за днем додаткового погодження рахунку в порядку, передбаченому пунктом 4.16. СВБ оплачує рахунок на оплату електричної енергії для врегулювання небалансів учаснику на його банківський рахунок, не пізніше 1600 год. п`ятого робочого дня, наступного за днем надходження коштів на сплату рахунків на оплату електричної енергії для врегулювання небалансів за відповідний розрахунковий місяць від учасників балансуючої групи, які купують електричну енергію для врегулювання небалансів у СВБ, або від АР (адміністратор розрахунків, Укренерго) за договором про врегулювання небалансів електричної енергії.

Пунктом 4.21. Договору встановлено, що днем здійснення оплати від сторони, що купує електричну енергію для врегулювання небалансів, вважається день, в який сума, що підлягає сплаті, нараховується на банківський рахунок сторони, що продає небаланси електричної енергії.

У період з березня по жовтень 2021 року сторони здійснювали діяльність з купівлі-продажу електричної енергії з метою врегулювання небалансів згідно з умовами Договору, у зв`язку з чим сторони склали наступні акти купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів:

- за березень: (1) акт купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів №882 від 31.03.2021 щодо обсягу в 196 163, 612 МВт*год на суму 298 747 700, 96 грн; (2) акт коригування (врегулювання) №977 від 31.03.2021 щодо обсягу 196 046, 269 МВт*год на суму 297 737 480, 46 грн; (3) зміни №3769 від 16.11.2021 щодо обсягу 196 046, 269 МВт*год на суму 297 678 673, 62 грн.

- за квітень: (1) акт купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів №1286 від 30.04.2021 щодо обсягу в 1 203, 667 МВт*год на суму 1 820 647, 07 грн; (2) акт коригування (врегулювання) №1349 від 30.04.2021 щодо обсягу в 1 138, 997 МВт*год на суму 1 707 846, 65 грн.

- за травень: (1) акт купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів №1653 від 31.05.2021 щодо обсягу в 528, 443 МВт*год на суму 323 843, 26 грн; (2) акт коригування (врегулювання) №1725 від 31.05.2025 щодо обсягу в 468, 457 МВт*год на суму 285 390, 90 грн; (3) зміни №4239 від 17.12.2021 щодо обсягу в 468, 457 МВт*год на суму 286 615, 10 грн.

- за червень: (1) акт купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів №2023 від 30.06.2021 щодо обсягу в 210, 511 МВт*год на суму 216 527, 92 грн; (2) акт коригування (врегулювання) №2118 від 30.06.2021 щодо обсягу в 231, 359 МВт*год на суму 248 004, 08 грн; (3) зміни №4427 від 30.12.2021 щодо обсягу в 231, 359 МВт*год на суму 251 245, 09 грн.

- за липень: (1) акт купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів №2435 від 31.07.2021 щодо обсягу в 162, 608 МВт*год на суму 136 440, 00 грн; (2) акт коригування (врегулювання) №2578 від 31.07.2021 щодо обсягу в 177, 355 МВт*год на суму 152 579, 76 грн; (3) зміни №140 від 02.02.2022 щодо обсягу в 177, 355 МВт*год на суму 153 059, 64 грн.

- за серпень: (1) акт купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів №2846 від 31.08.2021 щодо обсягу в 114, 113 МВт*год на суму 216 499, 74 грн; (2) акт коригування (врегулювання) №2926 від 31.08.2021 щодо обсягу в 85, 617 МВт*год на суму 156 652, 63 грн.

- за вересень: (1) акт купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів №3256 від 30.09.2021 щодо обсягу в 152, 748 МВт*год на суму 327 030, 20 грн; (2) акт коригування (врегулювання) №3323 від 30.09.2021 щодо обсягу в 115, 447 МВт*год на суму 248 834, 53 грн.

- за жовтень: (1) акт купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів №3681 від 30.10.2021 щодо обсягу в 90, 221 МВт*год на суму 231 692, 40 грн; (2) акт коригування (врегулювання) №3808 від 31.10.2021 щодо обсягу в 89, 591 МВт*год на суму 230 565, 83 грн.

Відтак, загальна вартість поставленої ПрАТ «Синтез Ойл» електричної енергії ТОВ «Юнайтед Енерджі» за спірний період становить 300 713 493, 10 грн.

Відповідач, в свою чергу, не виконав в повній мірі своїх зобов`язань та здійснив лише часткову оплату у загальному розмірі 12415884, 44 грн.

