ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" вересня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/864/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників матеріали справи №916/864/25,

за позовом: Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5; );

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕУС ТЕРМІНАЛ" (65085, м.Одеса, вул. Моторна, буд. 6; );

про стягнення 150 075 грн., -

1. Суть спору.

07.03.2025 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява (вх.№889/25) АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕУС ТЕРМІНАЛ" про стягнення 150 075 грн., штрафу, який відповідач зобов`язаний сплатити у зв`язку з порушенням ст. 118 Статуту залізниць України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було надано на перевезення вагонами АТ«УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» вантаж, вага якого неправильно зазначена відповідачем у накладній, у зв`язку з чим відповідач повинен понести відповідальність передбачену ст. 118 Статуту залізниць України.

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі.

Ухвалою суду від 12.03.2025 провадження у даній справі було відкрито, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в порядку ст.ст. 247-252 ГПК України.

Запропоновано відповідачу подати до суду у строк до 02.04.2025 відзив на позовну заяву, оформлений відповідно до вимог ст.ст.165, 178 ГПК України; додати до відзиву докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; надіслати копію відзиву та доданих до нього доказів позивачу одночасно з надісланням відзиву до суду; відповідні докази надіслання надати до суду.

Запропоновано позивачу подати до суду у строк до 16.04.2025 відповідь на відзив, оформлену відповідно до вимог ст.ст.166, 184 ГПК України; надіслати копію відповіді на відзив та доданих до неї доказів відповідачам одночасно з надісланням відповіді суду; відповідні докази надіслання надати до суду.

Запропоновано відповідачу подати до суду у строк до 30.04.2025 заперечення, оформлені відповідно до вимог ст.ст.167, 184 ГПК України, надіслати копію заперечень та доданих до них доказів позивачу одночасно з надісланням заперечень до суду; відповідні докази надіслання надати до суду.

31.03.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№10191/25).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Враховуючи ту обставину, що в умовах воєнного стану суди продовжують працювати в штатному режимі, з огляду на необхідність дотримання розумних строків розгляду справи з метою забезпечення доступу до правосуддя, гарантованого державою та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд здійснив розгляд даної справи в межах розумного строку.

3. Аргументи учасників справи.

3.1. Аргументи Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ».

У якості обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 25.01.2025 за накладною №32040719 зі станції Бобровиця Південно-Західної залізниці відправником ТОВ «ТЕУС ТЕРМІНАЛ» було відправлено вагон №95762126 з вантажем зерно кукурудзи, станція призначення Чорноморськ-Порт Одеської залізниці, одержувач вантажу ТОВ «ТЕУС ТЕРМІНАЛ», відповідно до якої зазначено масу вантажу у вагоні №95762126 65200 кг.

Між тим, як стверджує позивач, під час перевезення на станції Подільськ було здійснено контрольне зважування зазначеного вагону на справних повірених вагонних вагах та було виявлено невідповідність маси вантажу порівняно з перевізним документом, про що 27.01.2025 складено комерційний акт №406802/5, відповідно до якого фактично вага вантажу у вагоні №95762126 склала 60000 кг, що менше ніж зазначено в накладній на 5200 кг, вагон прибув у технічно справному стані, без ознак втрати вантажу під час перевезення, всі ЗПП в наявності та виконують свої функції.

Також позивач зазначає, що згідно даних накладних відповідачем засвідчено правильність внесених в накладну відомостей, шляхом проставлення підпису у відповідній графі накладної.

Так, позивач з посиланням на ст. 122 Статуту залізниць України, згідно якої, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту, зазначає про наявність у відповідача обов`язку зі сплати штрафу в розмірі 15075,00 грн.

Як стверджує позивач, даний розмір штрафу розрахований згідно ст. 118 Статуту залізниць України, та визначений у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення (30 015,00 грн. х 5).

Таким чином, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з ТОВ «ТЕУС ТЕРМІНАЛ» штрафу в розмірі 150 075,00 грн. за неправильне зазначення у накладній масу вантажу наданого на перевезення.

3.2. Аргументи Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕУС ТЕРМІНАЛ".

В якості заперечень проти позовних вимог відповідач зазначає, що за результатами здійснення власного зважування вагону №95762126, на станції відправлення - ст. Бобровиця, 32360, було встановлено масу брутто 87350 кг., тара 22150 кг., нетто 65200 кг. та внесено відповідні відомості у накладну №32040719.

