ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2025 року м. Дніпро Справа № 908/2406/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Паруснікова Ю.Б.,

при секретарі судового засідання: Кишкань М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання»

на ухвалу Господарського суду Запорізької області (суддя Дроздова С.С.) від 24.03.2025 р. з розгляду скарги на бездіяльність державного виконавця у справі № 908/2406/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» (69096 м. Запоріжжя, вул. Каховська, 26; адреса для листування: 69063 м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 35, ідентифікаційний код юридичної особи 42093239)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (69600 м. Запоріжжя, вул. Теплична, буд. 18, ідентифікаційний номер юридичної особи 38983006)

про стягнення 26 477 724 грн. 48 коп.

орган дії (бездіяльність) якого оскаржуються: заступник начальника Управління начальник Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Роман Половніков (вул. Приходська, буд. 58, м. Запоріжжя, 69095), -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 р. до Господарського суду Запорізької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» зі скаргою в порядку ст. 339 ГПК України, в якій просило суд:

- визнати неправомірною бездіяльність заступника начальника Управління начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Романа Половнікова щодо відмови в поновленні виконавчого провадження № 66445427;

- зобов`язати заступника начальника Управління начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Романа Половнікова поновити виконавче провадження № 66445427 з примусового виконання наказу про примусове стягнення від 23.06.2021, виданого Господарським судом Запорізької області та невідкладно вжити всі необхідні заходи примусового виконання рішення Господарського суду Запорізької області за наказом про примусове стягнення від 23.06.2021 у справі № 908/2406/20 стосовно стягувача ТОВ «Запоріжжяелектропостачання», передбачені Законом України «Про виконавче провадження», у тому числі звернути стягнення на грошові кошти боржника у національній і іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 24.03.2025 р. у справі № 908/2406/20 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» на бездіяльність державного виконавця залишено без задоволення.

Не погодившись із зазначеною ухвалою господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 24.03.2025 р. у справі № 908/2406/20 та прийняти нове рішення, яким:

- визнати неправомірною бездіяльність заступника начальника Управління начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Романа ПОЛОВНІКОВА щодо відмови в поновленні виконавчого провадження № 66445427;

- зобов`язати заступника начальника Управління начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Романа ПОЛОВНІКОВА поновити виконавче провадження № 66445427 з примусового виконання наказу про примусове стягнення від 23.06.2021, виданого Господарським судом Запорізької області та невідкладно вжити всі необхідні заходи примусового виконання рішення Господарського суду Запорізької області за наказом про примусове стягнення від 23.06.2021 у справі № 908/2406/20 стосовно стягувача ТОВ «Запоріжжяелектропостачання», передбачені Законом України «Про виконавче провадження», у тому числі звернути стягнення на грошові кошти боржника у національній і іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що рішення Господарського суду Запорізької області від 10.02.2021 у справі № 908/2406/20 не виконується майже чотири роки.

Вказуючи на надмірний строк зупинення вчинення виконавчих дій, скаржник вважає, що постановляючи оскаржувану ухвалу судом першої інстанції не враховані норми Конституції України, практика Верховного Суду (постанова від 26.06.2024 року у справі № 335/1961/23), висновки Конституційного Суду, висновки Європейського суду з прав людини.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2025 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 24.03.2025 р. з розгляду скарги на бездіяльність державного виконавця у справі № 908/2406/20, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 02.09.2025 р.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» подано до Центрального апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у відповідності до якого відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Господарського суду Запорізької області від 24.03.2025 р. у справі № 908/2406/20 без змін.

В обґрунтування своїх заперечень проти доводів апеляційної скарги відповідач, зокрема, зазначає, що по виконавчому провадженню № 66445427 на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34, ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» було прийняте законне рішення щодо зупинення виконавчих дій у зв`язку із включенням пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації. При цьому, відповідач стверджує, що за наведеним виконавчим провадженням відсутні передбачені діючим законодавством України законні підстави для його поновлення. Посилання скаржника на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 26.06.2024 року у справі № 335/1961/23, вважає помилковим, оскільки вказана правова позиція викладена щодо правовідносин у цивільному судочинстві та стосується виключно оскарження дій державного виконавця із виконання рішення щодо погашення працівнику заборгованості зі заробітної плати.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» подано до Центрального апеляційного господарського суду відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій апелянт, додатково до доводів, вже викладених ним у апеляційній скарзі, звертає увагу на те, що позивач є суб`єктом господарювання з опосередкованою участю Держави та, відповідно невиконання боржником рішення суду, негативно відображаються на можливостях виконання позивачем зобов`язань перед Державою та несе загрозу безперебійному постачанню електричної енергії споживачам усіх категорій Запорізької області, що, в свою чергу, несе загрозу державним інтересам.

