РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.09.2025Справа № 910/8137/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ужгородський машинобудівний завод»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Економбуд-ЮА»

про стягнення 721 467,34 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ужгородський машинобудівний завод» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Економбуд-ЮА» про стягнення 721 467,34 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо виконання робіт.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2025 позовну заяву залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

Позивачем 09.07.2025 сформовано у системі «Електронний суд» заяву про усунення недоліків, з якої вбачається, що позовну заяву приведено у відповідність до статей 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2025 відкрито провадження у справі; визнано справу малозначною та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; визначено сторонам строки для подачі своїх заяв по суті спору.

Відповідно до повідомлення про доставку процесуального документа до електронного кабінету особи відповідачем отримано ухвалу про відкриття провадження у справі 14.07.2025 о 17:51.

Частиною одинадцятою статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.

Відповідно до частини 6 вказаної статті, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Таким чином, ухвала про відкриття провадження у даній справі належним чином вручена відповідачу.

Відповідачем відзив суду не надано, позовні вимоги не заперечено. Відповідно до частини дев`ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем 01 вересня 2023 року виставлено позивачу рахунок на оплату № 37 за виконання робіт з гідроізоляції у розмірі 719 574,76 грн.

Рахунком № 37 від 01.09.2023 визначено, що постачальником є відповідач, покупцем - позивач.

На підтвердження оплати зазначеного рахунку позивачем долучено до матеріалів справи платіжну інструкцію про перерахування грошових коштів від 04.09.2023 № 1182 на суму 719 574,76 грн.

За твердженнями позивача, відповідачем не виконано роботи з гідроізоляції.

Позивач направив відповідачу претензію від 25.02.2025 № 46/03-30, якою вимагав повернути грошові кошти за виконані роботи у розмірі 719 574,76 грн. протягом 7 календарних днів з дня отримання претензії (докази направлення наявні у матеріалах справи).

Відповідачем вимоги претензії не виконано, грошові кошти у розмірі 719 574,76 грн. позивачу не повернуто.

Станом на момент звернення позивачем із розглядуваним позовом відповідачем роботи з гідроізоляції вартістю 719 574,76 грн. не виконано, попередню оплату позивачу не повернуто.

Згідно з статтею 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з статтею 640 Цивільного кодексу України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Згідно з частиною 1 статті 641 Цивільного кодексу України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно статті 642 Цивільного кодексу України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Оскільки відповідачем було виставлено позивачу рахунок на оплату від 01.09.2023 № 37 за виконання робіт з гідроізоляції загальною вартістю 719 574,76 грн., який був оплачений позивачем, по суті, є прийняття пропозиції укласти договір, суд дійшов висновку, що між сторонами було укладено відповідний договір надання послуг.

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем здійснено оплату виставленого рахунку 04.09.2023, що підтверджується платіжною інструкцією про перерахування грошових коштів від 04.09.2023 № 1182 на суму 719 574,76 грн.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що строк виконання відповідачем обов`язку надати послуги з гідроізоляції настав.

Разом із тим, відповідачем роботи вартістю 719 574,76 грн. не виконано.

Позивач направив відповідачу претензію від 25.02.2025 № 46/03-30, якою вимагав повернути грошові кошти за не виконані роботи у розмірі 719 574,76 грн. протягом 7 календарних днів з дня отримання претензії (докази направлення наявні у матеріалах справи).

Станом на момент звернення позивачем із розглядуваним позовом відповідачем грошові кошти не повернуто.

За приписами статті 1212 Цивільного кодексу України, яка встановлює загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

З аналізу статті 1212 Цивільного кодексу України вбачається, що цей вид зобов`язань (набуття, збереження майна без достатньої правової підстави) породжують такі юридичні факти, як набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи та відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обов`язок відповідача повернути позивачу попередню оплату у розмірі 719 574,76 грн. підтверджується наявними у матеріалах справи доказами та відповідачем не був спростований, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо основного боргу підлягають повному задоволенню.

Також, у зв`язку із неповерненням грошових коштів, позивачем нараховано до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1 892,58 грн. за 32 календарних дні, починаючи з 22.03.2025.

За умовами частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Перевіривши розрахунок 3 % річних, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають повному задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 74, 76-79, 86, 123, 129, 232-233, 237- 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Економбуд-ЮА» (02005, місто Київ, вулиця Маланюка Євгена, будинок 100А; ідентифікаційний номер 45127071) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ужгородський машинобудівний завод» (89200, Закарпатська область, Ужгородський район, місто Перечин, вулиця Ужгородська, 122А; реєстраційний номер 44676724) 719 574,76 грн. основного боргу, 1 892,58 грн. 3 % річних та 8 657,61 грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Т.Ю. Кирилюк