Як зазначає відповідач зважування здійснювалось на сертифікованих та паспортизованих вагах, у підтвердження чого до суду було надано витяг із Журналу реєстрації зважування на вагонних вагах вантажів, що надходять та відпускаються, Технічним паспортом ЗВВТ РС-150Ц-13В (станція Бобровиця, 323607, ПЗЗ, власник АТ "ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ" "ХЛІБНА БАЗА №83"), Свідоцтвом про повірку №П74М7433524 (чинне до 09.07.2025), а отже відповідач заперечує посилання позивача, що при відправленні ним було зазначено невірну масу вантажу та вважає, що такі твердження є необґрунтованими та такими, що спростовується фактичними обставинам справи.

Також відповідач вказує, що комерційний акт залізниці було підписано особами посади яких із зазначених в акті абревіатур визначити неможливо, як і не можливо визначити повноваження даних осіб, у зв`язку з тим, що позивачем не додано наказів про призначення відповідних осіб. Так відповідач вважає, що комерційний акт не може бути допустимим доказом факту невірного зазначення маси вантажу.

Крім того відповідач зазначає, що в накладній №32040719 відсутні жодні відмітки про складання комерційного акту №406802/5, а отже комерційний акт було складено з порушенням Правил складання актів.

Окремо відповідач вказує, що ним не було завдано жодного збитку позивачу, не було порушено норми вантажопідйомності вагону, а також не створено загрози безпеці на залізниці.

Враховуючи вищевикладене відповідач вказує, що позивачем не доведено факту невірного зазначення маси вантажу у накладній, у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.

4. Фактичні обставини справи встановлені судом.

Як вбачається з накладної на відправлення вантажу №32040719 від 25.01.2025 (а.с.10), ТОВ "ТЕУС ТЕРМІНАЛ" (як відправник та отримувач) зі станції Бобровиця до станції Чорномоськ-Порт-експорт було здійснено перевезення вантажу зерно кукурудзи (насипом) загальна маса 387 000. Згідно графи 55 накладної правильність внесених відомостей підтверджено шляхом накладення ЕЦП менеджером ОСОБА_1 . Вартість вантажу що було перевезено в даному вагоні становить розмірі 30015,00 грн. У графі 26 вказано спосіб визначення маси на вагонних вагах відправником, у графі 28 зазначено, що вантаж завантажено у вагон відправником.

Згідно комерційного акту №406802/5 (а.с.5,9) складеного 27.01.2025 на станції Подільськ, вантаж за накладною №32040719 від 25.01.2025 що рухався зі станції відправлення Бобровиця П-Зах. (вантажовідправник ТОВ «ТЕУС ТЕРМІНАЛ») до станції Чорноморськ-Порт-Експорт ЦПС (вантажоодержувач ТОВ «ТЕУС ТЕРМІНАЛ») вагон №95762126 з поїздом №1901 який прибув 26.01.2025, у технічному стані справний, вантаж завантажено засобами відправника, маса вантажу при завантаженні визначена відправником. Вантаж зерно кукурудза, в перевізних документах визначено 65200 кг. (насипом) водночас насправді виявилось зерно кукурудза 60000 кг (насипом).

Також у розділі "Д" зазначеного Акту, вказано, що на підставі акту загальної форми станції Подільськ №1174 від 26.01.2025 вагон №95762126 по відправці вказаній на звороті акту було подано на комісійне зважування, по документу значиться вантаж зерно кукурудзи вагою відправника нетто 60000 кг., тара 22150 кг., вантажопідйомність 70 т. При комерційному зважуванні виявлено: Брутто.82150 кг., Тара.22150 кг., Нетто. 60000 кг., що менше документа на 5200 кг. Комісійне зважування проводили комерційний агент ОСОБА_2 , в присутності ДС (начальника станції) Ратнер О.О., ДСМ (заступника начальника станції з вантажної роботи) ОСОБА_3 , Бригадир ПКО (пункту комерційного огляду) ОСОБА_4 .

Відповідно до Акту загальної форми №1174 (а.с.6) на станції Подільськ виявлено комерційну несправність, а саме підозра недостачі вантажу невідповідність маси вантажу вказаній в перевізних документах. Згідно протоколу зважування поїзда на динамічних тензометричних вагах вказано: вага брутто 82150 кг., тара 22150 кг., нетто 60000 кг., вантажопідйомність 70000 кг., що менше проти документа на 5200 кг. Комерційну несправність виявлено 26.01.2025. Вказане також вбачається зі звіту про зважування вантажу.

Зважування вантажу на залізничній станції Подільськ відбувалося за допомогою зважувального приладу вагонні ваги №143, остання державна повірка яких відбувалася 09.05.2024, та якою встановлено, що похибка показників в межах допуску, ваги придатні до експлуатації, що вбачається з технічного паспорту зважувального приладу (а.с.11-12).