Представниця апелянта в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримала у повному обсягу та просила її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважаючи оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, прийнятою з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу безпідставною.

Заступник начальника Управління начальник Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Роман Половніков наданим йому правом подання відзиву на апеляційну скаргу та на участь у судовому засіданні не скористався, про час та місце судового засідання був повідомлений апеляційним судом належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи приписи ст. 202 ГПК України, а також те, що явка представників учасників справи в судове засідання апеляційним судом не визнавалася обов`язковою, а неявка представників сторін не перешкоджає апеляційному перегляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті за відсутності представника органу, дії (бездіяльність) якого оскаржуються.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, рішенням Господарського суду Запорізької області від 10.02.2021 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання»:

За договором № 76/175 від 27.04.2020:

- основну суму заборгованості 24 528 579 грн 59 коп., з них 21 811 231 грн 43 коп. - за спожиту електричну енергію та 2 717 348 грн 16 коп. - за послуги розподілу електричної енергії;

- пеню від суми заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 696 931 грн 77 коп. за період з 28.04.2020 по 19.06.2020 за планові платежі;

- пеню від суми заборгованості за фактично спожиту електричну енергію в розмірі 235 990 грн 37 коп. за період з 20.06.2020 по 22.07.2020;

- 3 % річних від суми заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 137 137 грн 34 коп. за період з 28.04.2020 по 19.06.2020 за планові платежі;

- 3 % річних від суми заборгованості за фактично спожиту електричну енергію в розмірі 58 997 грн 59 коп. за період з 20.06.2020 по 22.07.2020;

- інфляційні нарахування від суми заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 158 082 грн 78 коп. за період з 28.04.2020 по 19.06.2020 за планові платежі;

- пеню від суми заборгованості за послуги з розподілу електричної енергії в розмірі 84 406 грн. 02 коп. за період з 28.04.2020 по 19.06.2020 за планові платежі;

- пеню від суми заборгованості за фактично надані послуги з розподілу електричної енергії в розмірі 29 400 грн 82 коп. за період з 20.06.2020 по 22.07.2020;

- 3 % річних від суми заборгованості за послуги з розподілу електричної енергії в розмірі 16 608 грн 79 коп. за період з 28.04.2020 по 19.06.2020 за планові платежі;

- 3 % річних від суми заборгованості за фактично надані послуги з розподілу електричної енергії в розмірі 7 350 грн 20 коп. за період з 20.06.2020 по 22.07.2020;

- інфляційні нарахування від суми заборгованості за послуги з розподілу електричної енергії в розмірі 19 145 грн 52 коп. за період з 28.04.2020 по 19.06.2020 за планові платежі.

За договором № 76/147 від 27.03.2020:

- пеню від суми заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 92 921 грн 89 коп. за період з 21.04.2020 по 05.05.2020 за третій плановий платіж за квітень 2020 року;

- 3 % річних від суми заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 16 593 грн 20 коп. за період з 21.04.2020 по 05.05.2020 за третій плановий платіж за квітень 2020 року;

- пеню від суми заборгованості за послуги з розподілу електричної енергії в розмірі 10 910 грн 85 коп. за період з 21.04.2020 по 05.05.2020 за третій плановий платіж за квітень 2020 року;

- 3 % річних від суми заборгованості за послуги з розподілу електричної енергії в розмірі 1 948 грн 37 коп. за період з 28.04.2020 по 19.06.2020 за третій плановий платіж за квітень 2020 року.

391 425 грн 08 коп. судового збору.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.06.2021 рішення Господарського суду Запорізької області від 10.02.2021 у справі № 908/2406/20 залишено без змін.

23.06.2021 на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 10.02.2021 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 02.06.2021 у справі № 908/2406/20 Господарським судом Запорізької області видано наказ.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.08.2021 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» на рішення Господарського суду Запорізької області від 10.02.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.06.2021 у справі № 908/2406/20.

06.08.2021 на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» було направлено заяву про відкриття виконавчого провадження за № 6241 на підставі наказу про примусове стягнення Господарського суду Запорізької області від 23.06.2021 по справі № 908/2406/20.

09.08.2021 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Частюком Віталієм Олександровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66445427 (ідентифікатор Б0Д9775Д413Д) стосовно боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» на підставі наказу про примусове стягнення Господарського суду Запорізької області від 23.06.2021 у справі № 908/2406/20.