Позивач засобами поштового зв`язку направив відповідачу претензію вих.№476 від 28.12.2023, в якій вимагав у останнього сплатити наявну заборгованість, яка виникла за купівлю електричної енергії у березні-жовтні 2021 року.

Відповідач листом вих.№29/01-02 від 29.01.2024 повідомив позивача, що строк погашення заборгованості не настав та те, що наявна заборгованість буде своєчасно і у повному обсязі погашена з дотриманням умов Договору.

За таких обставини, позивач засобами поштового зв`язку направив відповідачу вимогу вих.№120 від 26.02.2024, в якій просив у відповідача надати інформацію щодо обставин сплати учасниками балансуючої групи електричної енергії для врегулювання небалансів за відповідні розрахункові місяці.

Вказану вимогу, відповідач отримав 01.03.2024, проте відповіді на вимогу не надав.

Так, на момент звернення позивача до суду з даним позовом, він (позивач) не отримував від відповідача документів, що підтверджують сплату іншої частини суми.

З огляду на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача основну заборгованість у розмірі 288 297 608, 65 грн та додаткова 3% річних у розмірі 2 953 868, 94 грн і інфляційні втрати у розмірі 10 188 208, 39 грн.

II. Предмет позову та підстави позову.

Предметом позову у справі є матеріально-правова вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього 301 439 685, 98 грн (основний борг, 3% річних, інфляційні втрати).

Юридичними підставами позову є статті 173, 193 Господарського кодексу України, статті 525, 526, 625, 629, 714 Цивільного кодексу України, Закон України «Про ринок електричної енергії», Правила ринку, які затверджені постановою НКРЕКП №307 від 14.03.2018 (надалі Правила №307).

Фактичними підставами позову є неналежне виконання відповідачем умов договору про участь у балансуючій групі №БГ20/12/11-5 в частині своєчасної та повної оплати поставленої позивачем відповідачу електричної енергії.

III. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони договору №БГ20/12/11-5 протягом березня-жовтня 2021 року здійснювали діяльність з купівлі-продажу електричної енергії з метою врегулювання небалансів у відповідності до умов вказаного Договору, проте, відповідач не здійснив своєчасну та в повному обсязі оплату за поставлену позивачем електричну енергію за зазначений період.

У зв`язку з цим (несплатою поставленого товару), у відповідача перед позивачем виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідачу у судовому порядку.

У період з березня по жовтень 2021 року сторони здійснювали діяльність з купівлі-продажу електричної енергії з метою врегулювання небалансів згідно з умовами Договору, у зв`язку з чим сторони склали наступні акти купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів:

IV. Заперечення відповідача у справі.

(1) оскільки відповідачу не надходили грошові кошти на оплату від інших учасників балансуючої групи (або від Адміністратор Розрахунків (ПрАТ «НЕК «УКРЕНЕРГО»), тому, на думку відповідача, в нього не настав строк для здійснення оплати за спірний період, а відтак, не виникло зобов`язання з оплати електричної енергії для врегулювання небалансів позивачу (п. 4.19 договору );

(2) відповідач отримав від позивача рахунки на оплату лише в загальній сумі 640 997, 18 грн, в той час коли позивач просить стягнути основну заборгованість у розмірі 288 297 608, 65 грн;

(3) вимогу від 26.02.2024 позивач направив на неактуальну поштову адресу відповідача.

V. Оцінка судом доказів та висновки суду.

З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- чи підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що відповідач здійснював несвоєчасний розрахунок за отриману електричну енергію за договором №БГ20/12/11-5 в спірний період та чи підлягають застосуванню щодо строків оплати відповідачем положення п. 4.19 щодо обов`язків СВБ здійснити виконання грошового зобов`язання?

- чи є заперечення відповідача обґрунтованими?

- чи правомірно позивач нарахував відповідачу 3% річних та інфляційні втрати?

- чи є розрахунки позивача обґрунтованими, а відтак, чи підлягають позовні вимоги задоволенню та в якій частині?

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню, виходячи з наступних підстав.

(1) Щодо основного боргу.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (частина 1, пункт 2 частини 2 стаття 11 Цивільного кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 стаття 626 Цивільного кодексу України).

З метою врегулювання небалансів з оператором системи передачі учасник ринку має стати стороною, відповідальною за баланс, або передати свою відповідальність іншій стороні, відповідальній за баланс, шляхом входження до балансуючої групи. Електропостачальники є сторонами, відповідальними за баланс своїх споживачів. Об`єднання учасників ринку у балансуючі групи здійснюється на добровільній договірній основі, за умови дотримання ними типових вимог до балансуючої групи, визначених правилами ринку (частина 2, 3 стаття 70 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Усі учасники ринку, крім споживачів, які купують електричну енергію за договорами про постачання електричної енергії споживачу, несуть відповідальність за свої небаланси електричної енергії, для чого кожен учасник ринку зобов`язаний стати СВБ або передати свою фінансову відповідальність за небаланси іншій СВБ шляхом входження до її балансуючої групи на підставі укладення/приєднання до відповідного договору (пункт 1.5.1. розділ 1.5. Правила №307)

Як підтверджено матеріалами справи, 11.12.2020 між сторонами укладений договір про участь у балансуючій групі №БГ20/12/11-5 (зі змінами та доповненнями). Позивач за вказаним договором є учасником балансуючої групи, а відповідач є стороною відповідальною за баланс.

Так, згідно умов вищезазначеного договору, відповідач зобов`язується нести фінансову відповідальність перед оператором системи передачі за небаланси електричної енергії усіх учасників ринку, які увійшли до балансуючої групи, а позивач зобов`язується нести фінансову відповідальність в рамках своїх небалансів електричної енергії перед відповідачем, а також своєчасно та в повному обсязі виконувати інші зобов`язання, визначені договором.

У рамках балансуючої групи сторона, відповідальна за баланс балансуючої групи, здійснює купівлю та продаж електричної енергії в обсязі небалансів електричної енергії, обумовлених такими учасниками балансуючої групи, на договірних засадах (частина 7 стаття 70 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Згідно пункту 2.5. Договору, купівля-продаж електричної енергії з метою врегулювання небалансів здійснюється протягом розрахункового періоду, виходячи з підтвердженого системою MMS обсягу електричної енергії, якщо цим договором не передбачене інше.

Зі змісту договору №БГ20/12/11-5 вбачається, що сторони договору для врегулювання небалансів купують електричну енергію, а відтак, правовідносини які виникли між сторонами регулюються, зокрема, положеннями щодо договору поставки.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (частина 1, 2 стаття 714 Цивільного кодексу України).

Пунктом 4.8. Договору встановлено, що фактичні обсяги купівлі-продажу електричної енергії, продані однією стороною і куповані іншою стороною з метою врегулювання небалансів визначаються в акті купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів, акти коригування (врегулювання) до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та в змінах до акта коригування (врегулювання) до акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів, які оформлюються сторонами в порядку, визначеному Договором.

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару (пункт 1, 2 частина 1 стаття 664 Цивільного кодексу України).

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина 1 стаття 692 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що сторонами договору протягом березня-жовтня 2021 року здійснювали діяльність з купівлі-продажу електричної енергії з метою врегулювання небалансів, у зв`язку з чим були формовані, узгоджені та підписані згідно вимог пунктів 4.12. 4.15. Договору (1) акти купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів, (2) акти коригування (врегулювання) та (3) зміни до актів щодо вказаного спірного періоду.

Акти та зміни підписані уповноваженими учасниками сторін без заперечень та зауважень. В матеріалах справи відсутні докази, що сторони заперечували проти підписання актів в порядку пункту 4.18. Договору. Зазначені докази наявні в матеріалах справи в копіях.

Відтак, загальна вартість поставленої позивачем протягом березня-жовтня 2021 року електричної енергії відповідачу за спірний період становить 300 713 493, 10 грн.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 525, 526 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 1, 2 стаття 193 Господарського кодексу України).

Пунктом 4.19. та 4.21. Договору встановлено, що відповідач оплачує рахунок на оплату електричної енергії для врегулювання небалансів учаснику на його банківський рахунок, не пізніше 1600 год. п`ятого робочого дня, наступного за днем надходження коштів на сплату рахунків на оплату електричної енергії для врегулювання небалансів за відповідний розрахунковий місяць від учасників балансуючої групи, які купують електричну енергію для врегулювання небалансів у СВБ (відповідача), або від АР (Адміністратора розрахунків) за договором про врегулювання небалансів електричної енергії. Днем здійснення оплати від сторони, що купує електричну енергію для врегулювання небалансів, вважається день, в який сума, що підлягає сплаті, нараховується на банківський рахунок сторони, що продає небаланси електричної енергії.

Однак, відповідач здійснив часткову оплату у загальному розмірі 12.415.884, 44 грн.

Відтак, неоплаченою сумою з урахуванням здійсненних коригувань після вищезазначеної оплати заборгованість станом на 01.07.2023 відповідача перед позивачем складає 288 297 608, 65 грн.

Крім того, представники сторін електронними підписами підписали акти звіряння взаємних розрахунків.

Відповідач заперечуючи проти позовних вимог стверджує, що у останнього не виникло зобов`язання з оплати електричної енергії для врегулювання небалансів, оскільки не настав строк для здійснення оплати за спірний період, а саме з ним не розрахувались інші учасники балансуючої групи чи Укренерго.

Так, відповідач посилається на пункт 4.19. Договору, де вказано, що оплата здійснюється за двома альтернативними умовами, за якими у відповідача виникає обов`язок виконати грошові зобов`язання перед позивачем, а саме те, що відповідач оплачує рахунок на оплату електричної енергії для врегулювання небалансів відповідача - п`ятого робочого дня, наступного за днем надходження коштів на сплату рахунків на оплату електричної енергії для врегулювання небалансів за відповідний розрахунковий місяць:

(1) від учасників балансуючої групи, які купують електричну енергію для врегулювання небалансів у СВБ;

(2) або від АР за договором про врегулювання небалансів електричної енергії.

Однак, як зазначає відповідач, що станом на 17.08.2024 (день подання відзиву) жодна з вказаних умов щодо розрахункових періодів не настала.

Суд, оцінюючи вищезазначену умову п. 4.19 договору, відповідно до якої обов`язок СВБ здійснити оплату електричної енергії для врегулювання небалансів залежить від надходження коштів на сплату рахунків на оплату електричної енергії для врегулювання небалансів за відповідний розрахунковий місяць від учасників балансуючої групи, які купують електричну енергію для врегулювання небалансів у СВБ, суд зазначає, що ця умова по суті не містить конкретно визначеного строку здійснення оплати.

Відповідно до ст. 251 Цивільного кодексу України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Згідно зі ст. 252 Цивільного кодексу України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відповідно до ч. 1 ст. 253 Цивільного кодексу України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Таким чином, умова про здійснення відповідачем за зустрічним позовом оплати при надходженні коштів на сплату рахунків на оплату електричної енергії для врегулювання небалансів за відповідний розрахунковий місяць від учасників балансуючої групи не містить вказівку на подію, яка має неминуче настати, конкретну календарну дату, або чітко визначений період у часі.

Крім того, відповідно до ст. 212 Цивільного кодексу України, особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

Надходженні коштів на сплату рахунків на оплату електричної енергії для врегулювання небалансів за відповідний розрахунковий місяць від учасників балансуючої групи не може бути відкладальною обставиною в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України, оскільки відкладальною є та обставина, щодо якої невідомо, настане вона чи ні, та, яка обумовлює настання чи зміну і прав і обов`язків, при чому для обох сторін правочину, тобто сторони в момент укладення договору можуть визначити обставину, у випадку настання якої виникне зобов`язання між сторонами, тобто права і обов`язки у обох сторін.

Таким чином, відкладальна обставина повинна мати вірогідний характер, однак сторонам завчасно невідомо, чи матиме місце така обставина; при цьому сторони не можуть впливати на настання такої обставини. Водночас, надходження коштів на сплату рахунків на оплату електричної енергії для врегулювання небалансів за відповідний розрахунковий місяць від учасників балансуючої групи може залежати від дій самого позивача у справі (відповідача за зустрічним позовом), так і дій інших юридичних осіб.

Крім цього, слід зазначити, що вказані кошти від учасників балансуючої групи в необхідному розмірі можуть взагалі не надійти, а отже обов`язок з оплати може ніколи не наступити, що суперечитиме принципам цивільного права.

Суд також зазначає, що умови договору, викладені у п. 4.19., які пов`язуть обов`язок відповідача по оплаті поставленої йому електроенергії, з діями інших осіб, а саме розрахунком з відповідачем інших учасників СВБ або/та НАЕК "Укренерго", оскільки це не є обставиною, яка неминуче має настати, тому такі умови договору не можуть використовуватися сторонами договору саме як відкладальна обставина, та суперечити вимогам ЦК України, нормам Закону України "Про ринок електроенергії", та Правилам ринку, затверджених постановою НКРЕКП № 307 від 14.03.2018 (із змінами та доповненнями), а внутрішні договори групи не можуть суперечити правам та обов`язкам її учасників перед ринком електроенергії та іншими учасниками групи, а отже ці умови договори є такими, що не відповідають вимогам закону та не застосовуються судом.