Відповідно до Журналу реєстрації зважування на вагонних вагах вантажів що надходять чи відпускаються (типова форма №29) (а.с.27-28) 25.01.2025 ТОВ «ТЕУС ТЕРМІНАЛ» здійснено перевезення вантажу (зерно кукурудза) залізничним транспортом загальною вагою 38700 кг. Зокрема вагон №95762126 здійснено перевезення вантажу масою брутто 87350 кг., тара 22150 кг., нетто 65200 кг.

Таким чином, у зв`язку з неправильним зазначенням у накладній маси вантажу, перевезення якого було здійснено у вагоні №95762126, АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» здійснює нарахування штрафу у відповідності до ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України, в розмірі 150 075,00 грн. (30 015,00 грн. х 5).

5. Позиція суду щодо встановлених обставин.

За змістом ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Загальні умови перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються Законом України "Про транспорт", Законом України "Про залізничний транспорт", Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут), Правилами оформлення перевізних документів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (далі - Правила), Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, Правилами приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 №861/5082, Правилами видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 №862/5083.

Статтею 6 Статуту визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи-одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 23 Статуту відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Пунктом 2.3. Правил визначено, що представник відправника у графі 55 накладної "Правильність внесених відомостей підтверджую" вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреністю на оформлення перевезення.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Статуту, вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

Частиною 2 ст. 24 Статуту передбачено право Залізниці перевіряти правильність відомостей, зазначених вантажовідправником у накладній, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно з ст. 37 Статуту, під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Відповідно до пунктів 1.2, 2 Правил оформлення перевізних документів затверджені наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 №138) (далі Правила оформлення перевізних документів), накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем. Відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил.

У додатку 3 до Правил оформлення перевізних документів встановлено, що у графі "маса вантажу, визначена відправником" вказується маса у кілограмах брутто вантажу, загальна маса відправки (прописом). У графі "спосіб визначення маси" зазначається спосіб визначення маси вантажу (на вагах, за стандартом, за трафаретом, за обміром, за розрахунками, умовно), тип ваг (товарні, вагонні, елеваторні тощо), їх вантажопідйомність та ким було визначено масу вантажу (залізницею/відправником). У графі "ким завантажено вантаж у вагон (контейнер)" зазначається відправником або залізницею. У графі "правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника засвідчує правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. В електронній накладній накладається електронний цифровий підпис відправника.

Відповідно до пункту 5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно з ст. 122 Статуту. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми та комерційним актом.

Статтею 129 Статуту передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

У п. 6.1 роз`яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 за № 04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" вказано, що підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту.

Згідно накладної на відправлення вантажу №32040719 від 25.01.2025 (а.с.10), ТОВ "ТЕУС ТЕРМІНАЛ" (як відправник та отримувач) зі станції Бобровиця до станції Чорномоськ-Порт-Експорт було здійснено перевезення вантажу зерно кукурудзи (насипом) загальна маса 387 000 кг. Згідно графи 55 накладної правильність внесених відомостей підтверджено шляхом накладення ЕЦП менеджером ОСОБА_1 . Вартість вантажу що було перевезено в даному вагоні становить розмірі 30015,00 грн. У графі 26 вказано спосіб визначення маси на вагонних вагах відправником, у графі 28 зазначено, що вантаж завантажено у вагон відправником.

Між тим, під час перевезення вантажу на станції Подільськ було здійснено контрольне зважування та виявлено невідповідність маси вантажу порівняно з перевізним документом, про що складено акт загальної форми №1174 та комерційний акт №406802/5, в якому було зазначено, що фактично вага вантажу у вагоні №95762126 склала 60000 кг, що менше ніж зазначено в накладній на 5200 кг, вагон прибув у технічно справному стані, без ознак втрати вантажу під час перевезення.

У пункті 22 Правил видачі вантажів затверджених Наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, вказано, що перевірка маси вантажу на станції призначення проводиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення. Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться в порядку, передбаченому Правилами приймання вантажів до перевезення.

Суд зазначає, що саме зважування є найбільш точним способом визначення маси вантажу. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.18 Роз`яснення Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 № 04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею".

Як встановлено судом з наявної в матеріалах справи копії технічного паспорту зважувального приладу, зважування вантажу на залізничній станції Подільськ відбувалося за допомогою зважувального приладу вагонні ваги №143, остання державна повірка яких відбувалася 09.05.2024, похибка показників в межах допуску, ваги придатні до експлуатації.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2022 року №412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» установлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Таким чином, суд доходить висновку, що станом на дату складання комерційного акту засіб вимірювальної техніки був повірений належним чином.