19.08.2021 за вих. № 25-22/1182 від 16.08.2021 до Відділу надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» про зупинення вчинення виконавчих дій, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 № 36-р, яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» включено до «Переліку об`єктів великої приватизації державної власності».

25.08.2021 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Частюком Віталієм Олександровичем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню № 66445427 (ідентифікатор Б0Д9775Д413Д) у зв`язку із включенням Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» до «Переліку об`єктів великої приватизації державної власності» на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 № 36-р.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» зверталося з листом № 523 від 05.02.2025 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просило надати інформацію про хід виконання виконавчого провадження № 66445427 та поновити його.

19.02.2025 Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за № 9671-1-261 надано відповідь про відмову у поновленні виконавчого провадження № 66445427 (ідентифікатор Б0Д9775Д413Д), у зв`язку з відсутністю обставин, що стали підставою для його зупинення.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції дійшов висновку, що державним виконавцем правомірно зупинено вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 66445427 на підставі пункту 12 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження», а підстави для їх поновлення відсутні.

Судова колегія апеляційного суду погоджується з таким висновком місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та способом, передбаченим Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентує порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців є Закон України «Про виконавче провадження».

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

При цьому дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються також Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню

Відповідно до ч. 1, ч. 2 п. 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з п. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення, шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 12 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції станом на час винесення постанови про зупинення виконавчих дій) передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Зупинення виконавчого провадження це припинення вчинення виконавчих дій, обумовлене обставинами, що перешкоджають у їх вчиненні, передбаченими у нормах Закону України «Про виконавче провадження», які не можуть бути усунуті ані виконавцем, ані учасниками виконавчого провадження, протягом певного проміжку часу.

Із зупиненням виконавчого провадження виконавець не має права вчиняти будь-які виконавчі дії по такому виконавчому провадженні допоки існують обставини, якими обумовлено зупинення виконавчого провадження, до того моменту, поки останнє не буде відновлено на підставі постанови виконавця.

Отже, положеннями ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» унормовано обов`язок державного виконавця зупинити вчинення виконавчих дій, зокрема у разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Згідно із ч. 5 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

Так, Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 № 36-р «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності» затверджено перелік великої приватизації державної власності згідно з додатком.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25.11.2022 № 1475-р «Про внесення змін в додаток до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 р. № 36», внесено зміни в додаток до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 р. № 36 «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності», доповнивши підрозділ «Фонд державного майна» розділу «Переробна промисловість» такою позицією: « ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат».

Наказом Фонду державного майна України від 07.12.2020 № 1971 «Про прийняття рішення про приватизацію державної частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (код за )», відповідно до Законів України «Про Фонд державного майна України», «Про приватизацію державного і комунального майна», враховуючи розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 № 36-р «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності» (із змінами), прийнято рішення про приватизацію державної частини розміром 51 % статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (статутний капітал товариства становить 1 468 949 019,80 гривень).

Враховуючи, що розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 № 36-р «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності» (із змінами) Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» включено до переліку великої приватизації державної власності, державний виконавець дійшов правильного висновку про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 66445427 на підставі пункту 12 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки законодавцем в основу положення, визначеного пунктом 12 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження», покладено принцип обов`язковості зупинення вчинення виконавчих дій у разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець продовжує примусове виконання рішення у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій у даному випадку є продаж та перехід до покупця права власності або завершення розміщення всіх акцій, передбачених до продажу планом розміщення акцій, тобто завершення приватизації товариства. До того часу за наявності необґрунтованої затримки державою з таким виконанням заявник може претендувати на компенсацію за порушення гарантії розумного строку виконання рішення суду (пункт 1 статті 6 Конвенції).

Судова колегія зауважує, що матеріали справи не містять інформації, що приватизацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» закінчено або припинено з підстав, передбачених Законом України «Про приватизацію державного і комунального майна».

За таких обставин, судова колегія констатує, що у Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) були відсутні законні підстави для поновлення виконавчого провадження № 66445427 (ідентифікатор Б0Д9775Д413Д) у зв`язку з відсутністю обставин, що стали підставою для його зупинення.

Отже, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про залишення без задоволення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» на бездіяльність державного виконавця.

Щодо посилання апелянта на практику Верховного Суду в подібних спорах, судова колегія апеляційного суду зауважує, що Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 27.06.2025 р. у справі № 908/420/19 у питанні застосування положень пункту 12 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» врахована наступна практика Верховного Суду:

- на законодавчому рівні чітко обумовлено неможливість проведення виконавцем виконавчих дій у разі включення єдиного майнового комплексу боржника державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації (постанови від 06.12.2023 у справі № 911/862/22, від 22.04.2024 у справі № 906/547/23);

- положеннями Закону України «Про виконавче провадження» передбачено обов`язок державного виконавця зупиняти вчинення виконавчих дій у разі включення єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації (постанови від 22.03.2024 у справі № 910/17385/19, від 06.12.2023 у справі № 911/862/22);

- зупинення вчинення виконавчих дій на час приватизації боржника є обмеженням, передбаченим законом, з метою забезпечення суспільного інтересу у контролі за реалізацією певного державного майна задля прискорення його господарської діяльності під управлінням ефективного приватного власника (постанови від 24.05.2023 у справі № 904/11045/15, від 17.01.2023 у справі № 904/1182/20, від 22.03.2024 у справі № 910/17385/19, від 15.05.2024 у справ № 906/136/23).

Питання застосування норми пункту 12 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» були предметом дослідження Великої Палати Верховного Суду у межах справи № 908/1525/16 і у постанові від 07.12.2022 остання, зокрема, зазначила, що:

- приписи пункту 12 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» є доступними, чіткими, однозначними, а дії держави з виконання цих приписів - передбачуваними і для позивача, і для відповідача (пункт 38);

- зупинення вчинення виконавчих дій на час приватизації боржника є обмеженням, передбаченим законом, з метою забезпечення суспільного інтересу у контролі за реалізацією певного державного майна у складі єдиного майнового комплексу суб`єкта господарювання задля прискорення його господарської діяльності під управлінням ефективного приватного власника (пункт 83);

- порушення державою обов`язку забезпечити виконання чинного судового рішення у розумний строк не є підставою для покладення на неї боргу, яке за цим рішенням учасник цивільного обороту має сплатити кредиторові. Останній може претендувати на отримання від держави компенсації за неналежне виконання нею позитивного матеріального обов`язку з виконання чинного рішення суду. Розмір такої компенсації залежить від багатьох чинників, зокрема, від поведінки кредитора, боржника, держави, їхнього становища, складності виконавчого провадження тощо (пункт 68).

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.12.2022 у справі № 908/1525/16 також зазначила, що необґрунтовані затримки з виконання чинного судового рішення про стягнення коштів з державного підприємства, яке тривалий час перебуває у процедурі приватизації, внаслідок чого зупинено виконавче провадження, зважаючи на конкретні обставини, можуть бути у певних випадках підставою для задоволення судом скарги на дії виконавця та зобов`язання його поновити виконавче провадження.

Так, у межах розгляду скарги на дії виконавчої служби з виконання судового рішення про стягнення заробітної плати та належних сум у зв`язку зі звільненням у справі № 335/1961/23 (на неврахування висновків Верховного Суду у якій посилається скаржник у апеляційній скарзі), Верховний Суд у постанові від 26.06.2024 у справі № 335/1961/23 виснував наявність підстав для задоволення скарги на дії виконавчої служби в частині визнання неправомірним та скасування постанови Державного виконавця про зупинення вчинення виконавчих дій за відповідними виконавчими провадженнями, відкритими на виконання рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.05.2023 року у справі № 335/1961/23.

Однак, на відміну від справи, що розглядається, у справі № 335/1961/23 розглядалася скарга на дії Державного виконавця з виконання судового рішення про стягнення на користь фізичної особи заробітної плати та належних сум у зв`язку зі звільненням і Верховний Суд у прийнятті постанови від 26.06.2024 у справі № 335/1961/23 керувався, у тому числі, статтею 43 Конституції України, відповідно до якої: кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Натомість у справі, що розглядається, в межах виконавчого провадження № 66445427 з примусового виконання наказу про примусове стягнення від 23.06.2021, виданого Господарським судом Запорізької області, відбувається стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» заборгованості за поставлену електричну енергію, отже мотиви і висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 26.06.2024 у справі № 335/1961/23, щодо незастосування норми пункту 12 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» і застосування норм Конституції України як норм прямої дії, у цьому контексті не є релевантними з огляду на зазначене вище і не є підставою для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у справі № 908/2406/20.

Відповідно до частини четвертої статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Аналогічну норму містять положення частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Таким чином, судова колегія констатує, що у питанні застосування пункту 12 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» місцевим господарським судом правильно враховані висновки, викладені Верховним Судом у складі Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.12.2022 у справі № 908/1525/16.

З урахуванням усього вищенаведеного, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції, оскаржувана ухвала відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Господарського суду Запорізької області від 24.03.2025 р. у цій справі відсутні.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 123, 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 24.03.2025 р. у справі № 908/2406/20 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 24.03.2025 р. у справі № 908/2406/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 16.09.2025 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя Ю.Б. Парусніков