На підтвердження не настання зобов`язання з оплати електричної енергії для врегулювання небалансів згідно пункту 4.19. Договору відповідач надає таблицю в якій відображено «борг перед відповідачем», «борги учасників», «борги НЕК «УКРЕНЕРГО» за період з березня по жовтень 2021 року.

Однак, суд констатує, що відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів, які доводять участь наведених у таблиці підприємств у балансуючій групі, а також виникнення у них заборгованості перед відповідачем в даній справі у зазначених в таблиці розмірах. Відтак, з таблиці неможливо встановити дійсний стан розрахунків між учасниками балансуючої групи та відповідачем і відповідачем з АР (НЕК «УКРЕНЕРГО») станом на момент вирішення спору.

Разом з тим, судом з відкритої бази даних судових рішень, зокрема, Єдиного державного реєстру судових рішень, встановлено, що відповідач звертався з позовами до учасників балансуючої групи та до АР (НЕК "Укренерго"), зокрема, але не виключно справи № 910/9032/21, № 910/10246/23, № 910/3887/24 про стягнення заборгованості за небаланси, і рішення в яких набрали законної сили.

Таким чином, долучена відповідачем таблиця не є допустимим доказом, який підтверджує доводи відповідача щодо не настання відкладальної обставини - настання моменту розрахунку з позивачем.

Твердження відповідача про те, що в нього не настав строк виконання грошового зобов`язання та він не має відповідати за прострочення виконання грошового зобов`язання, оскільки воно виникло не з його вини, є неспроможними, оскільки ця обставина не впливає на обсяг його зобов`язань як боржника, що прострочив грошове зобов`язання, а наявність посилання в договору, що розрахунок здійснюється за поставлений товар тільки після розрахунку з відповідачем його іншими контрагентами не відповідає ні як загальними нормам права, так і спеціальним нормам законодавства, що регулюють відносини на ринку електричної енергії.

Окрім цього, відповідач звертає увагу, що оплата здійснюється на підставі рахунків, з огляду на що відповідач підтверджує, що отримав від позивача рахунки за спірний період лише на загальну суму 640 997, 18 грн. Щодо рахунків, які визнає відповідач, то суд зазначає, що відповідач в тексті відзиву надає перелік рахунків, які ним визнаються, однак, копії зазначених рахунків до матеріалів справи відповідач не надав.

Натомість, позивач долучив до відповіді на відзив рахунки за спірний період. Позивач зазначає, що рахунки які датовані до липня 2021 року направлялись відповідачу засобами поштового зв`язку, а рахунки які датовані після липня 2021 направлялись засобами електронного зв`язку згідно умов пункту 1.5. Договору.

Водночас, суд наголошує, що не виставлення/не направлення позивачем рахунку на оплату не звільняє відповідача від обов`язку оплатити послуги, надані позивачем. Ненадання рахунку (рахунку-фактури) не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 Цивільного кодексу України. Тому наявність або відсутність рахунка - фактури не звільняє відповідача від обов`язку сплатити грошові кошти за договором.

За своєю правовою природою рахунок на оплату не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. Рахунок є розрахунковим документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №910/32579/15, від 22.05.2018 у справі №923/712/17, від 21.01.2019 у справі №925/2028/15, від 02.07.2019 у справі №918/537/18, від 29.08.2019 у справі №905/2245/17, від 26.02.2020 у справі №915/400/18 від 07.02.2018 у справі №910/49/17, від 29.04.2020 у справі № 915/641/19.

Окрім цього, судом взято до уваги, що відповідач не заперечує факт здійснення в грудні 2021 року часткової оплати на користь позивача за спірний період, що свідчить про те, що відповідачу були відомі рахунки позивача, які також зазначені в пункті 12 Договору.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини, судом відхиляються вищезазначені заперечення відповідача.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (частина 2 стаття 530 Цивільного кодексу України).

27.02.2024 позивач засобами поштового зв`язку направив відповідачу вимогу вих.№120 від 26.02.2024 в якій, зокрема просив оплатити заборгованість.