Також судом не приймається до уваги твердження відповідача стосовно того, що оскільки зважування ТОВ «ТЕУС ТЕРМІНАЛ» здійснювалось на сертифікованих та паспортизованих вагах, то посилання позивача, що відправником було зазначено невірну масу вантажу є необґрунтованим та таким, що спростовується фактичним обставинам справи. Суд зазначає, що зважування вантажу відповідачем власними вимірювальними засобами та отримані внаслідок такого зважування результати не спростовують правильність результатів зважування вантажу здійсненого залізницею.

Також суд зазначає, що згідно з ч. 3 п. 9 Правил складання актів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 року №334 (далі - Правила складання актів), у комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах; у разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено.

Згідно із п.8 Правил складання актів, у тих випадках, коли різниця у масі вантажу, визначеній на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення його маси нетто, комерційний акт не складається, а оформлення видачі вантажу провадиться у порядку, передбаченому Правилами видачі вантажів.

Отже, допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, в розумінні частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/2339/17.

Пунктом 10 Правил складання актів, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акту можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Таким чином, у наведеному пункті імперативно визначено суб`єктний склад працівників залізниці, які є уповноваженими особами на підписання комерційних актів, однак зазначена норма не виключає можливості залучення до складання комерційного акту й інших працівників залізниці поряд з особами, підписи яких є обов`язковим реквізитами комерційного акту. Зі змісту додатку 1 до п.1 Правил складання актів (стаття 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 №334, п.8 зазначених Правил, комерційний акт може бути складений як на станції призначення, так і на станції відправлення або попутній станції.

Згідно комерційного акту №406802/5 від 27.01.2025, судом було встановлено, що комісійне зважування на станції Подільськ проводили комерційний агент ОСОБА_2 , в присутності ДС (начальника станції) Ратнер О.О., ДСМ (заступника начальника станції з вантажної роботи) ОСОБА_3 , Бригадир ПКО (пункту комерційного огляду) Оленко О.Ю.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги зміст пункту 10 Правил складання актів, суд дійшов висновку, що комерційний акт №406802/5 від 27.01.2025 підписаний особами, які уповноважені на таке підписання.

Вказаний комерційний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правилам складання актів, внаслідок чого приймається судом в якості належного доказу на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладній, фактичній масі вантажу. Тим самим спростовуються твердження відповідача стосовно не підтвердження достовірності та відповідності підписів вимогам чинного законодавства.

Крім того судом враховано, що вантаж прибув у завантажених засобами відправника вагонах, в комерційному відношенні без порушень, що вказує на факт неправильного зазначення маси вантажу в накладній саме відправником. При цьому судом не було встановлено наявності обставин оскарження відправником відомостей, які відображені у комерційному акті.

Згідно пп. 8 п. 6 р. 1 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. № 457, накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення і наданий залізниці відправником разом з вантажем.

Згідно з ч. 1, 2 п. 24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній; залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто (пп. 4 п. 52 Статуту).

Відповідно до ч. 1 п. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Згідно з п. 5.5 Правил, оформлення перевізних документів якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до п. 122 Статуту, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Згідно ст. п.118 Статуту, за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

За вказане порушення позивачем було здійснено нарахування штрафу в розмірі п`ятикратної провізної плати.

Відповідно до накладної на перевезення вантажу, вартість вантажу що було перевезено у вагоні №95762126 становить 30015,00 грн.

Відтак, сума штрафу розрахована позивачем наступним чином:

30015,00 грн. (провізна плата відповідно до накладної) х 5 = 150 075,00 грн.

Перевіривши наведений АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» розрахунок, суд зазначає про його обґрунтованість та арифметичну правильність.

Таким чином, оскільки заявлені позивачем позовні вимоги є цілком обґрунтованими, такими що відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а також під час розгляду справи не були спростовані ТОВ "ТЕУС ТЕРМІНАЛ", суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно до ч.ч.1-2 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Окрім того суд зазначає, що Верховний Суд неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.

Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (Постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищевикладені обставини, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" цілком обґрунтованими, такими що відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, відтак, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позову витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 130, 231, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕУС ТЕРМІНАЛ" (65085, м.Одеса, вул. Моторна, буд. 6; ) на користь Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5; ) штраф у розмірі 150 075/сто п`ятдесят тисяч сімдесят п`ять/грн. 00 коп. а також 2422/дві тисячі чотириста двадцять дві/грн 40 коп. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повне рішення суду складено та підписано 15 вересня 2025 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська