ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
15 вересня 2025 року м. ЧернівціСправа № 926/2853-б/24 (926/2480/25)
Суддя Господарського суду Чернівецької області Дутка В.В., розглянувши матеріали
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ Роско Груп, м.Чернівці
до товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ЛАН ТРЕЙД», м.Одеса
про стягнення заборгованості в сумі 167 000,00 грн
в межах справи
за заявою товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс, м. Київ
до товариства з обмеженою відповідальністю Роско Груп, м. Чернівці
представники сторін не викликалися
Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 31.07.2025 відкрито провадження у справі за позовом ТОВ Роско Груп до товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ЛАН ТРЕЙД» про стягнення заборгованості в сумі 167 000,00 грн.
Ухвалою від 29.08.2025 прийнято відмову ТОВ Роско Груп від позову, провадження у справі закрито згідно п.4 ч.1 ст.231 ГПК України.
04.09.2025 від товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ЛАН ТРЕЙД» через підсистему "Електронний суд" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з надсиланням процесуальних документів.
Ухвалою від 04.09.2025 прийнято до розгляду заяву про ухвалення додаткового рішення у тому ж порядку, що й розгляд справи по суті без повідомлення (виклику) сторін про судове засідання. Запропоновано позивачу визначитися щодо подання до суду не пізніше ніж до 09.09.2025 включно заперечень щодо заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або клопотання про їх зменшення.
Позивач заперечень, клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до суду не подав.
Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, суд зазначає таке.
Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, додаткові постанові КГС ВС від 23 липня 2024 року у справі № 910/9544/23).
Відповідно до п. 5.1. договору про надання правової допомоги, необхідність сплати розміру гонорару визначається Сторонами в додатковій угоді до договору.
На виконання п.5.1. Договору, Сторони погодили, що розмір гонорару за надання правничої допомоги, передбаченої п.1 даної додаткової угоди складає 20 000,00 грн (п.2 додаткової угоди).
Згідно опису робіт (наданих послуг) та здійснення витрат, зазначених в акті наданих послуг від 02.09.2025, Об`єднання надало, а Клієнт отримав наступну послугу: подання відзиву на позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Роско Груп», що включає в себе ознайомлення зі змістом позовної заяви та доданими до неї доказами. Аналіз матеріальних та правових підстав позову, аналіз релевантних положень законодавства та судової практики з їх застосування. Узгодження з клієнтом правової позиції у справі. Збір доказів. Підготовка відзиву та копій доказів, надсилання відзиву та доданих до нього документів позивачу та до суду.
Суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Суд зауважує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст.126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспівмірним.
Представник позивача не подав суду клопотання про зменшення витрат відповідача на професійну правничу допомогу.
Суд зазначає, що оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.
Враховуючи фактичні обставини даної справи, її незначну складність, предмет та підстави позовних вимог, питання підготовки відзиву на позов та інших документів у справі не вимагає значних затрат часу та зусиль. Відтак, суд вважає, що визначений відповідачем розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги є завищеним, не відповідає критеріям розумності та співмірності, становить надмірний тягар для позивача, що суперечить принципу розподілу таких витрат, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про необхідність присудження до стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
Керуючись ст.ст.124, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
3. В іншій частині заяви - відмовити.
Додаткова ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в порядку та строк встановлені статтями 254-257 ГПК України.
Додаткову ухвалу підписано 15.09.2025.
Суддя В.В. Дутка