Вказану вимогу відповідач отримав 01.03.2024, проте, до 08.03.2024 включно вимогу позивача не виконав.

Однак, відповідач заперечує в даній частині та зазначає, що позивач направив вимогу на адресу: 01010, м. Київ, вул. Левандовська, буд. 8А, нежиле приміщення 1-8, груп. прим. 10, в той час, коли відповідач з 14.12.2023 змінив адресу місцезнаходження.

Натомість, суд також відхиляє заперечення відповідача в даній частині з огляду на наступне.

Згідно з відомостей щодо відповідач, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що відповідач дійсно 14.12.2023 змінив адресу місцезнаходження.

Проте, матеріалами справи підтверджується та відповідачем не заперечується та не спростовується, що позивач 28.12.2023 направив засобами поштового зв`язку відповідачу претензію вих.№476 від 28.12.2023 на адресу: 01010, м. Київ, вул. Левандовська, буд. 8А, нежиле приміщення 1-8, груп. прим. 10, а відповідач, в свою чергу, листом вих.№29/01-02 від 29.01.2024 надав відповідь на претензію позивача.

Більше того, в преамбулі листа вих.№29/01-02 від 29.01.2024 відповідач вказував адресу власного підприємства саме 01010, м. Київ, вул. Левандовська, буд. 8А, нежиле приміщення 1-8, груп. прим. 10.

Таким чином, не зважаючи на зміну 14.12.2023 адреси місцезнаходження відповідача, останній фактично продовжував отримувати поштову кореспонденцію за попередньою адресою місцезнаходження, а також не повідомив позивача про зміну адреси свого місцезнаходження.

Основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (стаття 129 Конституції України).

Суд зазначає, що статтею 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 вказаного кодексу.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 1-4 стаття 13 Господарського процесуального кодексу України).

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.01.2021 по справі № 922/51/20).

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, від 20.08.2020 у справі №914/1680/18).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 Господарського процесуального кодексу України).

Стандарт доказування «вірогідність доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Проте, всупереч наведеного, відповідачем доказів належного виконання своїх обов`язків за договором №БГ20/12/11-5 в спірний період не надав, обставини наявності заборгованості перед позивачем у заявленому до стягнення розмірі не спростовано.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням встановленого вище, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин та доказів погашення перед позивачем заборгованості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

(2) Щодо 3% річних та інфляційних втрат.

Також позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 2 953 868, 94 грн та інфляційні втрати у розмірі 10 188 208, 39 грн за період з 09.03.2024 по 11.07.2024.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (частина 1 статті 625 Цивільного кодексу України).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 стаття 625 Цивільного кодексу України).

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 у справі №910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги.

Передбачене частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №464/3790/16-ц).

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі №703/2718/16-ц та від 19.06.2019 у справі №646/14523/15-ц).

Таким чином, у статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Відтак, позивач правомірно здійснив нарахування відповідачу 3% річних та інфляційних втрат за період 09.03.2024 (після спливу строку виконання претензії) по 11.07.2024 (переддень подання позову).

Суд, здійснивши перевірку правильності здійснення позивачем розрахунку 3% річних і інфляційних втрат, зазначає, що він є арифметично правильним, періоди заборгованості позивачем також визначені правильно, відтак, вимоги позивача в частині 3% річних і інфляційних втрат також підлягають задоволенню.

VI. Розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, суд покладає судовий збір за подання позовної заяви на відповідача.

Заяв та клопотань щодо розподілу інших судових витрат від позивача не надходило.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 73-77, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «Синтез Ойл» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі» про стягнення 301 439 685, 98 грн задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі» (01001, м. Київ, вул. Десятинна, буд. 13-Б; ідентифікаційний код: 41963985) на користь Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «Синтез Ойл» (68000, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Північна, буд. 2; ідентифікаційний код: 14343703) борг у розмірі 288 297 608 (двісті вісімдесят вісім мільйонів двісті дев`яносто сім тисяч шістсот вісім) грн 65 коп., 3% річних у розмірі 2 953 868 (два мільйони дев`ятсот п`ятдесят три тисячі вісімсот шістдесят вісім) грн 94 коп., інфляційні втрати у розмірі 10 188 208 (десять мільйонів сто вісімдесят вісім тисяч двісті вісім) грн 39 коп. та судовий збір у розмірі 847 840 (вісімсот сорок сім тисяч вісімсот сорок) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 11.09.2025.

Суддя Г.П. Бондаренко Легких